Справа № 510/415/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2015 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі : ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000685 від 27.12.2014 р. за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чита Російської Федерації, громадянина України, росіянина, з неповною вищою освітою, розлученого, приватного підприємця, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешкаючого в АДРЕСА_2 , не маючого судимостей,запобіжний захід відносно якого обирався у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці до 20.04.2015р.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України,

В С Т А Н О В И В:
06.03.2015 року від прокурора Ренійського району Одеської області до Ренійського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 ч.1 КК України.

Ухвалою суду від 30.03.2015 року було призначене підготовче судове засідання на 15.04.2015 року на 15 годин 00 хвилин. Ухвалою суду від 15.04.2015 року за клопотанням представника потерпілої ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 у зв`язку з його зайнятістю в розгляді кримінальної справи в апеляційному суді Одеської області та у зв`язку з неявкою потерпілих у судове засідання підготовче судове було відкладено на іншу дату -16.04.2015 року на 15 годин 30 хвилин.

Прокурор при проведенні підготовчого судового засідання просить призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі наданого суду обвинувального акту, вважаючи, що під час проведення досудового розслідування та при складанні обвинувального акту з наданими додатками були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження та повернення обвинувального акту не вбачає. Також прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 діб з посиланням на те, що строк дії запобіжного заходу закінчується 20.04.2015 року, а ризики, передбачені ст.177 КПК України на час розгляду клопотання не зменшились. При призначенні судом судового розгляду прокурором заявлено клопотання що до виклику у судове засідання учасників кримінального провадження: підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_4 , потерпілих по справі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_6 - захисника ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 . Підстав для задоволення клопотання представника потерпілої ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 прокурор не вбачає.

Представник потерпілої ОСОБА_6 захисник ОСОБА_7 , у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, з підстав його невідповідності ст. 291 КПК України. У заявленому клопотанні захисник, зокрема, вказав наступне: у відповідності до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Однак, на думку вказаного захисника, обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_5 зазначеним вимогам не відповідає через те, що в ньому не зазначені конкретні об`єктивні ознаки спрямованості умислу і мотиви дій ОСОБА_5 , а фактичні обставини, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення є незрозумілими та суперечливими. Зокрема, у обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_10 став наполегливо вимагати у ОСОБА_5 негайної передачі йому 10 тис. грн. Проте, формулювання «наполегливо вимагати» не розкриває змісту поведінки ОСОБА_10 , тобто це була спокійна розмова, чи активні фізичні дії з боку ОСОБА_10 .

Зазначені обставини, на думку представника потерпілої, мають бути чітко встановлені та відображені у обвинувальному акті, оскільки від їх визначення залежить кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 . Крім того, як зазначено у клопотанні, при описанні обстановки події правопорушення, вказано, що ОСОБА_5 схопив ніж і з перевищенням меж необхідної оборони завдав ОСОБА_10 удар цим ножем. Однак об`єктивних даних про наявність реальної загрози життю ОСОБА_5 у обвинувальному акті не зазначено, адже не вказується, де знаходився ОСОБА_10 по відношенню до ОСОБА_5 , не вказані також інші обставини, що характеризують об`єктивну сторону правопорушення, що в свою чергу також не дає можливості дійти висновку, що кримінальне правопорушення вірно кваліфіковано за ст.118 КК України, а не за іншою статтею КК України, що передбачає відповідальність за злочин проти життя та здоров`я людини. На думку захисника, подальший розгляд обвинувального акту в такій редакції створить перешкоди суду що до визнання винуватим ОСОБА_5 у кримінальному правопорушенні чи не винуватим. У формулюванні обвинувачення містяться, на думку захисника, оціночні поняття такі, як « наполегливо вимагав» 10 тис. грн., не має вказівки на те, що ОСОБА_5 захищався від нападу, крім того, обвинувачений стверджує, що до нього в час інкримінуємих йому подій приходили 2 особи. В обвинувальному акті ця обставина також не відображена, не вказана роль цієї другої особи, якщо це б було відображено, то була б зрозуміла і пред`явлена кваліфікація кримінального правопорушення. Вказує захисник також на те, що не має відомостей того, що відносно ОСОБА_10 або іншої особи виділялись якісь матеріали щодо їх дій і по ним приймалось рішення. Погодився захисник і з клопотанням прокурора про продовження строків ОСОБА_5 домашнього арешту, вважаючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились на час розгляду клопотання.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання адвоката в повному обсязі та позицію про необхідність продовження обвинуваченому строків домашнього арешту і також вважає, що обвинувальний акт треба повернути прокурору для усунення недоліків у розумний термін.

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилась у зв`язку з поганим станом здоров`я, за повідомленням перенесла інсульт, про дату та час проведення підготовчого засідання сповіщалась належним чином, на даній стадії кримінального процесу, на думку суду, не будуть порушені її права та законні інтереси, тому суд прийняв рішення про проведення підготовчого судового засідання без її участі.

Захисник ОСОБА_4 під час проведення підготовчого засідання висловила думку про те, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, його в такій редакції можливо призначити до судового розгляду, хоча вона і не зовсім згодна з викладеними в ньому фактичними обставинами, але це, за ствердженнями захисника, не підстава для повернення прокурору обвинувального акту. Заперечує захисник і що до продовження її підзахисному строків домашнього арешту, звертаючи увагу суду на те, що таке клопотання заявлено прокурором не в письмовій формі з порушенням процедурних строків, крім того, не надано доказів прокурором що до існування ризиків.

ОСОБА_5 підтримав думку захисника, вражає можливим призначити судовий розгляд та заперечує проти продовження йому строків міри запобіжного заходу.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору району, та як він не відповідає вимогам діючого КПК України з наступних підстав.

Частина 2 ст.291 КПК України визначає відомості, які повинен містити обвинувальний акт, а саме:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого( прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого ( прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8) розмір витрат на залучення експерта ( у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце складання та затвердження обвинувального акту.

Якщо обвинувальний акт не містить відомостей, які зазначені хоча би в одному пункті вказаної норми закону, це є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Пункт 3 ч.3 ст. 314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Підставою для повернення обвинувального акту суд вважає не дотримання вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки формулювання обвинувачення не містить всіх обставин, які характеризують об`єктивну і суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, ці обставини наведені вкрай стисло, обвинувачення є суперечливим за змістом, у обвинувальному акті не зазначені конкретні об`єктивні ознаки спрямованості умислу і мотиву дій підозрюваного ОСОБА_11 , а фактичні обставини, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону злочину є не зрозумілими.

Ст. 36 КК України визначає поняття необхідної оборони. Ч.2 цієї ж статті визначає, що кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб, чи до органів влади.

Відповідно до ч.3 ст. 36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у ст.ст. 118 і 124 КК України.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 118 КК України, характеризується : діями спрямованими на позбавлення життя іншої людини; 2) наслідками у виді смерті людини, 3) причинним зв`язком між зазначеним діянням і наслідком; 4) певною обстановкою вчинення злочину.

З суб`єктивної сторони вбивство при перевищенні меж необхідної оборони вчиняється умисно. Необережне позбавлення життя особи, яка вчиняє посягання, злочином не визнається.

У п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року « Про судову практику у справах про необхідну оборону» суд, зокрема вказав, що при розв`язанні питання про наявність перевищення меж оборони необхідно враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, які захищалася, обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема, місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників, їх фізичні дані( вік, стать, стан здоров`я ) та інші обставини.

Із викладу фактичних обставин у обвинувальному акті, які прокурор вважає встановленими, не можна зрозуміти в якій обстановці було заподіяно ножове поранення ОСОБА_10 , яка поведінка була означеної особи до причинення йому ножового поранення, була це спокійна розмова чи активні фізичні дії з боку ОСОБА_10 , як зазначено у обвинувальному акті « під загрозою застосування наявного при собі ножа», вираз « наполегливо вимагати» не має конкретного змісту і не розкриває змісту поведінки постраждалої людини, тому суд погоджується з доводами захисника ОСОБА_7 в цій частині. Надалі у обвинувальному акті вказано, що» в процесі вимагання грошей, ОСОБА_10 намагався напасти на власника будинку-обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку з чим обвинувачений схопив правою рукою кухонний ніж, який знаходився поблизу нього в приміщенні кухні і з його застосуванням і перевищенням меж необхідної оборони завдав ОСОБА_10 один удар ножем в область грудної клітки зліва». З викладених обставин також не зрозуміло чи знаходився ОСОБА_5 у стані необхідної оборони, чи стався на нього напад, чи ОСОБА_10 тільки намагався напасти на цю особу і як використовувався ним означений у обвинувальному акті наявний при ньому ніж. Не зазначено у обвинувальному акті і хто і де з учасників події знаходився в цей час у приміщенні кухні. Заслуговують на увагу, на думку суду, доводи ОСОБА_5 і захисника, заявившого клопотання, що до участі і ролі в означених подіях крім ОСОБА_10 другої людини, про що при викладенні обставин у акті також нічого не зазначено. Погоджується суд і з доводами захисника, про те, що у обвинувальному акті не вказані конкретні об`єктивні ознаки спрямованості умислу і мотиву дій ОСОБА_5 , а фактичні обставини викладені у акті є суперечливими, неповними та незрозумілими, тому не вдаючись до їх оцінки і правильності кваліфікації дій на цій стадії кримінального процесу, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору для виправлення у розумний термін вказаних недоліків.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_11 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний що до обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом 2 цього Кодексу. При відсутності таких клопотань застосовані міри запобіжного заходу, які були обрані в ході досудового слідства, вважаються продовженими.

Згідно з вимогами ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Відповідно до ч.6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати 2 місяців. Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні умисного злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, крім того, провадження з дня надходження до суду обвинувального акту не завершене, враховуючи особистість ОСОБА_5 , суд вважає, що ризики, які послужили обранню такого запобіжного заходу, продовжують існувати, крім того, строк дії запобіжного заходу спливає 20.04.2015 року, тому суд вважає за доцільне продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк 2 місяці з забороною залишати житло у певний період доби.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 291, 293, 314, 315, 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт з додатками у даному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України повернути прокурору Ренійського району Одеської області для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків та приведення його у відповідність із вимогами КПК України протягом розумного строку.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України у вигляді домашнього арешту продовжити строком на 2 місяці до 20 червня 2015 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)
Не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 з вівторка по суботу з 23 00 години до 06.00 годин ранку наступного дня без дозволу прокурора, слідчого або суду.
2) Прибувати до слідчого СВ Ренійського РВ ГУМВС України в Одеській області або суду за першою вимогою.
Копію ухвали про продовження запобіжного заходу передати на виконання Ренійському РВ ГУМВС України в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 7 днів з дня її проголошення через Ренійський районний суд Одеської області.

Суддя: ОСОБА_1