Справа № 149/3463/13-к
Провадження №1-кп/149/166/13
Номер рядка звіту 21
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

27.12.2013 року Хмільницький
міськрайонний суд Вінницької області в
складі:

головуючої судді Робак М. В. ,

при секретарі Поліщук Л.А.

за участю сторін кримінального
провадження:

прокурора Новаківського О.Г.,

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого -
адвоката ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в м.
Хмільнику кримінальне провадження
№0000577 по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, освіта неповна середня,
не одруженого, не працюючого, раніше не
судимого, -

В С Т А Н О В И В :

Протягом вересня 2013 року ОСОБА_3 в с.
Жданівка Хмільницького району
погрожуючи застосуванням фізичного
насильства, пред'являв вимоги на
заволодіння коштами в сумі 8000 грн.
ОСОБА_1, в результаті чого 19.09.2013 року в
період часу з 14:39 години по 14:44 години
ОСОБА_1, перебуваючи біля банкомату
"Дельта Банк", який розташований по вул..
Заводській,2 в с. Жданівка
Хмільницького району, задовольнив
вимогу ОСОБА_3, тим самим передав йому
гроші в сумі 9000 грн.. Таким чином, своїми
умисними діями ОСОБА_3 спричинив
ОСОБА_1 матеріальної шкоди на суму 9000
гривень.

17.12.2013 року між потерпілим ОСОБА_1
та обвинуваченим ОСОБА_3 укладена угода
про примирення, відповідно до вимог ст.
471 КПК України. Згідно даної угоди
потерпілий ОСОБА_1 та обвинувачений
ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової
кваліфікації дій обвинуваченого за ст.
189 ч. 1 КК України, істотних для даного
кримінального провадження обставин,
потерпілий ОСОБА_1 цивільний позов не
заявляв, так як матеріальну шкоду
обвинувачений ОСОБА_3 відшкодував у
повному обсязі, а моральну шкоду
визначену на підставі цієї угоди
розміром 2000 грн., зобов'язується
відшкодувати протягом шести місяців з
моменту набрання вироком суду
законної сили. Сторони погоджуються на
призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст.
189 КК України у виді обмеження волі
строком на один рік шість місяців,
звільнивши його від відбування
покарання з випробуванням строком на 1
рік, якщо він протягом іспитового
строку не скоїть іншого злочину і
виконає покладені на нього відповідно
до ст.76 КК України обов'язки, а саме: не
виїжджатиме на постійне місце
проживання за межі України без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції та
повідомляти даний орган про зміну
свого місця проживання чи роботи.

В судовому засіданні потерпілий та
обвинувачений просили суд затвердити
угоду про примирення, вказавши на
добровільність її укладення.

Прокурор не заперечує щодо
затвердження угоди.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди про примирення, суд виходить з
наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 468 КПК
України у кримінальному провадженні
може бути укладена угода про
примирення між потерпілим та
обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України, угода про
примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості та у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
обгрунтовано обвинувачується у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 189 ч.1
КК України, який згідно ст. 12 КК України
є кримінальним правопорушенням
середньої тяжкості.

При цьому суд переконався, що
обвинувачений цілком розуміє права
визначені ч. 4 ст. 474 КПК України,
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК
України, характер обвинувачення, вид
покарання, а також інші заходи, які
будуть застосовані до нього у разі
затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК
України.

Обвинуваченому ОСОБА_3 зрозуміло, що
наслідком затвердження угоди про
примирення для нього є обмеження права
оскарження вироку згідно з положеннями
статей 394 і 424 КПК України та відмова від
здійснення прав, передбачених пунктом 1
частини четвертої статті 474 КПК
України.

Потерпілому ОСОБА_1 зрозуміло, що
наслідком затвердження угоди про
примирення для нього є обмеження права
оскарження вироку згідно з положеннями
статей 394 і 424 КПК України та
позбавлення права вимагати в
подальшому притягнення особи до
кримінальної відповідальності за
відповідне кримінальне правопорушення
і змінювати розмір вимог про
відшкодування шкоди.

Суд переконався, що укладення
угоди сторонами є добровільним, тобто
не є наслідком застосування
насильства, примусу, погроз або
наслідком обіцянок чи дій будь-яких
інших обставин, ніж ті, що передбачені в
угоді.

Виходячи з викладеного, суд
дійшов висновку про можливість
затвердження угоди про примирення між
потерпілим ОСОБА_1 та обвинуваченим
ОСОБА_3 та призначення обвинуваченому
узгодженої сторонами угоди міри
покарання.

При призначенні обвинуваченому
міри покарання суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
винного. Також суд приймає до уваги
наявність обставини, що пом'якшують
покарання, а саме щире каяття та
добровільне відшкодування завданого
збитку. Обставиною, що обтяжує
покарання є вчинення злочину в стані
алкогольного сп"яніння

Судом встановлено, що умови даної
угоди відповідають вимогам
кримінального процесуального
законодавства.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що угода може бути
затверджена, а обвинуваченому належить
призначити узгоджене сторонами згідно
угоди покарання у виді обмеження волі
строком на один рік шість місяців,
звільнивши його від відбування
покарання з випробуванням строком на 1
рік, якщо він протягом іспитового
строку не скоїть іншого злочину і
виконає обв"язки покладені на нього
відповідно до ст.76 п.п. 2,3 КК України.

Речові докази відсутні

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК
України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 17 грудня 2013 року
про примирення, укладену між
потерпілим ОСОБА_1 та обвинуваченим
ОСОБА_3.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення
передбаченого ст. 189 ч.1 КК України та
призначити йому покарання у виді
обмеження волі строком на один рік
шість місяців, звільнивши його від
відбування покарання з випробуванням
строком на 1 рік, якщо він протягом
іспитового строку не скоїть іншого
злочину і виконає обов"язки, покладені
на нього відповідно до ст.76 КК України,
а саме: не виїжджатиме на постійне
місце проживання за межі України без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції та повідомляти даний орган
про зміну свого місця проживання чи
роботи.

Міра запобіжного заходу не обиралась.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається учасникам
процесу.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Хмільницький міськрайонний суд
Вінницької області протягом тридцяти
днів з моменту його проголошення з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Суддя
М.В. Робак

Суддя
Робак М. В.