Справа № 1-197/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2008 року Світловодський міськрайонний суд у складі головуючого
судді Гармаш Т.І. при секретарі Пересунько О.А. з участю прокурора Петренко
Л.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті
Світловодську кримінальну справу за звинуваченням

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженеця міста Світловодськ Кіровоградської області,
українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, приватного
підприємця, проживаючого в АДРЕСА_1,
раніше не судимого,-

за ч. 1 ст. 172 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,
являючись приватним підприємцем, зареєстрований в Світловодському
міськвиконкомі відповідно Свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта
підприємницької діяльності серія В00 № 874218 від 28.08.2001 року та взятий на
облік Світловодської об'єднаною державною податковою інспекцією як приватний
підприємець та платник податків, здійснює підприємницьку діяльність у вигляді
надання послуг з охорони автомашин на стоянці, розташованій в м. Світловодську
по вул. Новогеоргіївська.

При здійсненні підприємницької діяльності ОСОБА_1, будучи
службовою особою, наділений організаційно-розпорядчими та
адміністративно-господарськими функціями, в тому числі щодо прийняття на роботу
та звільнення працівників, з метою ухилення від сплати передбачених Законами
України „Про податок з доходів фізичних осіб”, „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування”, „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування на випадок безробіття”, „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами
зумовленими народженням та похованням” обов'язкових податків, зборів, страхових
внесків та платежів до управління
Пенсійного фонду України в м. Світловодську, Світловодського міськрайонного
центру зайнятості населення та Світловодського відділення фонду соціального
страхування населення від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань, умисно грубо порушив законодавство про працю.

Так, на початку червня 2008 року (точна дата не
встановлена) ОСОБА_1 прийняв на посаду сторожа на стоянку автомашин,
розташовану в м. Світловодську Кіровоградської області по вул.
Новогеоргіївська, найманого працівника ОСОБА_2.

Проте, в порушення вимог ст. 24 Кодексу Законів про працю
України, якою передбачено укладання трудового договору в письмовій формі з
найманим працівником, ч.2 ст. 30 Закону
України “Про оплату праці”, якою передбачено що власник зобов'язаний забезпечити
достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат
на оплату праці у встановленому порядку, ст. 94 Кодексу Законів про працю
України, якою передбачена виплата та розмір заробітної плати, приватним
підприємцем ОСОБА_1 з ОСОБА_2 не укладався трудовий договір в письмовій формі,
не велися табелі обліку робочого часу, не складалися відомості про нарахування
та виплату заробітної плати найманому працівнику. В подальшому приватний
підприємець ОСОБА_1 при наданні послуг з охорони автомашин на вказаній стоянці
використовував найману працю ОСОБА_2 з вище вказаними порушеннями до 27 червня
2008 року.

Зазначеними діями ОСОБА_1 істотно грубо порушив
гарантовані Конституцією України та чинним законодавством права на працю, на
соціальне страхування та на пенсійне забезпечення ОСОБА_2, чим позбавив останню
наданого їй законодавством України права реалізації та користування трудових
гарантій і свобод.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, та підтвердив час,
місце спосіб та мотив вчинення злочину, які повністю відповідають обставинам
справи, викладеним у обвинувальному висновку, у вчиненому щиро розкаялась.

В
зв'язку з визнанням підсудною вини в повному обсязі, суд відповідно до ч.3 ст
299 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних
обставин справи, які ніким не оспорюються та визначив обсяг доказів, що
підлягають дослідженню, обмеживши його допитом підсудного та вивчення
матеріалів справи, які характеризують особу підсудного.

Крім повного визнання вини підсудним, його вина повністю підтверджується
зібраними у справі доказами.

Оцінивши
сукупність наведених доказів, суд приходить до висновку, що вина підсудного
ОСОБА_1 у грубому порушенні законодавства про працю доведена повністю і його
дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 172 КК України.

При
призначенні покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчинененого
злочину, особу підсудного, пом'якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Підсудний
раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває
на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога. Порушення, які
були виявлені, підсудним усунені. Підсудний щиро розкаюється.

Щире
каяття у вчиненому злочині, суд розцінює як обставину, що пом'якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, судом
не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинененого злочину, особу підсудного, обставини, які
пом'якшують покарання,
суд, виходячи із основних засад призначення покарань, передбачених ст. 65 КК
України, приходить до висновку, що підсудному слід призначити покарання у виді штрафу.

По справі цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч.1 ст. 172 КК України, призначивши покарання
у виді штрафу у сумі 510 (п'ятсот
десять) грн.

Міру запобіжного заходу до набрання
вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

На вирок
суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської
області протягом 15 діб з дня його проголошення.

Суддя Світловодського міськрайонного
суду Т.І.
Гармаш