Справа № 11-195/2008 р. Головуючий у І інстанції - Салай М.Г.
Категорія - ст. 121 ч. 2 КК
України. Доповідач - Сердюк О.Г.
06 березня 2008 року
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Чернігівської області в складі:
головуючого судді - Оседача М.М.
суддів - Сердюка О.Г., Шахової О.Г.
з участю прокурора - Томилка М.П.
представника потерпілого - ОСОБА_1.
адвоката - ОСОБА_2.
засуджених - ОСОБА_3.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в
м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_3. та ОСОБА_4. на
вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2007
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець с. Лукашівка
Чернігівського району та області, українець, громадянин України, з середньою
освітою, одружений, мешканець АДРЕСА_1, працюючий охоронцем ТЕЦ м. Чернігова,
раніше не судимий,

- засуджений за ст. 121 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України
до 3 років позбавлення волі.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2народження, уродженець та мешканець АДРЕСА_2, українець,
громадянин України, з середньою освітою, розлучений, не працюючий, раніше не
судимий,

- засуджений за ст. 121 ч. 2 КК України із застосуванням ст.
69 КК України до 2 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_3. і
ОСОБА_4. по 172 грн. 68 коп. з кожного на користь обласної лікарні за лікування
потерпілого та солідарно 10 000 грн. моральної шкоди на користь потерпілого
ОСОБА_5.

За вироком суду ОСОБА_4. і
ОСОБА_3. визнані винними і засуджені за те, що 25 вересня 2004 року, о 11
годині, біля будинку № 10 по вул. Урожайній в с. Лукашівка, Чернігівського
району в ході сварки на грунті неприязних стосунків, діючи в групі, умисно
нанесли: ОСОБА_3. більше двох ударів кулаками по голові в тому числі і у ліву
скроню потерпілому ОСОБА_5., а ОСОБА_4. - один удар кулаком в область
перенісся, чим завдали потерпілому тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для
життя у вигляді закритої черепно - мозкової травми, підгострої лівобічної
субдуральної гематоми, садни на переніссі.

Не погоджуючись з вироком суду засуджений ОСОБА_4. подав апеляцію в якій
просить його скасувати, а справу провадженням закрити на підставі ст. 6 п. 2
КПК України, за відсутністю в його діях складу злочину. В підтвердження доводів
апеляції посилається на незаконність постановленого вироку суду та невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи.
Зазначає, що потерпілому ОСОБА_5. були завдані тяжкі тілесні ушкодження,
але не ним, а іншими особами, які по справі не встановлені.

В апеляції засуджений ОСОБА_3. просить вирок суду змінити застосувати до
нього ст. 75 КК України та призначити покарання яке не буде пов'язане з
реальним позбавленням волі, оскільки вважає занадто суворим. Звертає увагу на
свої пом'якшуючі обставини як, - тяжкий стан свого здоров'я, позитивні характеристики з місця проживання
та роботи, являється ліквідатором аварії на ЧАЕС, виконував інтернаціональний
обов'язок в республіці Афганістан, нагороджений почесними відзнаками та те, що
на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина. Крім того, посилається на
те, що тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5. завдати не міг і при яких
обставинах останній міг їх отримати йому не відомо.

Заслухавши доповідача, пояснення засуджених ОСОБА_3.,
ОСОБА_4. та адвоката ОСОБА_2., які підтримали апеляції і просили їх
задовольнити, міркування представника потерпілого - адвоката ОСОБА_1., яка
заперечувала проти апеляцій думку прокурора, який вважав вирок суду законним і
обґрунтованим та просив залишити його без зміни, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи викладені в апеляціях, колегія суддів приходить до висновку,
що апеляції засуджених задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4. та ОСОБА_3. у
вчиненні злочину за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним
обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які
досліджені, належно оцінені судом і детально викладені у вироку суду.

Твердження ОСОБА_4. та ОСОБА_3. про те, що від їх дій не
могли бути заподіяні потерпілому ОСОБА_5тяжкі тілесні ушкодження, є
безпідставними та спростовуються дослідженими судом доказами.

Так, будучи допитаним як в ході досудового слідства так і
в судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_5. стверджував, що 25 вересня 2004 року
в с.Лукашівка його побили ОСОБА_6, ОСОБА_3та ОСОБА_4. ОСОБА_6 наніс удари по
тулубу в грудну клітку, а ОСОБА_3 - три удари в голову і ОСОБА_4 один удар
кулаком між очей по переніссю.

Такі показання потерпілого підтверджуються показаннями
свідків ОСОБА_7., та ОСОБА_8., які
стверджували, що вони бачили як в голову ОСОБА_5. нанесли удари кулаками
ОСОБА_3та ОСОБА_4.

Згідно висновку
комісійної судово-медичної експертизи (а.с.202-203), потерпілому ОСОБА_5., від
дії тупих предметів були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді, закритої
черепно-мозкової травми з наявністю лівобічної підгострої субдуральної
гематоми, садн перенісся, забоїв м'яких тканин та синців обличчя, яки могли утворитись 25.09.2004 року.

Висновком
комісійної судово-медичної експертизи, яка проведена Головним бюро
судово-медичних експертиз МОЗ України (а.с.252-253) підтверджується, що
черепно-мозкова травма, згадані синці та забої м'яких тканин обличчя потерпілого ОСОБА_5. можуть входити в
комплекс тілесних ушкоджень як єдиний травматичний процес, при якому виникла
лівобічна субдуральна гематома, що віднесена до категорії тяжких тілесних
ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Дії засуджених ОСОБА_3. та ОСОБА_4. правильно
кваліфіковані за ст.121 ч.2 КК України, як заподіяння тяжкого тілесного
ушкодження, вчиненого групою осіб.

Вирішуючи
питання про вид та міру покарання ОСОБА_3. та ОСОБА_4., суд у відповідності з
вимогами ст. 65 КК України призначив його враховуючи ступінь тяжкості вчиненого
злочину, ряду обставин, що пом'якшують покарання, в тому числі і тих, на які посилаються в апеляціях
засуджені, та з врахуванням даних про
особи ОСОБА_3. і ОСОБА_4.

Призначене засудженим покарання, із
застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією
ст. 121 ч. 2 КК України, є достатнім і необхідним для їх виправлення та
попередження нових злочинів. Тому, колегія суддів, не знаходить підстав для пом'якшення покарання засудженим ОСОБА_3. та ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 379 КПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції засуджених ОСОБА_3. та
ОСОБА_4. залишити без задоволення, а
вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 червня
2007 року щодо ОСОБА_3та ОСОБА_4- без змін.

СУДДІ:

О.Г. Сердюк
М.М.Оседач
О.Г.Шахова