В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.03.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, кримінальне провадження №0002707 відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Порошково, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
14 листопада 2014 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебуваючи біля будинку №6 по провулку Шевченка в м. Ужгороді, таємно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника та незамкненими дверцятами, незаконно заволодів належним ОСОБА_5 автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору.

Одночасно із обвинувальним актом до суду надано угоду про примирення від 10.12.2014р., укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 471,473 КПК України, за умовами якої сторони погодились про повне визнання своєї винуватості ОСОБА_4 , розмір невідшкодованої суми завданого матеріального збитку в розмірі 2489,16 грн. ОСОБА_4 зобов`язувався відшкодувати та призначення йому покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.3,4 ч.1 ст. 76 КК України.
Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортними засобом.
Відтак, слід затвердити угоду про примирення між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 з тих підстав, що така відповідає вимога ст. 472 КПК України.
Укладення угоди є добровільним, умови угоди не суперечать чинному законодавству. Наслідки затвердження та невиконання угоди сторонам роз`яснені та їм зрозумілі.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість ухвалення вироку, яким слід затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами покарання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 909 грн. 74 коп. за проведені по справі експертизи.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 472, 474, 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 10 грудня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися в інспекцію на реєстрацію.
Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 2102», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який знаходиться на зберігання потерпілому ОСОБА_5 вважати повернутими.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя ОСОБА_1