Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

місто Ковель 05
березня 2007 року

Ковельський міськрайоний суд Волинської області під
головуванням

судді ДенисюкаР.С.

за участю секретаря Грищук
О.М.

прокурора Маковецької
І.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженця і жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше
судимого: - ІНФОРМАЦІЯ_3р.
Ковельським судом за ст.ст. 81
ч 3 ,140 ч 2, 44 42 до 1р 6 м. п/в з
конфіскацією майна; - ІНФОРМАЦІЯ_2р
Ковельським судом за ст.141 ч 2
, 44 КК України до 2 років
виправних робіт із відрахуванням 20%
заробітку; ІНФОРМАЦІЯ_4
року Ковельським судом за ст.141 ч 2
КК України до 2 років
позбавлення волі; ІНФОРМАЦІЯ_5
року Ковельським судом за ст..140
ч З КК України , ст.43 ч 3 до 4 років
позбавлення волі; ІНФОРМАЦІЯ_6
р. Ковельським міським судом за ст.ст. 185 ч 3,
ст..15 ч 2
ст.185 ч 3,140 ч 2, ст..70 КК
України до 5 р. 6 м. позбавлення
волі; умовно достроково звільнений ІНФОРМАЦІЯ_7
року на 1 рік 9 місяців 21 день;

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2
ст. 186 КК
України,

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8 р. н., уродженця
і жителя АДРЕСА_2,
українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого,
раніше несудимого

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2
ст. 186 КК
України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 повторно
ІНФОРМАЦІЯ_9 року
близько 15 год. перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння за попередньою змовою з ОСОБА_2 з метою
відкритого викрадення чужого майна, знаходячись біля підсобного приміщення на
території дитячого садочка АДРЕСА_3 із
застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого
ОСОБА_1 обхватив руками тіло ОСОБА_3, а ОСОБА_2 почав відкрито силою знімати із
лівої руки золоту каблучку з каменем феоніту, вартістю 800 гривень. В цей
же час ОСОБА_1 із кишені куртки відкрито викрав 20 гривень, а всього заволоділи майном потерпілого на суму 820 гривень.

Він же, ІНФОРМАЦІЯ_10 року о 20 год. перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння знаходячись біля магазину «Продукти», що на
перехресті вул. Ватутіна та Брестської в м. Ковелі з метою відкритого
викрадення чужого майна підійшов до громадянина ОСОБА_4 і знаходячись з правої
сторони за автобусною зупинкою в кар'єрі за автобусною зупинкою перед
залізничним переїздом в напрямку Брестського ринку і представившись охоронцем
штовхнув потерпілого, чим застосував насильство, що не є небезпечним для життя
та здоров'я потерпілого, відкрито заволодів грошима потерпілого в сумі 3000
тисячі гривень та мобільним телефоном

2

марки
«Самсунг С100» вартістю 200
гривень, стартовим пакетом
«Джине» вартістю 20
гривень, на рахунку якого було 15
гривень, належного ОСОБА_5, а всього заволодів майном належного ОСОБА_5 на
загальну суму 235 гривень.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_9 року близько 15 год. перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння за попередньою змовою з ОСОБА_1 з метою
відкритого викрадення чужого майна, знаходячись біля підсобного приміщення на
території дитячого садочка АДРЕСА_3
із застосуванням насильства, яке не
є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, ОСОБА_1 обхватив руками тіло
ОСОБА_3, а ОСОБА_2 почав відкрито силою знімати із лівої руки золоту каблучку з
каменем феонілу, вартістю 800
гривень. В цей же час ОСОБА_1 із кишені куртки відкрито викрав 20 гривень, а
всього заволоділи майном потерпілого на суму 820 гривень.

Допитаний в
судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_1 свою
вину у скоєнні інкримінованих злочинів не визнав і по суті пред'явленого
обвинувачення показав суду, що дійсно викрав у потерпілого ОСОБА_3 мобільний
телефон в ІНФОРМАЦІЯ_11
року на продовольчому ринку по вул. Володимирській в м. Ковелі, але це був
не грабіж, а крадіжка, оскільки потерпілий не бачив як він викрадав телефон.

Ніякої золотої
каблучки та грошей у потерпілого ОСОБА_3 разом із ОСОБА_2 він не викрадав і
взагалі про викрадення нічого не знає.

Дійсно в
ІНФОРМАЦІЯ_12 року на
перехресті вул. Брестської та Ватутіна за зупинкою викрав гроші та мобільний
телефон у чоловіка, якому представився охоронцем. По відношенню до потерпілого
ніяких дій не вчиняв, а просто із кишені забрав гроші та телефон. Вважає, що це
була крадіжка, а не відкрите викрадення майна. Також не згідний із тим, що
викрадених грошей було 3000
тисячі гривень, їх було трохи більше 2000
тисяч, які він витратив на власні потреби. Телефон подарував своєму
знайомому ОСОБА_16, також йому позичив певну суму грошей. Вину свою по даному
епізоду визнає у вчиненні крадіжки, а не грабежу.

Цивільний позов ОСОБА_3 не визнає, оскільки в нього нічого
не викрадав. Просить суворо не карати.

Допитаний в
якості підсудного ОСОБА_2
свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та показав суду,
що ІНФОРМАЦІЯ_9 року
близько 15 години
він знаходився на продовольчому ринку по вул. Володимирській в м. Ковелі. Він
підійшов до одного із пивних кіосків та заказав стакан пива, перед цим вживав
спиртні напої. Коли він пив пиво до нього підійшов чоловік, який був у
нетверезому стані. Незнайомець назвався ОСОБА_3
та спитав його чи не знає ОСОБА_2 де можна продати золоту каблучку, оскільки
йому терміново потрібні гроші. Потерпілий розповів йому, що є золота каблучка
вагою 6,5 грама 583 проби.
Розмовляючи вони вживали спиртні напої. Стоячи біля бару туди підійшли ОСОБА_1
на прізвисько ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на прізвисько ОСОБА_8. Як викрадали у ОСОБА_3 телефон він не
бачив. Вживши спиртні напої потерпілий відійшов від бару та приліг на траву.
Тоді він запропонував ОСОБА_1
викрасти у нього золоту каблучку та інші цінності на що останній погодився.
Вони вирішили відвести потерпілого на територію дитячого садочка де на його
території ОСОБА_2 зубами зняв із руки потерпілого каблучку, а в цей час ОСОБА_1
тримав ОСОБА_3 руками за тіло. Викрадену каблучку вони із ОСОБА_1 завезли до
«Ремпобуттехніки» де продали незнайомому чоловіку за 175 гривень, які
поділили між собою. Гроші витратив на власні потреби.

Щиро розкаюється
в скоєному , просить
суворо не карати. Заподіянні потерпілому ОСОБА_3 збитки відшкодував.

Незважаючи на не
визнання своєї вини ОСОБА_1
та повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_2 їх вина у вчиненні даних
злочинів, а підсудного ОСОБА_2 злочину доводиться іншими доказами по справі
дослідженими в ході судового розгляду справи.

Потерпілий
ОСОБА_3 суду пояснив , що ІНФОРМАЦІЯ_9 року він мав
намір продати свою золоту каблучку із каменем Феонілу оскільки йому потрібні
були гроші. Для цього він поїхав у м. Ковель в ломбард, однак та сума яку йому
запропонували за неї його не влаштувала. Біля 14 години він приїхав на продовольчий ринок по вул.
Володимирській в м. Ковелі де із знайомив випив пляшку горілки, після цього
підійшов до бару випити пива де познайомився
із хлопцем на ім'я

3

ОСОБА_2 . В даного хлопця
він запитав чи не знає він де можна продати золоту каблучку та розповів йому
про вагу каблучки та пробу. Коли вони розмовляли до бару підійшли ще два хлопці
один років 30-35 а другий
старший років 45-50. Коли
вони розмовляли із Сергієм то він сп'янів. Бачив як хлопець що підійшов до бару
, як пізніше взнав
на прізвисько ОСОБА_6 із кишені сорочки викрав його мобільний телефон марки «Моторола Т192» Про це чоловіку
нічого не сказав бо був п'яним ,
однак добре його запам'ятав та вирішив із ним зустрітися на другий день.
Трохи пізніше він відійшов від бару та приліг на траві і коли він лежав на
траві до нього підійшов ОСОБА_2 та ОСОБА_6 і взявши його за руки повели на
територію дитячого садка .
Там хлопець на прізвисько ОСОБА_6 обняв його за тіло та тримав а в цей час
ОСОБА_2 стягував з нього золоту каблучку. Коли ОСОБА_2 знімав каблучку, то
другий хлопець обшукував кишені .
Під час викрадення нічого не говорив. Пізніше виявив , що із кишені
куртки пропало 20 гривень.
Наступного дня він поїхав на ринок та дізнався хто саме обікрав його та
попросив Сергія знайти каблучку та телефон. Він зустрічався із ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, де ОСОБА_6 розпитував його про викрадення телефону та каблучки. Через
певний проміжок часу ОСОБА_7 повернув йому телефон без стартового пакета.

Заподіянні
матеріальні збитки він оцінює в сумі 440
гривень, які просить стягнути із підсудного ОСОБА_1 оскільки ОСОБА_2
йому повністю збитки відшкодовані.

Аналогічні
покази потерпілий ОСОБА_3 давав під час проведення очної ставки з ОСОБА_1 (а.с.53-55,56-57).

Потерпілий
ОСОБА_4 суду пояснив, що в м. Ковель він приїхав до свого брата ОСОБА_9., який
є представником фірми «Пріоритет», що займається заготовкою металобрухту. ІНФОРМАЦІЯ_13 року брат поїхав
по своїх справах в м. Одесу та залишив мобільний телефон. ІНФОРМАЦІЯ_14 року із м. Рівне
до нього приїхав племінник ОСОБА_10 і передав йому 4000 тисячі гривень.
З цих грошей він мав заплатити 1000
гривень кранівнику, а 3000
тисячі гривень племінник подарував йому, щоб він міг одягнутися та мав
гроші на прожиття. ІНФОРМАЦІЯ_15
року він за навантаження вагонів та інші роботи заплатив 840 гривень і в
нього залишилося близько 3140
гривень. В кінці робочого дня він із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 випили пляшку
горілки. Пізніше випили ще одну бутилку горілки. Разом повертаючись додому біля
магазину «Продукти» на перехресті вул. Брестської та Ватутіна вирішили випити
пива. Він ще заплатив 150
гривень ОСОБА_12, про що його попросив ОСОБА_13 Гроші були в нього 100 і 200 купюрами
скручені резинкою та лежали
під підкладкою куртки бо вишення була порваною. Пізніше він вийшов із-за
столика, щоб піти в туалет. За автобусною зупинкою він спустився вниз та там
став справляти свої природні потреби. До нього ззаду підійшов невідомий чоловік
та представився охоронцем. Він штовхнув його від чого ОСОБА_4 присів на коліна.
Незнайомий чоловік обшукав його та відійшов. Після цього обшукавши кишені він
виявив що пропали гроші в сумі 3000
гривень та мобільний телефон марки «Самсунг С100» належний ОСОБА_14 ОСОБА_4 повернувся до Столика та роза казав що його
пограбували . На
рахунку мобільного телефона
було 15 гривень.

Цивільний позов до підсудного не заявляв.

Свідок ОСОБА_11
пояснив суду, що ІНФОРМАЦІЯ_15
року разом із ОСОБА_5. та ОСОБА_12 перебували біля магазину «Продукти» що
розташований на перехресті вул. Брестської та Ватутіна де пили пиво та спиртне.
Перед цим вже вживали спиртне. Там же знаходилася інша компанія хлопців із
дівчатами , одного
із них як пізніше взнав прізвище ОСОБА_16. ОСОБА_4 вийшов у туалет , а коли
повернувся то розповів, що його пограбували забравши гроші в сумі 3000 гривень та
мобільний телефон. Коли сиділи за столом та Олександр говорив, що бачив у
ОСОБА_4 гроші в якій сумі не говорив. Оскільки із вказаного згортка він дав
останньому 150 гривень.

ОСОБА_15
пояснила суду , що ІНФОРМАЦІЯ_15 року вона
знаходилася зі своїм хлопцем ОСОБА_1 на
квартирі ОСОБА_16 на АДРЕСА_4.
там же перебували ОСОБА_16 зі своєю дівчиною, брати ОСОБА_17, де всі разом
вживали спиртні напої. Пізніше вони пішли до магазину «Продукти», що на
перехресті вул. Ватутіна та Брестської там же перебували троє мужчин. Коли вона
відійшла до зупинки, що поряд з магазином повз неї пройшов чоловік. А за
вказаним мужчиною йшов чоловік .
Пізніше вона повернулась до магазину та побула там до 23 год. Коли до неї
підійшов ОСОБА_18 та повідомив ,
що ОСОБА_1 чекає її на зупинці на вул. Ватутіна. Підійшовши туди ОСОБА_1
сказав що в нього є гроші в сумі 800 гривень та
мобільний

4

телефон.
Разом вони пішли в супер-маркет
де купили продуктів
та інші речі та повернулися На квартиру
ОСОБА_16. Спиртне та продукти вживали всі. Знала про те, що ОСОБА_1 дані гроші та телефон викрав.

Свідок ОСОБА_16
в суді підтвердив факт перебування його та ОСОБА_1 біля магазину «Продукти» де знаходилася компанія
чоловіків. Один із них відлучався, а потім повернувся і про щось говорив із
другим чоловіком. ОСОБА_1
в цей час біля їхньої компанії не було. Ввечері повернувся додому і до них
прийшла ОСОБА_19 та попросила
допомогти ОСОБА_1 нести
пакети. Пізніше в ОСОБА_1
під час того, як вживали спиртне помітив мобільний телефон «Самсунг». Якого
він в нього попросив , щоб
подарувати своїй дівчині. Крім в цього він в ОСОБА_1 позичив 300
гривень для власних потреб. Звідки у ОСОБА_1
телефон та гроші він не запитував.

Аналогічні
покази дали свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_20 по факту перебування біля магазину
«Продукти», та те що пізніше ОСОБА_1 приніс на квартиру ОСОБА_16 продукти.
Звідки вони в нього вони не запитували.

Крім цього, вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у скоєнні вказаних
злочинів підтверджується письмовими доказами по справі, дослідженими в ході
судового розгляду справи.

По епізоду
викрадення мобільного телефон у ОСОБА_3: протоколом виїмки у потерпілого
мобільного телефону «Моторола
ТІ92» із
шкіряним чохлом та кріпленням (а.с. 48);

По епізоду викрадення грошей та мобільного телефону у
ОСОБА_4:

Протоколом
долучення свідком ОСОБА_15 флакону шампуню «Бальзам-Блеск» та флакону дезодоранту «Рексона» (а.с 77);

Протоколом
долучення до справи свідком ОСОБА_16 мобільного телефону «Самсунг С100», який
передав йому ОСОБА_1 (а.с.83).

Протоколом
відтворення обстановки та обставин події із ОСОБА_1 із фото таблицями до нього ( а.с. 136-137),
в ході якого останній показав при яких обставинах він пограбував ОСОБА_4

По епізоду
викрадення золотої каблучки в потерпілого ОСОБА_3 протоколом відтворення
обстановки та обставин події із ОСОБА_2 із фототаблицями до нього ( а.с. 188-190). в ході якого останній
показав та розказав при яких обставинах він та ОСОБА_1 пограбували ОСОБА_3

Суд повно,
всесторонньо, об'єктивно аналізуючи зібрані по справі та дослідженні в ході
судового розгляду справи докази, приходить до висновку про доведеність вини
підсудного ОСОБА_1 ію
фактах пограбувань ОСОБА_3, ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, - відкритого
викрадення чужого майна, грабежу поєднаного з насильством , що не є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, вчиненого повторно по епізоду
викрадення золотої каблучки вчиненого в групі осіб; про доведеність вини
підсудного ОСОБА_2 по факту пограбування ОСОБА_3 у вчиненні злочину
передбаченого ст.. 186 ч 2 - відкритого
викрадення чужого майна, грабежу поєднаного з насильством , що не є небезпечним
для життя та здоров'я потерпілого, вчиненого в групі осіб.

Аналізуючи
зібрані по справі докази суд приймає до уваги до уваги покази підсудного ОСОБА_1 про те, що під
час викрадення мобільного телефону це була крадіжка , а не грабіж
оскільки потерпілий не міг бачити та не бачив моменту викрадення, оскільки
вказане повністю підтверджено в ході судового розгляду справи, а також трактує
їх як спосіб уникнути більш суворої відповідальності за скоєний злочин.

Зокрема, як на
досудовому слідстві, так і в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 стверджував,
що бачив момент викрадення мобільного телефону, саме ОСОБА_1, однак зразу про
це йому не говорив, оскільки був п'яним. ОСОБА_3 бачив особу яка викрадала в
нього телефон і це саме був підсудній ОСОБА_1. Однак під час викрадення ніяких
жестів, ні словесно в його сторону не висловлювався , ніяких дій для
того щоб припинити викрадення також не вжив.

Вказані покази
потерпілий повністю підтвердив на досудовому слідстві під час проведення
відтворення обстановки та обставин події ,
очної ставки із підсуднім ОСОБА_1 ( а .с. 53-55,56-57).

5

Також із показів
підсудного ОСОБА_1 вбачається,
що він бачив в якому стані перебував потерпілий , тобто п'яним і скориставшись вказаною обставиною викрав
мобільний телефон.

Тому суд вважає,
що в даному випадку в діях ОСОБА_1
відсутній склад злочину передбачений ст. 186 КК України, оскільки умисел підсудного ОСОБА_1 був направлення
на таємне викрадення мобільного телефону ,
тобто в нього відсутня суб'єктивна сторона злочину і викрадаючи телефон він
вважав що діє таємно по відношенню до потерпілого та інших осіб. Інші особи що
були присутні коли в викрадався телефон нічого не бачили . Також відсутній
в його діях склад злочину передбачений ст. 185 КК України у зв'язку із малозначністю викраденого .

Отже, враховуючи
вищевикладене суд виключає вказаний епізод із пред'явленого підсудному ОСОБА_1 обвинувачення.

Суд не приймає
до уваги покази підсудного ОСОБА_1
про те, що він не приймав участі у викраденні золотої каблучки та грошей у
потерпілого ОСОБА_3, оскільки вказане повністю спростоване в ході судового
розгляду справи.

Зокрема,
показами потерпілого ОСОБА_3 про те, що учать у викраденні приймали двоє осіб
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме
ОСОБА_1 тримав його за тіло, а ОСОБА_2 знімав каблучку. Також ОСОБА_1 обшукував
його, забравши в нього із кишені 20
гривень

Вказані покази
потерпілий повністю підтвердив на досудовому слідстві під час проведення та
відтворення обстановки та обставин події, очної ставки із підсуднім ОСОБА_1 ( а .с. 53-55,56-57).

Крім цього
покази потерпілого повністю підтвердив підсудний ОСОБА_2, який показав
суду, що участь у пограбування ОСОБА_3 на його пропозицію приймав і ОСОБА_1,
який тримав потерпілого коли він знімав золоту каблучку.

Пізніше в Двох
із ОСОБА_1 їздили
до «Ремпобуттехніки» де збули невідомому чоловіку дану каблучку за 175 гривень.

Дані покази
підсудний ОСОБА_2 давав і на досудовому слідстві та під час проведення очної
ставки із ОСОБА_1 ( а.с. 191-192), та відтворив під
час проведення відтворення обстановки та обставин події (а.с. 188-190).

Факту поїздки до
«Ремпобуттехніки» із ОСОБА_2 для збуту золотої каблучки , а пізніше поділу
грошей не заперечує і підсудний ОСОБА_1, тому даний факт трактується судом як,
підтвердження того, що участь у пограбуванні потерпілого ОСОБА_3 приймали двоє
осіб.

Крім цього в
підтвердження цього є покази підсудного ОСОБА_2, що він не був добре знайомим із ОСОБА_1 до цього, що
свідчить про те, що не приймаючи участі в пограбуванні підсудному ОСОБА_1 не було мети
їхати здавати каблучку, а ОСОБА_2 пропонувати йому допомогти в цьому, оскільки
останній сам мав можливість її збути.

Ніякий
неприязних відносин між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 не існувало, тому підстав в ОСОБА_2 неправдиво
стверджувати про те, що в пограбуванні ОСОБА_3 приймав участь і ОСОБА_1 не мало
сенсу , а тому в
цій частині суд приймає до уваги покази потерпілого та підсудного ОСОБА_2, які
частково підтвердженні показами підсудного ОСОБА_1 та вважає доведеною ту
обставину, що участь в пограбуванні потерпілого ОСОБА_3 приймав і підсудний
ОСОБА_1 Інших доказів які свідчили про протилежне та підтверджували покази
підсудного ОСОБА_1 ні на досудовому ні в судовому засіданні не здобуто.

Та обставина, що
на другий день, як стверджує потерпілий ОСОБА_1 розпитував його про пограбування
свідчить про винність підсудного у вчиненні даного злочину.

Також нічим в
ході судового розгляду справи не спростовано твердження потерпілого про те, що
під час пограбування в нього викрадено було і 20 гривень ,
тому суд вважає, доведеною ту обставину про викрадення у потерпілого 20 гривень. Інших
доказів про протилежне в судовому засіданні не здобуто

Аналізуючи
зібрані по справі докази суд вважає, що твердження підсудного ОСОБА_1 про те,
що під час викрадення грошей у потерпілого ОСОБА_4 це була крадіжка а не
відкрите викрадення а крадіжка ,
повністю спростовано в ході судового розгляду справи доказами, та трактує
їх як намагання підсудного уникнути більш суворої відповідальності.

6

Зокрема
підсудний у своїх показах стверджує, що підійшов до потерпілого та представився
«охоронцем» , останній
підняв руки а в цей час ОСОБА_1
обшукував його кишені та знайшовши телефон та згорток із грошима забрав їх
а потерпілому сказав чекати його. Ніякого насильства до потерпілого він не
застосовував тільки легко штовхнув в спину. Під час крадіжки потерпілий нічого
йому не говорив. Гроші були великими купюрами біля 2000 тисяч гривень, а
не 3000 тисячі
як стверджує потерпілий.

Потерпілий
ОСОБА_4 пояснив суду, що коли він пішов за зупинку , щоб справити
свої природні потреби до нього підійшов незнайомий чоловік та представившись
«охоронцем» штовхнув його від чого він опустився на коліна , оскільки був
випивши та почав обшукувати його. Опору йому не чинив. Обшукавши його
незнайомий чоловік зник а він виявив після цього виявив, що в нього пропав
мобільний телефон та гроші в сумі біля 3000
тисяч гривень, які йому дав племінник ОСОБА_10 для власних потреб. Під час
вчинення цих дій по відношенню до нього міг оцінити ситуацію. Спочатку думав,
що це дійсно охоронець а пізніше зрозумів ,
що в Нього викрали гроші.

Дані покази
ОСОБА_4 підтвердив під час проведення відтворення обстановки і обставин події (а.с.63-65).

Про наявність
грошей в потерпілого в кількості біля 3000
тисяч гривень в ході судового розгляду підтвердив і свідокОСОБА_11 з яким
потерпілий вживав спиртні напої, також свідок підтвердив той факт, що коли
ОСОБА_4 повернувся до столика та сказав ,
що його пограбували, тобто він розумів що з ним сталося.

Крім цього,
покази підсудного в цій частині суд оцінює критично, оскільки обман , що мав місце під
час викрадення майна у ОСОБА_4, а саме представлення ОСОБА_1 «охоронцем» був
способом доступу до майна потерпілого утворюють склад крадіжки або грабежу, що
в даному випадку враховуючи обставини справи, викрадення відбувалося у присутності
потерпілого, він повністю усвідомлював що відбувається, але вважав що це
«охоронець» і не вчиняв ніяких дій утворює склад злочину передбаченого ст.186 ч
2 ЮС України - як відкритого
викрадення майна потерпілого із застосуванням насильства що не є небезпечним
для потерпілого в момент заподіяння, грабежу, вчиненого ОСОБА_1
повторно.

Також , аналізуючи
зібрані докази по справі вважає доведеною ту обставину, що під час викрадення
грошей у потерпілого їх кількість становила близько 3000 гривень. Протилежного
в ході розгляду справи не здобуто.

Тому, аналізуючи
зібрані докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому злочину повністю доведена в
ході судового розгляду справи, а також зібраними на досудовому слідстві та
дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

При обранні міри
кримінального покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки
скоєного ОСОБА_2 злочину та особу винного у їх сукупності.

Пом'якшуючими
покарання обставинами по справі в діях ОСОБА_2 суд визнає повне визнання своєї
вини у скоєному злочині, активне сприяння розкриттю злочину , явка з повинною,
відшкодування заподіяних збитків, те що злочин вчинено ним вперше.

Обставиною, що
обтяжує покарання, в діях ОСОБА_2,
суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

По місцю проживання підсудний характеризується посередньо.

За таких
обставин, враховуючи обставини справи, особу підсудного, його характеристику,
наявність пом'якшуючих обставин, незважаючи на те, що ОСОБА_2 вчинив тяжкий
злочин, суд вважає що його перевиховання можливе і без ізоляції його від
суспільства і йому слід обрати міру покарання не пов'язану із позбавленням волі
та застосувати ст.75 КК України.

При обранні міри
кримінального покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки
скоєного ОСОБА_1 злочину
та особу винного у їх сукупності.

Пом'якшуючими
покарання обставинами по справі в діях ОСОБА_1
суд визнає явку з повинною, те що він хворіє туберкульозом.

Обставиною, що
обтяжує покарання, в діях ОСОБА_1
суд визнає вчинення злочинів в стані алкогольного сп'яніння, рецидив
злочину.

7

По місцю проживання підсудний ОСОБА_1 характеризується
негативно.

Враховуючи
обставини справи при яких скоював підсудний злочини, особу підсудного, його
характеристику, наявність в його діях пом'якшуючих обставин, ту обставину, що ОСОБА_1 неодноразово
судимий за корисливі злочини, умовно достроково звільнившись із місць
позбавлення волі на шлях виправлення не став, а знову вчинив тяжкий злочин, що
свідчить про небезпечність особи, наявність в його діях обтяжуючих обставин
,суд вважає, що за таких обставин підсудному ОСОБА_1 слід обрати міру покарання пов'язану із його ізоляцією
від суспільства.

Відповідно до
ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова
шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Із позовної
заяви та матеріалів справи вбачаться, що потерпілий ОСОБА_3 просить відшкодувати
в його користь 440 гривень
заподіяних матеріальних збитків, тому його позов підлягає до часткового
задоволення на суму 410 гривень
в межах доведеного обвинувачення.. Вказана сума відшкодування матеріальних
збитків повинна бути стягнута з підсудного ОСОБА_1

Речові докази:
мобільний телефон марки «Самсунг С
100» залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_9.

Речові докази : шампунь «Бальзам
- Блеск» та дезодорант
«Рексона», які знаходяться на зберіганні в камері схову Ковельського МРВ - знищити.

Враховуючи
вищевикладене та керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати винним
ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186
КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбуття призначеного основного покарання, встановивши
йому іспитовий термін строком 2
(два) роки.

Відповідно до ст. 76
КК України покласти на засудженого такі обов'язки:

·
не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання та роботи;

періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Контроль за
виконанням вироку покласти на орган кримінально-виконавчої системи за місцем
проживання засудженого.

Міру запобіжного
заходу, обрану ОСОБА_2,
до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про
невиїзд.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2
ст. 186 КК
України, та призначити йому покарання у виді у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 71 КК України
шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за
попереднім вироком Ковельського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_6 року 1 (одного) року 3 (трьох) місяців
позбавлення волі, остаточно призначити покарання ОСОБА_1 у виді позбавлення волі на строк 5 (п'ять) років 9 (дев'ять)
місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з ІНФОРМАЦІЯ_16
року.

Міру запобіжного
заходу, обрану ОСОБА_1, до
вступу вироку в законну силу залишити попередню - утримання під вартою.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь
потерпілого ОСОБА_3 410 (чотириста
десять) гривень заподіяних матеріальних збитків .

8

Речові докази:
мобільний телефон марки «Самсунг С
100» залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_9.

Речові докази: шампунь «Бальзам - Блеск» та дезодорант
«Рексона», які знаходяться на зберіганні в камері схову Ковельського МРВ - знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської
області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_1 з моменту його
отримання.

ГОЛОВУЮЧИЙ: Р.С. ДЕНИСЮК