В И Р О К
іменем України
"12" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва угоду про визнання винуватості, укладену між старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції прокуратури Миколаївської області юристом 1-го класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000025 від 06.03.2014 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Слобідка, Кам`янець-Подільського району Хмельницької обл., громадянина України, українця, з середньою технічною освітою, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_5 , 2000 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України, -

в с т а н о в и в:
Суд визнав доказаним, що згідно реєстраційних документів, ТОВ Бюро Нових Технологій зареєстровано 18.02.2009 Дніпровською районною Державною адміністрацією м. Києва, свідоцтво про державну реєстрацію №0013779, юридичною адресою суб`єкта господарської діяльності, згідно реєстраційних документів на дату проведення державної реєстрації, визначено: м. Київ, вул. Марини Раскової, 21 офіс 908.

ТОВ Бюро Нових Технологій взято на податковий облік в органах державної податкової служби 20.02.2009 та перебуває на обліку ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві та має стан 0 (платник за основним місцем обліку). Підприємство є платником податків на загальних підставах.

Підприємство зареєстровано платником податку на додану вартість, відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 01.11.2013 №200147652, виданими ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві з присвоєнням індивідуального податкового номеру 31. Основний вид діяльності підприємства діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

Так, 25.12.2013 року ОСОБА_4 , на прохання, невстановленої в ході досудового слідства, особи придбав суб`єкт підприємницької діяльності юридичну особу ТОВ Бюро Нових Технологій (), не маючи на меті здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку. Будучи обізнаним, що підприємство придбав з метою прикриття незаконної діяльності за вказівкою та разом з, невстановленою в ході досудового слідства, особою прослідував до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , офісне приміщення якого знаходиться по вул. Володимира Сосюри, 5, м. Києва, в якому завірив підписом нову редакцію статуту ТОВ Бюро Нових Технологій, а також інші документи, згідно яких він являвся засновником та директором вказаного підприємства.

Підписані у нотаріуса вищевказані документи ТОВ Бюро Нових Технологій, а також печатку підприємства ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці передав невстановленій досудовим слідством особі, яка таким чином отримала доступ до статутних, реєстраційних документів та печатки ТОВ Бюро Нових Технологій, що в подальшому дозволило їй використовувати юридичну особу для прикриття незаконної діяльності підприємствам реального сектору економіки.

Крім того, невстановлена досудовим слідством особа, реалізуючи свої злочинні наміри, надала вказівку ОСОБА_4 перереєструвати на своє ім`я розрахунковий рахунок в банківській установі РУ АТ Імексбанк, що дозволило останній отримати доступ до розпорядження поточним рахунком підприємства і використовувати юридичну особу для прикриття незаконної діяльності.

Встановлено, що у період з 24.12.2013 по теперішній час ОСОБА_4 не виконував будь-яких організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в якості директора ТОВ Бюро Нових Технологій: не укладав угод на придбання та продаж товарів, робіт (послуг), не здійснював організаційних заходів направлених на забезпечення транспортування товарів, не приймав кадрових рішень про призначення будь-кого, крім себе, на посади працівників підприємства ТОВ Бюро Нових Технологій, не здійснював організацію ведення бухгалтерського та податкового обліку на підприємстві.

Вищезазначене свідчить проте, що невстановлена досудовим слідством особа в період з 24.12.2013 по теперішній час використала реєстраційні документи та печатку ТОВ Бюро Нових технологій, для прикриття незаконної діяльності підприємствам реального сектору економіки, яке виразилось в пособництві в умисному ухиленні від сплати податків іншим суб`єктам підприємницької діяльності, пов`язаному зі сплатою податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств та документальному підтвердженні перед контролюючими органами неіснуючих операцій з придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг), та видачі завідомо підроблених первинних бухгалтерських документів, які надали суб`єктам підприємницької діяльності право на формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток підприємств.

Тим самим операції, проведені ТОВ Бюро Нових Технологій з моменту призначення на посаду директора зазначеного підприємства ОСОБА_4 , а саме з 24.12.2013 не спричинили настання реальних наслідків та були спрямовані на надання вигоди іншим суб`єктам підприємницької діяльності, які за рахунок неіснуючих фінансово-господарських операцій, шляхом використання первинних бухгалтерських документів з реквізитами ТОВ Бюро Нових Технологій незаконно сформували податковий кредит та валові витрати, що враховуються при визначенні об`єкту оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток підприємств.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. ст. 205 КК України як придбання суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ Бюро Нових Технологій з метою прикриття незаконної діяльності.

12 лютого 2015 року у даному кримінальному провадженні між старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції прокуратури Миколаївської області юристом 1-го класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому положеннями ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про визнання винуватості, в якій відповідно до вимог ст. 472 КПК України, виклали формулювання підозри та правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 205 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 205 КК України.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_4 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи, в порядку встановленому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про визнання винуватості з обвинуваченим, дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому, узгоджене в угоді, покарання та інші, передбачені угодою, заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить суд затвердити вказану угоду, укладену між ним та прокурором, і призначити йому, узгоджену в угоді, міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди. До того ж зазначив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 205 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст, укладеної з прокурором, угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, прокурор, в свою чергу, цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, що визначені положеннями ст. 65 КК України.

На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між потерпілим прокурором. та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив придбання суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ Бюро Нових Технологій з метою прикриття незаконної діяльності, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 205 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Згідно положень угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 слід призначити, узгоджену сторонами угоди, міру покарання, у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Речових доказів по кримінальному провадженню немає.

Керуючись вимогами ст.ст. 314, 373, 374, 469, 473 - 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 лютого 2015 року у кримінальному провадженні за №1-кп/755/379/15, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000025 від 06.03.2014 року, укладену між старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції прокуратури Миколаївської області юристом 1-го класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України, та призначити йому, узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості від 12 лютого 2015 року, покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень в дохід держави.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржено, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: