Справа № 11-590/11 Головуючий у І інстанції Самусь Л.В.
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України. Доповідач Карнаух А. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1

суддів Салай Г.А., Шахової О.Г.

з участю:

прокурора Гапєєвої Н.П.

потерпілого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 червня 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 червня 2011 року

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Чернігова, українка, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не заміжня, яка має на утриманні двох малолітніх дітей та матір ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судима:

1) 11.04.2008 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

2) 30.04.2008 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 303 ч. 1, 302 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі статті 75КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.02.2009 року звільнена від відбування покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.04.2008 року на підставі ст. 1 п. „в Закону України „Про амністію від 12.12.2008 року,

яка мешкає за адресою: вулиця Рокосовського, 44/32, м. Чернігів,

засуджена за частиною 1 статті 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, за частиною 3 статті 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Згідно статті 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

У відповідності до статті 76 КК України на засуджену ОСОБА_5 покладені обовязки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 1502 гривень у відшкодування матеріальної шкоди.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, залишено у вигляді підписки про невиїзд.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не працюючий, не одружений, який має на утриманні батька та матір ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше судимий:

1) 22.05.1997 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ст. 140 ч. 2 КК України (1960 р.) до 2 років позбавлення волі;

2) 26.05.1999 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 81 ч. 3 КК України (1960 р.) до 3 років позбавлення волі;

3) 21.04.2005 року Городнянським районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі,

який мешкає за адресою: вулиця Рокосовського, 46/41, м. Чернігів,

засуджений за частиною 3 статті 185 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до статті 76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покладені обовязки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_2 1 300 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, змінено з взяття під варту на підписку про невиїзд та звільнено засудженого з під варти в залі суду.

Як встановив суд першої інстанції, 28.09.2010 року близько 13.00 годин ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, таємно викрала мобільний телефон „ОСОБА_7 К-800і, вартістю 1350 грн., із картою памяті „Soni MSA 1GU 1 Гб, вартістю 110 грн. та картою оператора мобільного звязку „Лайф, вартістю10 грн. із грошима на рахунку в сумі 32 грн., а всього майна на загальну суму 1502 грн., що належало потерпілому ОСОБА_6

Потім, 16.03.2011 року в денний час ОСОБА_5, за попередньою змовою з ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, з метою викрадення чужого майна, проникли до квартири АДРЕСА_2, звідки таємно викрали DVD програвач „ВВК DV964 S та пять акустичних колонок до нього, а всього майна на загальну суму 1500 грн., що належало потерпілому ОСОБА_2

В поданій апеляції, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи фактичні обставини справи, кваліфікацію дій засуджених, доведеність вини в скоєних злочинах, просив вирок суду щодо ОСОБА_4 скасувати, оскільки призначене покарання не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості.

Вирок суду щодо ОСОБА_5 не оскаржувався.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію та просив її задовольнити, потерпілого, захисника, засудженого, які вважали вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи наведені в апеляції, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за який його засуджено, підтверджені дослідженими у порядку, передбаченому статтею 299 КПК України, доказами яким суд дав належну оцінку, є обґрунтованими, що в апеляції не оспорюється.

За встановлених у справі фактичних обставин, дії засудженого кваліфіковані судом за частиною 3 статті 185 КК України правильно, що також не оспорюється в апеляції.

Відповідно до статті 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно із законом стаття 75 КК України може бути застосована в тому разі, коли суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. При цьому таке рішення суд повинен належним чином умотивувати.

Судом першої інстанції покарання засудженому ОСОБА_4, призначено відповідно до вимог статті 65 КК України в межах санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, даних про його особу, зокрема негативний стан здоровя, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність непрацездатних батьків, обставин, які помякшують покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування потерпілому завданої шкоди, відсутності обставин, які обтяжують покарання, думки потерпілого ОСОБА_2, який просив не призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з ізоляцією засудженого та поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.

Суд дійшов обґрунтованого висновку та належним чином мотивував можливість призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням статті 75 КК України з покладенням на нього обовязків, визначених статтею 76 КК України.

Таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З огляду на наведене, викладені в апеляції твердження прокурора, про мякість призначеного засудженому покарання у звязку зі звільненням його на підставі статті 75 КК України від відбування покарання, є непереконливими.

Доводи прокурора щодо неможливості виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, не є достатніми для визнання неправомірним застосування статті 75 КК України.

Порушень вимог кримінально-процесуального та кримінального закону, які були б безумовною підставою для скасування чи зміни постановленого у справі рішення, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 377, 379 Кримінально-процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 червня 2011 року, щодо ОСОБА_4, залишити без зміни.

СУДДІ:

А.С. ОСОБА_8 ОСОБА_9 Шахова