АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
обвинувачена ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7
представник потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорськ Донецької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною загальною середньою освітою, неодруженої, не працюючої, раніше неодноразово судимою, -

В С Т А Н О В И Л А:
На вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05 лютого 2015 року обвинуваченою ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу.

Згідно, вироку суду І інстанції ОСОБА_6 , обвинувачено:

· за ст. 125 ч.1 КК України та призначено їй покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.
На підставі ч.1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 листопада 2013 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років та 10 (десяти) днів позбавлення волі.

Провадження №11-кп/794/144/15 р. Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Категорія ст.125 ч.1КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1 .

Обвинувачена ОСОБА_6 в своїй апеляції не заперечуючи кваліфікації своїх дій та доведеності вини, вважає, що призначене судом покарання у вигляді реального позбавленні волі є незаконним і несправедливим, а вирок суду в цій частині надто суворим та винесеним з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Посилається на те, що із заявою про вчинене кримінальне правопорушення звернувся її співмешканець ОСОБА_10 , який близьким родичем для її доньки - ОСОБА_11 не являється, представник потерпілої ОСОБА_8 із заявою про вчинення правопорушення відносно доньки не звертався. Вважає, що в порушення вимог ч.1 ст.477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення відносно неї за ч.1 ст. 125 КК України розпочате без заяви потерпілої або її законного представника.

В зв`язку з чим, просить вирок суду І інстанції скасувати, а кримінальне провадження щодо неї закрити, відповідно до вимог ч.1 п.7 ст.284 КПК України, або виправдати її.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_12 , міркування апелянта та її захисника ОСОБА_7 , які просили апеляцію задовольнити, а вирок скасувати, вислухавши думку заявника ОСОБА_10 , який просив закрити кримінальне провадження оскільки заяву до правоохоронних органів не писав і до них не звертався, думку прокурора та представника потерпілої ОСОБА_11 - ОСОБА_8 , які не заперечували проти закриття кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та з`ясувавши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченої ОСОБА_12 підлягає задоволенню частково.

Судом І інстанції встановлено, що 20 грудня 2014 року приблизно о 17-ій год., ОСОБА_6 , перебуваючи в одній із кімнат будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , під час виниклого конфлікту з малолітньою дочкою - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, протиправно, переслідуючи мету нанесення тілесних ушкоджень, взяла у руку пасок, яким завдала щонайменше дев`ять ударів по різних частинах тіла ОСОБА_11 , внаслідок чого спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді: синців правої щоки, лівої щоки, зовнішньої поверхні верхньої третини лівого плеча, задньої внутрішньої поверхні верхньої третини правого передпліччя, правого надпліччя, задньої поверхні правого плечового суглобу, правої бокової поверхні черевної стінки по середньо-пахвинній лінії, верхнього зовнішнього квадрату правої сідниці, зовнішньої поверхні верхньої третини лівого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала, щиро розкаялася та просила суворо не карати, врахувати, що у неї на утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей віком 5 років та 4 місяця.

Колегією суддів при перевірці вироку суду І інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи, дії ОСОБА_6 вірно

кваліфіковані за ст. 125 ч.1 КК України і висновок про доведеність вини обвинуваченої у скоєнні інкримінованого злочину відповідає сукупності зібраних у справі доказів, яким дано остаточну юридичну оцінку.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження про вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої ОСОБА_11 , внесено до ЄРДР за №0000629 25 грудня 2014 року на підставі поданої ОСОБА_10 , який є співмешканцем обвинуваченої ОСОБА_6 заяви. Разом з тим, як встановлено в апеляцій ному провадженні зі слів самого ОСОБА_10 він такої заяви не писав і не звертався до правоохоронних органів.

Відповідно до ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого.

Згідно ст. 59 КПК України якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник.

Відповідно до ч.2 ст.44 КПК України як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний.

Так, згідно п.1 ч.1 ст. 3 КПК України, близькими родичами та членами сім`ї є - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Крім того, під час судового провадження в суді апеляційної інстанції заявник ОСОБА_10 відмовився від обвинувачення та просить закрити провадження, оскільки ОСОБА_6 є хорошію мамою, турбується про дітей і з донькою ОСОБА_13 примирилася одразу.

Згідно п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 125 ч.1 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення згідно з ч.4 ст.26, п.7 ч.1 ст.284 КПК є відмова потерпілого або його представника від обвинувачення.

Оскільки в апеляційному провадженні законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_11 відмовився від обвинувачення, колегія суддів не вбачає підстав для відмови в закритті кримінального провадження в зв`язку з відмовою законного представника потерпілого від обвинувачення відносно її мами - ОСОБА_6 у відповідності до норм чинного законодавства, оскільки Закон містить імперативну вимогу про те, що кримінальне провадження

закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених КПК, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284 ч.1 п.7, 404, 405, 417, 418, 419, 477 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої за ст. 125 ч.1 КК України скасувати.

Закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення в суді у кримінальному провадження у формі приватного обвинувачення.

Касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3