Справа №
ПОСТАНОВА

24 червня 2008 року
м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Семеняка О.М., за
участю секретаря Дашковської Н.І.,

прокурора - Хорошого І.В., захисника - ОСОБА_4, провівши попередній розгляд
справи

про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,

уродженця м. Горлівка, Донецької області, українця, громадянина

України, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого,

проживаючого АДРЕСА_1

раніше не судимого,

- в скоєнні
злочину за ч. 2 ст. 271 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства
ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що працюючи, згідно наказу № 1 від 01.10.2004
року, головним інженером заводу «Канів-Солод» філії товариства з обмеженою
відповідальністю «СНС-ЛТД», розташованого за адресою: вул. Дорошенка, 5 а,
в м. Каневі, Черкаської області, в
посадові обов'язки якого, згідно підпункту «обов'язки» посадової інструкції
головного інженера, затвердженої наказом № 46 від 05.06.2006 року входить:
забезпечення виробництва безперебійною роботою всього технологічного
обладнання, що забезпечує випуск якісної продукції, впровадження у виробництві
новаторських ідей, раціоналізаторських пропозицій, вдосконалення технологічного
обладнання; розробка планів реконструкції виробництва, проектування будівництва
та розширення діючих виробничих потужностей, навчання кадрів середньої ланки,
тобто являючись службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та
адміністративно-господарськими обов'язками, будучи відповідальним відповідно до
наказу директора заводу «Канів-Солод» філії товариства з обмеженою
відповідальністю «СНС-ЛТД» № 87/1 від 04.10.2006 року, за складання графіка
проведення монтажних робіт по встановленню автомобілерозвантажувача та наказу
директора заводу «Канів-Солод» філії товариства з обмеженою відповідальністю
«СНС-ЛТД» № 96/1 від 17.10.2006 року за оформлення акта вводу в експлуатацію
автомобілерозвантажувача, не усунувши всі недоліки, які були встановленні
17.10.2006 року під час випробувань автомобілерозвантажувача У-15 УРБ, не
передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своєї
бездіяльності, хоча повинен був і міг їх
передбачити, в порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці та
безпеки під час експлуатації механізмів, а саме: в порушення ст. 21 Закону
України «Про охорону праці» та п.п. 5.4.8 п. 4 розділу 4 і п.п. 7, 4, 10, п 4
розділу 7 нормативно-правового акту
охорони праці «Правила техніки безпеки і
виробничої санітарії на підприємствах по зберіганню та переробці зерна
Мінхлібопродуктів СРСР», затвердженого Міністерством хлібопродуктів СРСР від
18.04.1988 року, надав дозвіл на введення в експлуатацію автомобілерозвантажувача
У-15 УРБ, в той час коли не було в повній мірі обладнано робоче місце
працівника, обслуговуючого авторозвантажувач, розташоване в зоні переміщення
механізму; відсутнє огородження розвантажувача, передбачене заводом виробником;
відсутні страхуючи ланцюги на місці
проведення авторозвантажувальних робіт; відсутні інструкції, плакати та написи
по обслуговуванню обладнання та безпечному проведенні робіт, експлуатація якого
стала причиною того, що 23.10.2006 року, близько 20 години сушильник-слюсар
заводу “Канів-Солод” філії ТОВ “СНС-ЛТД”
ОСОБА_2 та водій причепа, який розвантажувався, ОСОБА_3 приступили до
виконання розвантажувальних робіт,
внаслідок чого, піднятий за рахунок дерев'яних піддонів причіп автомобіля, який
знаходився на автомобілерозвантажувачі У-15 УРБ, розташованого біля приміщення
солодовні заводу “Канів-Солод” філії ТОВ “СНС-ЛТД”, колесами перекотився через
захисні опори розвантажувача, і придавив ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які притримували
задній борт причепа, до стіни приміщення солодовні, спричинивши ОСОБА_3 травму
грудної клітки з численними переломами ребер з обох сторін, забоєм лівої легені
та попадання крові і повітря в ліву плевральну порожнину, що відноситься до
категорії тяжких тілесних ушкоджень, та рану м'яких тканин голови, що
відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та ОСОБА_2: численні
двобічні переломи ребер, більше зліва, розрив лівого грудинноключичного
сполучення, з пошкодженням м'язів та судин лівої підключичної ділянки, забій легень, розтрощення шляхів гортані та трахеї,
крововилив в середостіння, поширену рану на передній поверхні шиї, закритий
перелом правого плеча, чисельні санда та синці на голові, тулубі та кінцівках,
які в совокупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до
смерті ОСОБА_2

В ході попереднього розгляду справи захисник обвинуваченого ОСОБА_1 -
ОСОБА_4 заявила клопотання про направлення кримінальної справи та додаткове
розслідування з мотивів неповноти досудового слідства в зв'язку з
недослідженням досудовим слідством обставин, зазначених в постанові суду від 16
жовтня 2007 року, якою справа направлялася для проведення додаткового
розслідування, а саме: не проведенням по справі інженерно-технічної експертизи
для вирішення питань технічної можливості автомобілерозвантажувача для
проведення розвантажувальних робіт автомобіля “Камаз” ДНЗ НОМЕР_1 та причепа до
нього, враховуючи конструктивні особливості кузовів, зокрема нестандартного
кузова причепа, виготовленого з контейнера з переробленим механізмом
відкривання бортів, завантаженості, стану гальмівної системи та наявності на
платформі автомобілерозвантажувача під задніми колесами причепу дерев'яних
піддонів.

Клопотання захисника ОСОБА_4 підтримав обвинувачений ОСОБА_1

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання по направлення справи на
додаткове розслідування пояснивши, що досудовим слідством виконанні вказівки
суду від 16.10.2007 року про повернення справи на додаткове розслідування.
Слідство по справі, на думку прокурора, проведено в повному обсязі і справа
може бути призначена до судового розгляду.

В ході попереднього розгляду справи встановлено, що досудовим слідством
всупереч вимогам ст. 22 КПК України, не вжито всіх передбачених законом заходів
для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, допущена
однобічність, неповнота слідства та порушення вимог КПК, без усунення яких
справа не може бути призначена до судового розгляду.

Так, досудовим слідством не виконанні вказівки суду щодо виїмки на заводі
“Канів-Солод” товаротранспортних накладних, документальних даних про зважування
автомашини та причепу до нього.

До справи приєднані ксерокопія витягу з вагової книги та накладної № 8 від
23.10.2006 року (т. 3, а.с. 53-55). Невідомо яким чином зазначені документи
потрапили до справи, ким та де вони вилучались, так як слідчим не проведена
виїмка їх оригіналів відповідно з вимогами ст. 188 КПК України.

Слідством належним чином невстановлена паспортна вантажопідйомність
причепу, її відповідність чи на відповідність моделі причепу.

Відсутність належних документальних даних щодо завантаженості автомобіля
“Камаз” та нестандартного причепу, даних щодо паспортної його
вантажопідйомності, належного інженерно-технічного дослідження можливості
автомобілерозвантажувача для проведення розвантаження нестандартного причепу з
врахуванням конструктивних особливостей відкривання його бортів, що зазначено у
вказівках суду від 16.10.2007 року, є суттєвою неповнотою досудового слідства,
з'ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 10 жовтня
1982 року № 6 “Про судову практику в справах, пов'язаних із порушенням вимог
законодавства про охорону праці” за ст. 271 КК України можуть відповідати лише
ті службові особи на яких за законом чи на підставі наказу, посадової
інструкції, спеціального розпорядження безпосередньо покладено обов'язок
забезпечувати додержання вимог законодавства про охорону праці.

Враховуючи рекомендації зазначеної Постанови Пленуму ВСУ, вказівки суду,
викладені в постанові від 16.10.2007 року досудовим слідством не враховано, що
наказом № 1-б від 1 жовтня 2004 року на заводі “Канів-Солод” визначено
відповідальну особу за охорону праці на виробництві, наказами № 87/1 від
04.10.2006 року № 96/1 від 17.10.2006 року визначені відповідальні за
виготовлення інструкції по експлуатації та з техніки безпеки для
автомобілерозвантажувача, за проведення інструктажу по правилам техніки безпеки
при експлуатації автомобілерозвантажувача.

Слідство також не врахувало, що експлуатація автомобілерозвантажувача на
підприємстві проводилась в порушення наказу №96/2 від 17.10.2006 року в
неробочий час, за відсутності відповідальної особи за
навантажувально-розвантажувальними роботами в зв'язку з чим не дана відповідна
правова оцінка бездіяльності посадових осіб заводу “Канів-Солод” щодо не
призначення відповідальної особи в присутності якої необхідно було проводити
розвантажувальні роботи.

Невиконання зазначених вказівок суду привело до однобічності та неповноти
досудового слідства, що відповідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду
України від 14 лютого 2005 року № 5 є підставою для повернення справи на
додаткове розслідування.

Міра запобіжного закону стосовно обвинуваченого ОСОБА_1 зміні не підлягає.

Керуючись ст. 240, 244, 246 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу про обвинуваченого ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 271 КК України направити Канівському
міжрайонному прокурору для проведення додаткового розслідування в ході якого
необхідно усунути неповноту досудового слідства та порушення КПК, зазначених в
описовій частині даної постанови та постанові Канівського міськрайонного суду
від 16 жовтня 2007 року.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_1 залишити попередню підписку
про невиїзд.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області протягом
семи діб з моменту її проголошення.

Суддя Канівського

міськрайонного суду
О.М. Семеняка