АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
17 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вишгорода Київської області, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судима,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 2 ст. 304 КК України, за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
Вироком Соломянського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 304 КК України та призначено їй покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання і роботи та періодично з`являтись на реєстрацію в ці органи.Запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 залишено без зміни.
Не погодившись з вироком суду, прокурор прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, просить вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року змінити в частині, що стосується підстав звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, застосувати замість статті 75 КК України статтю 79 КК України, в решті вирок залишити без змін.

Справа № 11-кп/796/1056/2015
Категорія: ч. 2 ст. 304 КК України
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1 .

Як зазначає апелянт, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність в частині, що стосується підстав звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, оскільки ОСОБА_6 має на утриманні дитину віком до семи років, а саме ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з чим суд першої інстанції повинен був застосувати статтю 79 КК України, яка передбачає спеціальний вид звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок та жінок , які мають дітей віком до семи років. Таким чином, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність через неправильне тлумачення закону, яке суперечить йому точному змісту.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив їх задовольнити, , провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів, приходить до наступного.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 з невстановленої слідством дати та часу, починаючи з 2013 року по 04.09.2014, маючи злочинний умисел, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, вплинувши психічним тиском на малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є особою, що не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, шляхом підкупу, умисно схилила останню до систематичного жебракування, випрошування у сторонніх осіб грошей на вулицях міста Києва, тим самим втягнула малолітню ОСОБА_10 у заняття жебрацтвом.
В подальшому, в невстановлених слідством місцях міста Києва, малолітня ОСОБА_10 під приводом вигаданої її матір`ю ОСОБА_6 історії про те, що її матір не може ходити, а її батько на війні, систематично жебракувала, випрошувала гроші у сторонніх осіб та віддавала матері, яка, в свою чергу, давала їй винагороду.

Так, 02.09.2014, 03.09.2014 та 04.09.2014 в період часу з 14 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. на проїзній частині перехрестя бул. Чоколівського та вул. Уманської в м. Києві малолітня ОСОБА_10 , маючи неохайний зовнішній вигляд, без супроводу дорослих, випрошувала гроші у сторонніх осіб, тобто займалась жебракуванням за вказівкою матері, а в цей час остання перебувала на зупинці громадського транспорту по бул. Чоколівському, 38, але в ході затримання малолітньої ОСОБА_10 04.09.2014 приблизно о 18 год. 00 хв. працівниками ВКМСД Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, ОСОБА_6 зникла в невідомому напрямку.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.304 КК України є вірною. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність з огляду на необхідність звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.79 КК України, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Зокрема, статтею 75 КК України передбачено, що якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. У цьому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку тривалістю від одного року до трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ч.1 ст.79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

Виходячи з конструкції цих норм, суд може звільнити від відбування вказаних раніше як основного (ст.75 КК України), так основного і додаткового (ст.79 КК України) покарань, засуджених жінок, які мають дітей віком до семи років, за наявності певних підстав і під умовою виконання ними обов`язків, які є відмінними за характером та обсягом.

А тому в даному конкретному випадку не існує конкуренції норм закону України про кримінальну відповідальність, коли одна з них є спеціальним варіантом іншої.

Про право суду звільнити таких жінок від відбування покарання з випробуванням як на підставі ст.75 КК України, так і на підставі ст.79 КК України, свідчить і судова практика, зокрема, про це йдеться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року.

Слід зазначити і про те, що вид, розмір призначеного судом першої інстанції покарання, прокурором під сумнів не ставляться.

Таким чином, звільняючи ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно зі ст.75 КК України, суд першої інстанції застосував закон, який підлягає застосуванню, а тому апеляційна скарга прокурора не може бути задоволена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3