АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2898/13-к
Номер провадження 11/786/597/2013
Категорія:ст.81 КК Украъни, УДЗ
Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С.А.
Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Полтавської області
в складі:

головуючого судді:
Герасименко В.М.

суддів:
Кожевнікова О.В., Тараненка Ю.П.

при секретарі:
Погорілій Ю.І.

з участю: прокурора
Акулової С.М.

засудженого
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві матеріали за
апеляцією засудженого ОСОБА_2 на
постанову Полтавського районного суду
Полтавської області від 25 липня 2013
року, -

Цією постановою відмовлено у
задоволенні спільного подання
Крюківської виправної колонії УДПтС
України в Полтавській області №29 та
спостережної комісії при Полтавській
райдержадміністрації про
умовно-дострокове звільнення
засудженого

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, одруженого, раніше
судимого:

- 10.02.1970 року Сумським судом за ст.140 ч.2
КК України на 2 роки позбавлення волі,
звільнений згідно акту амністії від
12.10.1970 року;

- 15.12.1971 року тим же судом за ст.81 ч.2, 85 ч.2,
17, 85 ч.2, 140 ч.2, 42 КК України на 5 років
позбавлення волі, звільнений за
відбуттям строку покарання;

- 11.02.1977 року Ковпаківським районним
судом м.Суми за ст.81 ч.2 до 4 років 6
місяців позбавлення волі;

- 02.08.1988 року тим же судом за ч.3 ст.140, 26 КК
України на 5 років позбавлення волі,
звільнений за відбуттям строку
покарання;

- 31.01.2000 року тим же судом за ч.1 ст.229-6, 45
КК України на 1 рік 6 місяців
позбавлення волі умовно з іспитовим
строком 2 роки та сплатою штрафу в
розмірі 340 грн.;

- 25.07.2001 року тим же судом за ч.3 ст.229-6, 44,43
КК України на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі, штраф 340 грн.,
постановою Ковпаківського районного
суду м.Суми від 04.03.2002 року вважається
засудженим за ч.2 ст.229-6, 43 КК України на 2
роки 6 місяців позбавлення волі,
звільнений за відбуттям строку
покарання;

- 22.05.2004 року тим же судом за ч.2 ст.309, 395, 70
КК України на 2 роки позбавлення волі,
звільнений згідно акту амністії від
31.05.2005 року;

- 08.06.2006 року Ковпаківським районним
судом м.Суми за ч.2 ст. 307, 69, ч.2 ст.309, ч.2
ст.315, 69, ч.2 ст.317, 69, 70 КК України на 3
років 6 місяців позбавлення волі,

засудженого 13.08.2010 року
Ковпаківським районним судом м.Суми за
ч.1 ст.121 КК України на 5 років
позбавлення волі.

Відмовляючи у задоволенні
спільного подання, місцевий суд
послався на те, що хоча ОСОБА_2 і відбув
2/3 строку основного покарання і
відповідно до рішення спільного
засідання адміністрації установи та
спостережної комісії при Полтавській
райдержадміністрації засуджений
довів своє виправлення і до нього
можливе застосування
умовно-дострокового звільнення, проте
у судовому засіданні не було доведено
той факт, що засуджений сумлінною
поведінкою та ставленням до праці
довів своє виправлення.

З постановою місцевого суду не
погодився засуджений, який у поданій
апеляційній скарзі прохає постанову
скасувати та звільнити його
умовно-достроково, врахувавши його
поведінку як під час відбування
покарання, так і до засудження, а також
його сімейний стан та матеріальний
стан його сім'ї.

Колегія суддів, заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_2, який,
підтримв мотиви апеляційної скарги,
прохав її задовольнити, міркування
прокурора, який вважає, що постанову
судді слід скасувати, а матеріали
направити до суду першої інстанції для
розгляду по суті, перевіривши
матеріали справи та мотиви апеляційної
скарги, вважає, що вона підлягає
задоволенню.

Як вбачається з матеріалів, суд
першої інстанції, приймаючи рішення за
поданням, допустив суперечність у
своїх висновках. Так, встановив
підстави передбачені ч.ч. 2,3 ст.81 КК
України для умовно дострокового
звільнення від відбування покарання,
про що вказав у своєму рішенні, однак не
привіши мотивів, вказав про
недоведеність того факту, що
засуджений сумлінною поведінкою та
ставленням до праці довів своє
виправлення.

Між тим, із матеріалів подання та
особової справи засудженого
вбачається, що ОСОБА_2 за увесь час
відбування покарання мав лише одне
стягнення 20.05.2010 року за порушення
правил пожежної безпеки. Водночас, має
п»ять заохочень у виді подяк. За місцем
відбування покарання характеризується
позитивно, сумлінно відноситься до
праці, роботу виконує вчасно та якісно.
У вільний від роботи час відвідує
бібліотеку, приймає участь у заходах
виховного та культурно-масового
характеру, підтримує зв'язок з рідними,
зареєстрований у реалізації програми
диференційованого виховного впливу
"Фізкультура і спорт" та "Підготовка до
звільнення". Має позитивну соціальну
установку, в скоєному розкаюється.

Саме за наведених обставин
адміністрація виправної установи та
спостережна комісія при Полтавській
райдержадміністрації прийшла до
висновку що ОСОБА_2 сумлінною
поведінкою та ставленням до праці
довів своє виправлення.

Згідно зі статтею ст. 81 КК України
умовно-дострокове звільнення від
відбування покарання може бути
застосоване в тому разі, якщо особа
засуджена за скоєння умисного тяжкого
злочину сумлінною поведінкою і
ставленням до праці довела своє
виправлення та відбула 2/3 строку
покарання.

Як видно суд першої інстанції
встановив підстави передбачені ч.ч. 2,3
ст.81 КК України для умовно-дострокового
звільнення від відбування покарання,
про що вказав у своєму рішенні, але не
привіши мотивів, прийшов до висновку
про недоведеність того факту, що
засуджений сумлінною поведінкою та
ставленням до праці довів своє
виправлення. Однак приведені вище
дані спростовують суперечливі
висновки суду першої інстанції, та
свідчать про те, що ОСОБА_2 на час
розгляду щодо нього подання відбув
більше як 2/3 строку призначеного
покарання та сумлінною поведінкою і
ставленням до праці довів своє
виправлення.

При таких обставинах колегія
суддів вважає, що ухвала Полтавського
районного суду щодо ОСОБА_2 підлягає
скасуванню, з постановленням
апеляційною інстанцією своєї ухвали,
за якою спільне подання адміністрації
Крюківської виправної колонії №29 та
спостережної комісії при Полтавській
райдержадміністрації про його
умовно-дострокове звільнення підлягає
задоволенню.

Виходячи з наведеного, керуючись
ст.ст. 404,405,407 КПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу засудженого
ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного
суду від 25 липня 2013 року стосовно нього
скасувати.

Постановити свою ухвалу, якою
спільне подання адміністрації
Крюківської виправної колонії УДПтС
України в Полтавській області №29 та
спостережної комісії при Полтавській
райдержадміністрації задовольнити.

Звільнити засудженого вироком
Ковпаківського районного суду м.Суми
від 13.8.2010 ОСОБА_2 від відбування
основного покарання
умовно-достроково на не відбутий строк
1 рік 5 місяців 09 днів.

С У Д Д І:

Герасименко В.М.
Кожевніков О.В. Тараненко Ю.П.