Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/332/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника адвоката - ОСОБА_8 ,

законних представників обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0000147 стосовно неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за апеляційними скаргами прокурора та захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_8 на вирок Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2015 року яким,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
та
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Долинська, Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винними та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки кожному.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з прокладенням на них відповідно до ст. 76 КК України певних обов`язків.

Вироком суду ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнані винними та засуджені за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення. Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

04.06.2014 року неповнолітні обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за попередньою змовою між собою, через вікно проникли до гаражного приміщення Міжгосподарської пересувної механізованої шляхобудівельної дільниці, що розташована за адресою АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали майно на загальну суму 188 грн. 19 коп. З викраденим майном ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим завдали шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі на вирок районного суду прокурор просить оскаржуване рішення скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Своє прохання апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження допущена неповнота судового розгляду. Так, під час судового розгляду залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. Судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження не було повторно допитано свідка ОСОБА_13 , який на досудовому слідстві вказував, що саме обвинувачені вчинили інкриміноване їм кримінальне правопорушення, однак під час розгляду кримінального провадження в суді, свідок змінив свої показання та вказував, що бачив двох дорослих чоловіків, а не обвинувачених, на місці вчинення кримінального правопорушення. По даному факту (за дачу завідомо неправдивих показань) до ЄРДР були внесені відомості за фактом вчинення ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. Таким чином, на переконання апелянта судом була допущена неповнота судового розгляду, що є підставою для скасування судового рішення.

В апеляційній скарзі захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду стосовно його підзахисних скасувати і закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_11 та ОСОБА_12 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Своє прохання апелянт мотивує тим, що під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції не знайшов свого підтвердження факт проникнення та викрадення саме обвинуваченими майна з території Міжгосподарської пересувної механізованої шляхобудівельної дільниці. Так, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні районного суду пояснили, що вони знайшли мішок із запчастинами біля території дільниці, після чого його привезли на пункт прийому металобрухту та здали вказані речі. При цьому обвинувачені зазначили, що раніше бували на території вказаної дільниці, та могли залишити відбитки пальців, в тому числі і на вилученому шматку скла. Окрім цього, жоден зі свідків не бачили обвинувачених на території дільниці, а лише бачили, як вони котили мішок із запчастинами, що в свою чергу підтверджує показання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Окрім цього, апелянт звертає увагу на той факт, що судом не було витребувано у потерпілої сторони дані на підтвердження факту знаходження на їх балансі викраденого майна.

Заслухавши доповідача, обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 їх законних представників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в також захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили вирок суду скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях обвинувачених складу інкримінованого кримінального правопорушення, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, при цьому заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника - адвоката, представника потерпілого ОСОБА_7 , яка віднесла питання щодо апеляційних скарг на розсуд суду, провівши під час апеляційного розгляду кримінального провадження судове слідство, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають виходячи з такого.

Будучи допитаними під час апеляційного розгляду кримінального провадження обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надали аналогічні показання, з яких вбачається, що на початку червня 2014 року вони разом пішли на город нарвати буряків та накосити траву, при цьому взявши із собою тачку. Прийшовши на город вони нарвали буряків та погрузили їх на тачку, а в подальшому пішли шукати місце, де можна накосити траву. Проходячи повз Міжгосподарської пересувної механізованої шляхобудівельної дільниці, ОСОБА_12 побачив в ямі мішок з металом та покликав ОСОБА_11 . Знайдений мішок обвинувачені разом погрузили на тачку та відвезли до пункту прийому металобрухту, де здали знайдений метал, отримавши за це кошти, якими в подальшому розпорядилися на власний розсуд. При цьому обвинувачені вказали, що на територію дільниці не проникали та метал звідти не викрадали.

Не зважаючи на повне не визнання обвинуваченими своєї вини, їх вина в повному обсязі підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які є належними та допустимими і зібраними у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, а саме:

· Показаннями свідка ОСОБА_13 , який в ході апеляційного розгляду кримінального провадження надав покази, з яких слідує, що в післяобідній час 04.06.2014 року свідок знаходився біля зупинки громадського транспорту, на відстані близько 150 метрів від території Міжгосподарської пересувної механізованої шляхобудівельної дільниці та бачив, як двоє хлопців несли в руках мішок білого кольору з якимись речами вздовж паркану вказаної дільниці, поза її межами. При цьому, після оголошення протоколу слідчого експерименту свідок зазначив, що бачив як хлопці виносили мішок з речами саме з воріт зазначеної дільниці. Також свідок додав, що обличчя хлопців він не розгледів, однак при зустрічі впізнав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Зазначив, що підписи в протоколах слідчих дій, які проводились за його участі, належать йому. Разом з цим, свідок вказав, що точних подій він не пам`ятає. Також пояснив, що під час проведення із ним слідчих дій, поняті були відсутні. Наполягав на своїх показаннях, наданих ним під час апеляційного розгляду кримінального провадження. Свідок також зазначив, що змінив свої показання в суді першої інстанції, оскільки ОСОБА_9 , яка є законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , надала за це йому кошти в розмірі 100 грн.;

· З показань представника потерпілого ОСОБА_7 , які були надані в ході розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції вбачається, що вона працює на посаді головного бухгалтера Міжгосподарської пересувної механізованої шляхобудівельної дільниці. 05 червня 2014 року вона прийшла на роботу і їй зателефонував директор дільниці ОСОБА_14 та повідомив, що до неї незабаром підійде механік ОСОБА_15 разом з автогрейдеристом ОСОБА_16 та сказав, щоб вони пішли оглянути приміщення складу, так як із нього напередодні було скоєно крадіжку. Прийшовши до приміщення складу вона побачила розбиті вікно та двері, а також розбиті двері крану, та було помітно, що хтось хотів витягнути мотор. Як їй стало відомо, крадіжка майна була виявлена 04 червня 2014 року механіком дільниці ОСОБА_15 , який проїжджаючи на автомобілі повз приміщення складу дільниці побачив відкриті двері. Всі запчастини та деталі знаходяться тільки в складах. Акт інвентаризації, який мається в матеріалах кримінального провадження складався начальником дільниці;

· Наданими суду першої інстанції показаннями свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що працює механіком Міжгосподарської пересувної механізованої шляхобудівельної дільниці. Крадіжки та проникнення на територію організації почалися в березні 2014 року. 04 чи 05 червня 2014 року, у вечірній час свідок помітив, які двоє обвинувачених на тачці везли мішки з металом, в зв`язку з чим він вирішив поїхати на пункт прийому металу, щоб подивитися, який саме метал везуть у вказаний пункт обвинувачені. Згодом прийшли обвинувачені та здали метал вагою 100 кг. Із дозволу власника пункту прийому металу ОСОБА_17 свідок подивився у мішки, які привезли обвинувачені та в них вияви металеві інструменти, мерки, мечники, ключі, які викрали зі складу дільниці. Після цього свідок повернувся на роботу та викликав працівників міліції;

· Показаннями свідка ОСОБА_17 , які він надав в судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що свідок на території свого домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_4 приймав брухт металу. Влітку 2014 року, точної дати свідок не пам`ятає, близько 17-18 год. до нього прийшли два хлопці ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які на одноколісній тачці привезли білий мішок з металом. Свідок зважив привезений мішок, вага якого склала 100 кг., розрахувався із хлопцями та останні пішли. Після цього до нього підійшов ОСОБА_15 , який приїхав раніше і попросив показати, що саме обвинувачені привезли в мішку. Оглянувши мішок ОСОБА_15 повідомив, що в ньому знаходяться металеві запчастини, які були викрадені із дільниці, на якій він працює. Наступного дня до свідка приїхали працівники міліції, які вилучили зазначений мішок із металевими частинами та відібрали у нього пояснення. Також свідко зазначив, що обвинувачені приносили до нього метал одного разу, а до цього випадку були давно.

Окрім цього, вина обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується сукупністю письмових доказів по справі, які на переконання колегії суддів є належними та допустимим і зібраними у передбаченому кримінальним процесуальним законом спосіб, а саме:

· Рапортом оперативного чергового Новгородківського РВ УМВС України в Кіровоградській області від 04.06.2014 року та протоколом заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.06.2014 року, з яких вбачається, що ОСОБА_15 повідомив про факт вчинення крадіжки металевих деталей невідомими особами з приміщення гаражів Міжгосподарської пересувної механізованої шляхобудівельної дільниці, яка розташована по вул. Дзержинського, 122 у смт. Новгородка, Новгородківського району, Кіровоградської області (а.п. 106, 107);

· Заявою голови КП «Новгородківської МПШМД» ОСОБА_14 від 04.06.2014 року в якій останній просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які в період часу з 02 по 04 червня 2014 року з приміщення гаражів Міжгосподарської пересувної механізованої шляхобудівельної дільниці викрали 77 мітчиків, 32 плашки, 27 сверл, 16 деталей від токарного станка та інші металеві деталі (а.п. 108);

· Актом інвентаризації від 04.06.2014 року, згідно якого було встановлено нестачу деталей, згідно заяви голови КП «Новгородківської МПШМД» ОСОБА_14 про вчинення кримінального правопорушення (а.п. 110);

· Протоколом огляду місця події від 04.06.2014 року, згідно якого було оглянуто територію Міжгосподарської пересувної механізованої шляхобудівельної дільниці, в ході якого було виявлено пошкоджені запірні пристрої та двері, а також вилучено шматок скла вікна із офісного приміщення, на якому містяться сліди пальців рук (а.п. 111 113);

· Протоколом огляду місця події від 05.06.2014 року та фототаблицею до нього, в ході якого було оглянуто територію домоволодіння ОСОБА_17 , що розташоване по АДРЕСА_4 , де було виявлено та вилучено мішок з металевими предметами загальною вагою 100 кг. (а.п. 116 121);

· Протоколом огляду предметів від 06.06.2014 року, яким встановлено, що вилучені металеві предмети у ОСОБА_17 є тими самими предметами, які було викрадено з Міжгосподарської пересувної механізованої шляхобудівельної дільниці (а.п. 122 -124);

· Актом зважування від 26.06.2014 року зафіксовано, що вага металевих предметів, які знаходяться у мішку становить 43 кг. (а.п. 146);

· Довідкою ПП «АЛМЕТ» від 16.06.2014 року, згідно якої станом на червень 2014 року вартість одного кілограму брухту чорного металу становить 2 грн. 40 коп. (а.п. 147);

· Висновком експерта № 1113 від 19.06.2014 року встановлено, що станом цін на 04.06.2014 року ринкова вартість 77 мітчиків бувших у використанні складає 19 грн. 44 коп., 32 плашок 18 грн., 27 сердл 20 грн. 40 коп., 16 деталей різного розміру від токарного станку 26 грн. 88 коп. (а.п. 143 145);

· Постановою про визнання, приєднання до справи речових доказів та здачу їх на зберігання від 06.04.2014 року, речовими доказами по справі визнано: стрічку зі слідами рук; зразки слідів рук ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на двох дактилокартах; 77 мітчиків різного розміру; 32 плашки різного розміру; 27 свердел різного розміру; 16 деталей різного розміру; 43 кг. брухту чорного металу (а.п. 162);

Дослідженим в ході розгляду кримінального провадження суду апеляційної інстанції за клопотанням прокурора:

· Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.08.2014 року за участю свідка ОСОБА_13 , в ході якого свідок показав що увечері 04.06.2014 року бачив, як двоє хлопців, яких він пізніше впізнав по фотокарткам та вони виявились ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , виходили із приміщення одного із складів Міжгосподарської пересувної механізованої шляхобудівельної дільниці та тягнули за собою візок, на якому був мішок. Так як хлопці докладали зусиль, свідок зрозумів, що в мішку був метал (а.п. 194 197).

Аналіз наявних в матеріалах кримінального провадження та здобутих під час розгляду провадження як в суді першої інстанції так і в апеляційному суді доказів в їх сукупності, дає підстави вважати, що саме обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили крадіжку майна із Міжгосподарської пересувної механізованої шляхобудівельної дільниці, і їх вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України ґрунтується на беззаперечних доказах та в повному обсязі доведена, а тому їх дії правильно кваліфіковані судом першої інстанції, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

Що стосується показань свідка ОСОБА_13 , які ним неодноразово змінювались, колегія суддів приймає до уваги його показання, які надані суду апеляційної інстанції. Так, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Із вказаного слідує, що використовувати показання надані під час досудового розслідування та обґрунтовувати ними свої висновки, прямо заборонено чинним кримінальним процесуальним законодавством. Окрім цього, як зазначив вказаний свідок, в суді першої інстанції він дав неправдиві показання, так як йому за це заплатили кошти. Таким чином, із наведеного слідує, що показання які були надані свідком під час досудового розслідування та в суді першої інстанції не можна взяти до уваги.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів приймає до уваги показання свідка з приводу того, що він бачив як хлопці, які в подальшому виявились обвинуваченими, оскільки свідок їх впізнав при зустрічі, виносили мішок з речами з території дільниці, тобто таємно викрали майно.

Також, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відсутність понятих при проведенні процесуальних дій із свідком ОСОБА_13 , як про це вказував свідок та на цьому наголошував захисник адвокат, не може бути прийнята до уваги, виходячи з наступного.

Так, із протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 вбачається, що в них зазначені відомості про понятих та вказані процесуальні документи містять їх підписи.

При цьому, з аналізу вимог ст. 404 КПК України слідує, суд апеляційної інстанції розглядає кримінальне провадження в межах апеляційної скарги та має право дослідити обставини, виключно за наявності клопотання учасників судового провадження.

Таким чином, оскільки від учасників кримінального провадження, зокрема від захисту, не надходило жодних клопотань щодо дослідження питання наявності чи відсутності понятих при проведенні слідчих дій із свідком ОСОБА_13 , зокрема жодною зі сторін не заявлялось клопотання про виклик та допит понятих, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості як вчинити зазначені вище дії за власної ініціативи, так і ставити під сумнів наявність понятих при проведенні слідчих дій за участі свідка ОСОБА_13 .

Колегія суддів не приймає до уваги як показання обвинувачених, щодо непричетності їх до вчинення крадіжки майна, так і наведені з цього приводу доводи апеляційної скарги захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_8 , оскільки вони спростовуються сукупністю вище наведених доказів, зокрема: показаннями свідка ОСОБА_13 , який був очевидцем того, що саме обвинувачені здійснили крадіжку чужого майна та протоколом проведення слідчого експерименту за участю вказаного свідка, які в повному обсязі підтверджують його показання. Надані в судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанції показання обвинуваченими з приводу їх непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, колегія суддів розцінює як спосіб уникнення від відповідальності та покарання за вчинені ними протиправні дії.

Колегія суддів також визнає безпідставними наступні доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисту, виходячи з наступного.

Не відповідають дійсності посилання захисту з приводу того, що жоден свідок не бачив як обвинувачені скоювали крадіжку, оскільки свідок ОСОБА_13 вказав на обвинувачених, яких бачив, як вони виходили з приміщення складу дільниці, при цьому несли мішок білого кольору. Вказані показання свідка були підтверджені протоколом проведення слідчого експерименту за його участю.

Надуманими є також твердження апелянта, що неповнолітні не спроможні були самостійно вручну винести мішок з металом вагою 100 кг. з приміщення гаражу, адже як вказав свідок ОСОБА_13 він бачив, як обвинувачені несли мішок білого кольору з речами із території дільниці. Окрім цього, слід звернути увагу, що в своїх показаннях самі ж обвинувачені вказували, що вони самостійно, удвох погрузили мішок з металом на тачку, що в свою чергу спростовує такі доводи захисту.

Що стосується посилання захисту на акт, який мається на аркуші провадження 76, з якого видно, що з приміщення дільниці було викрадено набагато більше цінних речей, а тому є підстави вважати, що невстановлені особи, які скоїли крадіжку вказаних речей, не змогли одразу забрати із собою все викрадене майно, а тому залишили у мішку частину металевих деталей, який поклали до ями, і в подальшому його знайшли обвинувачені, то вказані доводи апелянта є лише його суб`єктивною думкою, жодним належним та допустимим доказом не підтверджується, а навпаки спростовується сукупністю зібраних та наданих стороною обвинувачення доказів, а тому колегією суддів до уваги не приймаються.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги адвоката з того приводу, що потерпілою стороною не надано доказів того, що викрадені речі знаходяться на її балансі, оскільки обвинувачені викрали різноманітні деталі, які є складовими станків і т.п., що в свою чергу вказує на відсутність можливості ставити на баланс кожну деталь чи складову того чи іншого механізму окремо. Окрім цього, матеріали кримінального провадження містять акт інвентаризації з переліком викрадених речей, який згідно протоколу огляду речей, в повному обсязі збігається із вилученими у свідка ОСОБА_17 металевими деталями, які він прийняв від обвинувачених.

Що стосується посилань захисту на відсутність належного оформлення вилученого на місці огляду території дільниці скла вікна офісного приміщення, на якому наявні відбитки пальців, що в свою чергу вказує на недопустимість такого доказу, як висновок експерта № 414 від 31.07.2014 року, колегія суддів знаходить слушними вказані доводи захисту виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 та 5 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених із обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Так, з протоколу огляду місця події від 04.06.2014 року, вбачається, що було оглянуто територію Міжгосподарської пересувної механізованої шляхобудівельної дільниці, та в ході огляду було вилучено шматок скла вікна із офісного приміщення, на якому містяться сліди пальців рук.

При цьому, матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей про те, що вилучений шматок скла з офісного приміщення дільниці був належним чином опечатаний, що вказує на порушення слідчим вимог ч. 5 ст. 237 КПК України.

Статтею 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.

Таким чином, у зв`язку із тим, що органом досудового розслідування було порушено порядок оформлення речей, які були вилучені під час огляду місця події, а саме шматка скла із відбитками пальців рук, які в подальшому були використані при проведенні судової трасологічної експертизи, а тому висновок експерта № 414 від 31.07.2014 року слід визнати недопустимим доказом виходячи із вище наведеного, та вказаний доказ слід виключити із мотивувальної частини вироку.

Окрім цього, судова колегія не приймає до уваги протоколи пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 23.07.2014 року, так як наявні в них фотознімки є неякісними, а також як зазначив ОСОБА_13 він не розгледів обличчя хлопців, а тому не зміг їх впізнати за фотознімками, однак в подальшому при їх зустрічі свідок впізнав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за зовнішніми прикметами.

Таким чином, не зважаючи на те, що колегія суддів прийшла до висновку щодо необхідності виключення із вироку посилання суду як на доказ висновок експерта № 414 від 31.07.2014 року, а також відсутності підстав для врахування як доказу протоколів впізнання особи за фотознімками, з урахуванням сукупності належних та допустимих доказів, які вказують на причетність обвинувачених до вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення, колегія суддів визнає за необхідне апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Що стосується апеляційних вимог прокурора щодо необхідності скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку із неповнотою судового розгляду, колегія суддів вважає такі вимоги апелянта безпідставними. Так, повноваження суду апеляційної інстанції щодо скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції регламентується статтею 415 КПК України в якій зазначений вичерпний перелік підстав для скасування вироку та призначення нового розгляду і неповнота судового розгляду не може бути підставою для прийняття судом апеляційної інстанції запропонованого в апеляційній скарзі прокурора рішення. Окрім цього, слід зазначити, що під час апеляційного розгляду кримінального провадження була усунута зазначена в апеляційній скарзі прокурора неповнота судового розгляду допущена судом першої інстанції. За таких обставин, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Призначаючи обвинуваченим покарання суд першої інстанції в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які закріплені в ст. 65 КК України.
Так, при призначенні покарання неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_18 судом першої інстанції належним чином враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особи винних, обставини, які пом`якшують покарання і відсутність обставин, які його обтяжують та обґрунтовано призначено покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України. Також, з урахуванням всіх обставин кримінального правопорушення, осіб винних та наявності обставин, які пом`якшують покарання, судом першої інстанції зроблено правильний висновок, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливо без ізоляції їх від суспільства із застосуванням положень ст.ст. 75, 104 КК України.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів визнає за необхідне вирок районного суду щодо обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_8 , без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора та захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2015 року стосовно неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4