У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Лавренюка М.Ю., Заголдного В.В.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 14 лютого 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою
цивільного відповідача ОСОБА_2 на постановлені щодо ОСОБА_1 судові рішення.

Вироком
Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 6 грудня 2005
року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
не судимого, -

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК
України на 2 роки обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними
засобами.

На
підставі ст. 1 п. "б" Закону України "Про амністію" від 31
травня 2005 року ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання.

Постановлено
стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3 5884
грн. 50 коп. матеріальної та 7000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 березня 2006 року вирок щодо
ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1
визнано винним у тому, що він 28 листопада 2003 року, приблизно о 23 годині 30
хвилин, керуючи на підставі трудового договору автомобілем
"Мерседес-Бенц", НОМЕР_1, рухаючись вул. Калиновою з боку проспекту
ім. Газети "Правда" в напрямку вул. Образцова у м. Дніпропетровську,
поблизу будинку № 22 по вул. Калиновій, в порушення п.п. 1.3, 1.5, 12.3 Правил
дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, її
змінам, при виникненні небезпеки для руху у виді перетину проїзної частини дороги
зліва направо по руху автомобіля пішоходом ОСОБА_3, якого він об'єктивно був
спроможний виявити, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного
засобу або безпечного для інших учасників дорожнього руху, об'їзду перешкоди не
здійснив та вчинив наїзд на потерпілого, внаслідок чого той отримав середньої
тяжкості тілесні ушкодження.

У
касаційній скарзі цивільний відповідач ОСОБА_2 вказує на неправильність
вирішення цивільного позову, оскільки, на її думку, у якості цивільного
відповідача слід було притягти засудженого по справі ОСОБА_1 Просить вирок та
ухвалу щодо останнього в частині вирішення цивільного позову скасувати.

Висновки
суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 та
правильності кваліфікації його дій не оспорюються у касаційній скарзі.

Істотних
порушень вимог кримінально-процесуального закону України не виявлено.

Цивільний
позов по справі вирішено з дотриманням вимог ст.ст. 1172, 1187 ЦК України, ст.
328 КПК України.

Судом
обґрунтовано стягнуто з цивільного відповідача ОСОБА_2 на користь потерпілого
ОСОБА_3 завдані йому та підтверджені документально матеріальні збитки та
заподіяна моральна шкода.

Згідно
тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_2, виданого 22.04.2003р. (т. 1 а.с. 85), на час скоєння ОСОБА_1 ДТП,
ОСОБА_2 була володільцем автомобіля "Мерседес-Бенц", НОМЕР_1.

ОСОБА_1
не може вважатися володільцем зазначеного джерела підвищеної небезпеки,
оскільки управляв ним на підставі трудових відносин з володільцем цього
джерела, що підтверджується трудовим договором (т. 1 а.с. 73).

Що
стосується посилань у скарзі цивільного відповідача на те, що ОСОБА_1 скоїв ДТП
після закінчення його роботи і знаходився не на маршруті, то з показань
засудженого вбачається, що ДТП сталася, коли він їхав на перезміну з іншим
водієм маршруту. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України, особа
відшкодовує шкоду на загальних підставах лише в разі неправомірного заволодіння
транспортним засобом.

На підставі наведеного та керуючись ст.
394 КПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а :

У задоволенні касаційної скарги цивільного
відповідача ОСОБА_2 відмовити.

С
у д д і :

Редька
А.І. Лавренюк М.Ю. Заголдний В.В.