Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 1-162/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді - Мельника 1.1,

секретаря - Матейко О.С.

прокурора - Гриціва А.Б

з участю захисника -ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Галичі справу про обвинувачення

ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_4народження, уродженця і жителя АДРЕСА_1, українця, з середньою освітою, неодруженого, військовозобов"язаного, непрацюючого, не судимого, громадянина України за ст. 185 ч. 1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_2 вчинив крадіжку чужого майна при слідуючих обставинах: 25 квітня 2010 року приблизно о 22 год 00 хв в с. Кінашів Галицького району ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5 розпивали спиртні напої за столиком, що знаходився на вулиці біля сільського магазину. До них за столик підсів ОСОБА_2, і коли ОСОБА_6 відлучився в магазин, щоб купити пива, а свій мобільний телефон моделі „Нокіа - 2323" залишив на сголі, ОСОБА_2 з корисних спонукань та метою особистої наживи, усвідомлюючи те, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав вказаний телефон. Коли повернувся до столика ОСОБА_6, та став розпитувати де подівся його телефон, ОСОБА_2 повідомив, що телефон він не брав, уже пізня година і йому пора іти додому, та з викраденим телефоном скрився з місця вчиненого злочину, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 490 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою винність в пред'явленому йому обвинуваченні не визнав і суду пояснив, що 25 квітня 2010 року він гуляв в центрі села і приблизно о 22 год. підійшов до магазину де на вулиці за столиком сиділи троє односельчан ОСОБА_6, ОСОБА_4, та ОСОБА_3 Вони знаходились у стані алкогольного сп"яніння та продовжували розпивати спиртні напої. На вулиці була темна пора доби, він присів до даних осіб за столик, однак алкогольних напоїв він не вживав . Через деякий час ОСОБА_6 встав за столика і пішов у магазин, щоб купити пива залишивши на столику свій телефон. Коли останній повернувся, то став розпитувати куди подівся його мобільний телефон і усі стали його шукати. В цей же час він встав із -за столу і сказав хлопцям, що вже пізня година і йому потрібно іти додому. Ніякого телефону у ОСОБА_6 він не викрадав.

На наступний день зранку, його сестра ОСОБА_7 показала йому мобільний телефон і повідомила, що знайшла даний телефон біля магазину під столиком, де вони сиділи 25 квітня 2010 року. Телефон був у розібраному вигляді.

В червні 2010 року в селі він зустрівся із ОСОБА_6 і останній сказав, що йому відомо, що він викрав його телефон. Однак він це все заперечував, оскільки ніякого телефону у ОСОБА_6 він не викрадав.

Просив не застосовувати щодо нього надто суворої міри покарання.

Крім не визнання підсудним своєї вини, його винність в скоєному злочині доводиться показаннями потерпілого, свідків, протоколом добровільної видачі мобільного телефону.

Так, потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що він проживає в АДРЕСА_2 разом із своїми батьками. 25 квітня 2010 року біля 20 год 00 хв він разом із своїми товаришами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сиділи за столиком біля магазину та розпивали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв він поклав на стіл свій мобільний телефон моделі „Нокіа - 2323" в корпусі чорного кольору. Приблизно о 22 год до їхнього столика підійшов їх спільний знайомий ОСОБА_2, який підсів за столик, але спиртні напої не вживав. Через деякий час він встав за столика і вирішив піти до магазину купити пива, а мобільний телефон залишив на столі. Коли він повернувся до столика то виявив, що немає його мобільного телефону. Останній став їх питати куди подівся його телефон, але всі відповіли, що його телефону не викрадали. Тоді ОСОБА_2 сказав, що вже пізня година і йому потрібно іти додому. Через деякий час йому від когось, від кого саме не пам"ятає, стало відомо, що мобільний телефон у нього викрав ОСОБА_2 Десь в червні 2010 року він випадково зустрівся з ОСОБА_2 і сказав йому, щоб він повернув мобільний телефон. Останній свою вину був визнав і сказав, що телефон знаходиться у нього вдома і наступного дня йому поверне. Однак наступного дня телефону він йому не повернув, а став уникати з ним зустрічі. Тоді через деякий час він звернувся в органи міліції із заявою про викрадення телефону.

На суворій мірі покарання підсудному не наполягає, оскільки телефон йому повернуто.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що 25 квітня 2010 року біля 20 год 00 хв він разом із своїми товаришем ОСОБА_6 та ОСОБА_3 сиділи за столиком біля магазину в с. Кінашів та розпивали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_6 поклав на стіл свій мобільний телефон моделі „Нокіа - 2323" в корпусі чорного кольору. Приблизно о 22 год до їхнього столика підійшов їх спільний знайомий ОСОБА_2, який підсів за їхній столик, але спиртні напої не вживав. Через деякий час ОСОБА_6 встав за столика і вирішив піти до магазину купити пива, а мобільний телефон залишив на столі. Коли він повернувся до столика то виявив, що немає його мобільного телефону. Останній став їх питати куди подівся його телефон, але вони всі відповіли, що його телефону не викрадали. Тоді ОСОБА_2 сказав, що вже пізня година і йому потрібно іти додому. Останній направився додому в напрямку свого будинку, а він з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 залишився за столиком пити пиво. На вулиці була темна пора доби, а те місце де знаходився столик в нічний час не освітлюється. На той час він перебував в стані алкогольного си"яніння і особливої уваги на своїх співрозмовників не звертав, і не бачив, хто саме викрав зі столу мобільний телефон ОСОБА_6 Десь в липні 2010 року дізнався від ОСОБА_6, що його телефон викрав ОСОБА_2, який обіцяв останньому повернути його.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні з приводу обставин, які відбувались 25 квітня 2010 року дав аналогічні пояснення, що й свідок ОСОБА_4

Неповнолітній свідок ОСОБА_7 сестра підсудного суду пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_2 разом із своїми батьками та братом ОСОБА_2 25 квітня 2010 року біля 22 год ЗО хв. вона пішла до магазину і біля магазину побачила своїх односельчан ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та свого брата, які сиділи за столиком та розпивали спиртні напої. На наступний день, біля 9 години ранку вона поверталася від свого діда і знайшла розібраний мобільний телефон, без сім карти біля столика, де сиділи односельчани з її братом. Даний телефон вона принесла додому, поклала мамину сім карту і користувалася ним.

З протоколу добровільної видачі вбачається, що ОСОБА_2 добровільно видав мобільний телефон марки „Нокіа - 2323", який викрав 25 квітня 2010 року у ОСОБА_6

З висновку науково - дослідного експертно-криміналістичного центру вбачається, що залишкова вартість мобільного телефону моделі „Нокіа 2323", станом на 25 квітня 2010 року могла становити 490 гривень.

Таким чином, за наведених вище у вироку обставин справи і доказів в їх сукупності перевірених і оцінених судом, суд вважає, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч.І ст. 185 КК України, що виразились у таємному викраденні чужого майна і винність його повністю доведена в судовому засіданні.

Призначаючи підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, що судиться вперше.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

Як особа, за місцем проживання підсудний характеризується позитивно.

З врахуванням вищенаведених обставин, які пом'якшують покарання і в сукупності істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого злочину суд вважає за можливе призначити підсудному покарання у вигляді громадських робіт.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 185 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт.

Запобіжний захід щодо засудженого до вступлення вироку у законну силу залишити раніше обраний - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської

області протягом 15 діб з часу проголошення вироку через Галицький

районний суд.

Суддя: І. І. МельниМельник