Провадження 11-кп/792/380/15
Справа № 676/9209/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач Кулеша
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0001479 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2015 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червона Чагарівка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , судимого:

· 12 лютого 2010 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом за ст.289 ч.2 ст.69, ст.185 ч.3, ст.69, ст.185 ч.2, ст.70 ч.1 КК України на 2 роки позбавлення волі;
· 21 березня 2013 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом за ст.185 ч.2 КК України на 6 місяців арешту;
· 5 листопада 2014 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі.
засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 К України шляхом часткового складання покарань, визначених цим вироком та вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 5 листопада 2014 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Патринці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_2 , судимого:

· 14 травня 2012 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом за ст.185 ч.2, 185 ч.3, ст.357 ч.3, ст.70 ч.1 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 20 травня 2014 року було звільнено від невідбутої частини покарання відповідно до ст.2 Закону України „Про амністію у 2014 році,
засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взято під варту в залі судового засідання.

Строк відбування покарання рахується з 17 березня 2015 року.

Зараховано ОСОБА_8 в час відбування покарання перебування під вартою з 5 листопада 2014 року по 16 березня 2015 року включно.

Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь держави судові витрати з кожного по 707 грн. 61 коп.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

За вироком суду обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 30 серпня 2014 року приблизно о 23 год. з метою таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло, повторно, за попередньою змовою групою осіб зайшли на територію будинковолодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_10 , де з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, відкрили пластикове вікно, через яке проникли у будинок, із якого викрали радіоприймач марки „ULTRA-Power, вартістю 24 грн., електричний лобзик марки „Bosch, вартістю 1260 грн., болгарку марки „Елпром ЕМШУ 850-125, вартістю 910 грн., електродвигун трьохфазний, вартістю 100 грн., та шуруповерт, вартістю 320 грн., заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 3398 грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі, як убачається з її змісту, не оспорюючи доведеності вини та кваліфікацію його дій, просить вирок змінити та призначити більш м`яке покарання із застосуванням ст.69 КК України. Вказує, що будинок належав його діду і він не знав про його продаж. У нього на утриманні перебувала співмешканка та двоє малолітніх дітей.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, на підставі ст.75 КК України. Просить взяти до уваги, що у вчиненому він щиро розкаявся, його сім`я залишилась без годувальника. У зв`язку з перебуванням молодшого брата та батька у зоні АТО, його допомоги потребує рідний брат, який є інвалідом першої групи.

Заслухавши доповідача, обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 , на підтримку поданих апеляційних скарг, прокурора, який вважає вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню частково.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину при обставинах, наведених у вироку, повністю доведена сукупністю зібраних та досліджених судом першої інстанції доказів і не оспорюється апелянтами.

Дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, із проникненням у житло.

Щодо доводів апеляційних скарг про невідповідність призначеного обвинуваченим покарання вимогам закону, внаслідок суворості, то вони заслуговують на увагу.

Призначаючи обвинуваченим покарання суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин та особу винних.

Однак, судова колегія вважає, що поза увагою суду залишились наступні обставини, а саме те, що на утриманні у ОСОБА_7 знаходився брат ОСОБА_11 , 2003 року народження- інвалід 1-ї групи, який потребує догляду, а його батько та молодший брат призвані на військову службу по мобілізації в особливий період. ОСОБА_8 проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_12 , яка є матір`ю одиначкою і на її утриманні знаходиться двоє дітей, що в сукупності з тим, що обвинувачені визнали свою вину, розкаялись, сприяли розкриттю злочину, відшкодували заподіяну шкоду, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину. А тому судова колегія вважає за можливе застосувати відносно них вимоги ст.69 КК України, пом`якшити їм покарання, призначивши його нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.3ст.185 КК України.

Зі змісту ст. 69 КК України вбачається, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Ураховуючи, що ОСОБА_7 , через короткий проміжок часу після звільнення його від невідбутої частини покарання, за попереднім вироком, відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» знову вчинив умисний, корисливий злочин проти власності, тому підстав для застосування ст.75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів не вбачає.

Саме покарання у виді позбавлення волі, на думку колегії суддів, має бути необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2015 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 змінити.

ОСОБА_8 зменшити покарання за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, за даним вироком, більш суворим, за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 05.11.2014 року, та остаточно призначити його у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

ОСОБА_7 вважати засудженим за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала підлягає касаційному оскарженню до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим який утримується під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2