Справа № 333/4660/15-к
Провадження № 1-кп/333/472/15

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002214 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, росіянина, уродженця селища Галенки, Жовтневого району Приморського краю, не одруженого, який має середню освіту, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий відповідно до ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 09.05.2015 у нічний час доби, встановити точний час не надалось можливим, перебував за місцем мешкання цивільного чоловіка знайомої ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 . Скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_4 перебувала в іншій кімнаті, у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії залишаться непоміченими, шляхом вільного доступу таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_4 майно, а саме: жіночу сумку марки «Colorado», вартістю 320 гривень 00 копійок, в якій знаходились: мобільний телефон «Samsung Duos» в корпусі білого кольору, вартістю 400 гривень 00 копійок; гаманець чорного кольору, який для потерпілої не має майнової цінності, та грошові кошти у сумі 70 гривень 00 копійок. Після цього ОСОБА_5 разом з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Протиправними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 спричинена майнова шкода на загальну суму 790 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України. Розкаявся у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Показав, що дійсно він 09.05.2015 р. у нічний час доби, перебував за місцем мешкання цивільного чоловіка знайомої ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 , де викрав жіночу сумку, в якій знаходились: мобільний телефон «Samsung Duos» в корпусі білого кольору; гаманець чорного кольору та грошові кошти у сумі 70 гривень 00 копійок. Після цього разом з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки ОСОБА_5 в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки своїми діями ОСОБА_5 вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості.

ОСОБА_5 є не судимим згідно ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується позитивно. Не знаходиться на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Обтяжуючих покарання обставин не вбачається.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

П Р И С У Д И В :

ВизнатиОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя: ОСОБА_1