Справа № 755/319/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" січня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 28 вересня 2014 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, знаходячись біля озера, розташованого неподалік станції метро Славутич в м. Києві, побачив дикоростущі рослини коноплі.
В цей час у нього виник умисел на незаконне виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, для власного вживання.
Реалізуючи задумане, ОСОБА_4 зірвав одну рослину коноплі, що росла біля озера, розташованого неподалік станції метро Славутич в м. Києві, тим самим незаконно її придбав, потім поклав її до поліетиленового пакету, який тримав при собі, та незаконно перевіз, громадським транспортом, до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи в кімнаті по місцю свого проживання, ОСОБА_4 , з метою виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, на підвіконні розстелив газети, на які поклав висушуватися придбані ним рослини коноплі. Приблизно через тиждень, ОСОБА_4 , перебуваючи в кімнаті по місцю свого проживання, шляхом перетирання висушених листків коноплі, привів їх у придатний для вживання стан, та тим самим незаконно виготовив речовину рослинного походження зеленого кольору, що містить особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який висипав у паперовий згорток, який помістив до поліетиленового пакету та залишив зберігати по місцю свого проживання, для подальшого власного вживання, без мети збуту.
19.11.2014 року в період часу з 21 години 45 хвилин до 22 години 20 хвилин, працівниками міліції, в присутності двох понятих, було проведено огляд квартири АДРЕСА_2 , по місцю проживання ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено паперовий згорток, в якому містився особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою (в перерахунку на суху речовину) 12,81 г, який ОСОБА_4 незаконно придбав, перевіз, виготовив та зберігав, для власного вживання, без мети збуту.
Згідно висновку експерта № 2966х від 26.11.2014 року: 1,2. Надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс. Маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) дорівнює 12,81 г..
Канабіс, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1298 від 02.12.2009 року), Список №1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено в Таблиці І, є особливо небезпечним наркотичним засобом.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.
Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд, переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом.
При кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує, що відповідно до положень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів"(зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 16, далі - Постанова) регламентовано, що незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості. Незаконне перевезення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів полягає в умисному переміщенні їх будь-яким видом транспорту в межах території України з порушенням порядку і правил, установлених чинним законодавством. Злочини, передбачені статтями 307, 309 або 311 КК, визнаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначених у диспозиціях цих статей альтернативних дій.
Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації, допустимі характеристики за місцем проживання, раніше не судимий, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає міцні соціальні зв`язки, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (невстановленість зловживання алкогольними напоями), наявність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 309 КК України, у виді штрафу.
При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1020 (одна тисяча двадцять) гривень на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення хімічної експертизи у сумі 294 гривні 84 копійки (висновок експерта № 2966х від 26.11.2014 р.)
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

С у д д я : ОСОБА_1