ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
№ 1кп/0202/110/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2013 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Дружиніна
К.М.

при секретарі - Дьяченко О.І.

за участю прокурора - Решетка Д.О.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
кримінальне провадження № 0000172
відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Павлограда
Дніпропетровської області,
громадянина України, освіта вища,
одруженого, працюючого
інженером-програмістом ТОВ НВП
«Аквасофт», раніше не судимого;
проживаючого АДРЕСА_1, в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.286 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2, 08 лютого 2013 року
близько 08 години 20 хвилин, керуючи
власним технічно справним автомобілем
«GEELY FC MR7180» реєстраційний номер НОМЕР_1,
рухався по пр. ім. газети «Правда», з
боку м. Підгороднє, в напрямку вул.
Совхозної у м. Дніпропетровську, зі
швидкістю близько 60 км/год.

Під час руху, ОСОБА_2, грубо порушуючи
правила безпеки дорожнього руху,
проявляючи крайню неуважність до
дорожньої обстановки та її змінам, при
виникненні небезпеки для руху у
вигляді пішохода ОСОБА_3, яка рухалась
попереду по смузі руху автомобіля, в
попутному напрямку, заходів до
зменшення швидкості аж до зупинки
транспортного засобу або безпечного
для інших учасників руху об'їзду
перешкоди не прийняв, продовжуючи рух,
в районі е/о № 73, скоїв наїзд на
пішохода ОСОБА_3

В результаті зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди
потерпілій ОСОБА_3 заподіяні тілесні
ушкодження у вигляді: сумісної травми,
гострої черепно-мозкової травми, забою
головного мозку 2-го ступеню,
субарахноїдального крововиливу,
контузійного вогнища правої тім'яної
долі головного мозку, рани потиличної
області, перелому 5-го ребра ліворуч по
під пахвовій лінії без зміщення
відламків, перелому акроміального
кінця правої ключиці, які згідно
висновку судово-медичної експертизи №
813е від 26.02.2013 року, відносяться до
тілесних ушкоджень середньої тяжкості,
які викликали тривалий розлад здоров'я,
строком понад три тижні.

Порушення правил безпеки дорожнього
руху виразилось в тому, що ОСОБА_2
керуючи транспортним засобом -
автомобілем «GEELY FC MR7180» реєстраційний
номер НОМЕР_1, порушив вимоги п. 12.3
Правил дорожнього руху України, який
свідчить:

п. 12.3 - при виникненні небезпеки для
руху або перешкоди, яку водій
об'єктивно здатний виявити, він повинен
негайно вжити заходи для зменшення
швидкості аж до зупинки транспортного
засобу або безпечного для інших
учасників руху об'їзду перешкоди;
невиконання якого перебуває в
причинному зв'язку з наслідками, що
наступили.

ОСОБА_2 свою вину в скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди не
визнав, суду пояснив, що 08 лютого 2013
року близько 08 години 20 хвилин, керуючи
власним технічно справним автомобілем
«GEELY FC MR7180» реєстраційний номер НОМЕР_1,
він рухався по пр. ім. газети «Правда», з
боку м. Підгороднє, в напрямку вул.
Совхозної у м. Дніпропетровську, зі
швидкістю близько 60 км/год. Попереду
нього рухався вантажний автомобіль,
який несподівано повернув ліворуч і
тільки тоді він побачив пішохода
ОСОБА_3, яка рухалась попереду по смузі
руху його автомобіля, в попутному
напрямку. Він загальмував та намагався
змінити напрямок руху, тобто прийняв
всі можливі заходи, але не зміг
уникнути наїзду на пішохода. Вину не
визнає, бо вважає, що в наслідок
необачних дій потерпілої, яка вийшла на
розподільну смугу дорожнього руху, в
непередбаченому для того місці і
сталася зазначена
дорожньо-транспортна пригода.

Про винність ОСОБА_2, суд робить
висновок виходячи з наступних доказів.

Згідно з висновком експерта № 813-Е від
26.02.2013 року, в результаті зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди
потерпілій ОСОБА_3 заподіяні тілесні
ушкодження у вигляді: сумісної травми,
гострої черепно-мозкової травми, забою
головного мозку 2-го ступеню,
субарахноїдального крововиливу,
контузійного вогнища правої тім'яної
долі головного мозку, рани потиличної
області, перелому 5-го ребра ліворуч по
під пахвовій лінії без зміщення
відламків, перелому акроміального
кінця правої ключиці, які за своїм
характером відносяться до ушкоджень
середньої тяжкості, що зумовило
тривалий розлад здоров'я, строком понад
три тижні. (а.п. 52-54).

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в судовому засіданні, вони були
пасажирами автомобіля «GEELY FC MR7180»
реєстраційний номер НОМЕР_1, який під
керуванням водія ОСОБА_2, 08 лютого 2013
року близько 08 години 20 хвилин, рухався
по пр. ім. газети «Правда», з боку м.
Підгороднє, в напрямку вул. Совхозної у
м. Дніпропетровську. Швидкість
автомобіля була невеликою. Коли свідки
відчули гальмування та зміну руху
автомобіля ліворуч, тоді побачили
попереду автомобіля пішохода ОСОБА_3 на
яку стався наїзд передньою правою
частиною автомобіля.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснив, що був пасажиром автомобіля
«GEELY FC MR7180» реєстраційний номер НОМЕР_1,
під керуванням водія ОСОБА_2, в той час
як сталася зазначена
дорожньо-транспортна пригода. 08 лютого
2013 року близько 08 години 20 хвилин,
автомобіль «GEELY FC MR7180», яким керував
обвинувачений рухався по пр. ім. газети
«Правда», з боку м. Підгороднє, в
напрямку вул. Совхозної у м.
Дніпропетровську, зі швидкістю близько
60 км/год. Попереду рухався вантажний
автомобіль, який перестроївся ліворуч
і тоді він побачив пішохода ОСОБА_3, яка
рухалась попереду автомобіля, в
попутному напрямку. ОСОБА_2 загальмував
автомобіль та намагався змінити
напрямок руху ліворуч, але уникнути
наїзду на пішохода не вдалось. Після
того, за пропозицією слідчого він
приймав участь у слідчому
експерименті, під час якого на місці
пояснив всі відомі йому обставини
скоєння зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди.

Дані, отримані з протоколу огляду місця
дорожньо-транспортної пригоди від
08.02.2013 року і схеми до нього, де було
зафіксовано розташування, механічні
ушкодження транспортного засобу та
місце дорожньо-транспортної пригоди
(а.п.3-12), з протоколу проведення
слідчого експерименту за участю свідка
ОСОБА_6 (а.п. 35-43), в подальшому
використані слідчим ОСОБА_11 при
призначенні судово-автотехнічної
експертизи.

Згідно пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8
в судовому засіданні, вони були
присутні в якості понятих при
проведенні слідчого експерименту за
участю свідка ОСОБА_6 Для участі в його
проведенні, їх запросили працівники
ДАІ, які супроводжували проведення
слідчої дії. Перед початком проведення
слідчого експерименту, слідчий пояснив
їхні права. В ході експерименту, свідок
самостійно поясняв всі обставини
дорожньо-транспортної пригоди,
розташовував транспортний засіб на
проїзній частині, проводились
необхідні заміри, при цьому
застосовувався відповідний
вимірювальний інструмент. Після того
слідчий оголосив протокол проведеного
слідчого експерименту, від його
учасників зауважень не надійшло. Разом
зі свідком вони підписали протокол
проведення слідчого експерименту та
схему до нього.

Зазначені обставини проведення
слідчого експерименту засвідчили в
судовому засіданні працівники ДАІ -
свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, які були
залучені до проведення слідчої дії, з
метою забезпечення безпеки дорожнього
руху та сприянню в організації
проведення слідчого експерименту. Саме
працівники ДАІ запросили свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8 бути присутніми при
проведенні слідчого експерименту та
засвідчити його належне виконання.
Свідки підтвердили суду, що під час
проведення слідчого експерименту,
виконання замірів на місці, свідок
ОСОБА_6 самостійно пояснював обставини
скоєння дорожньо-транспортної пригоди,
розташовував транспортний засіб на
проїзній частині, після чого слідчий
склав відповідний протокол, який був
підписаний свідком ОСОБА_6 та понятими.

Свідок ОСОБА_11, в якості слідчого
проводив досудове розслідування
кримінального провадження № 0000172
за фактом вчинення кримінального
правопорушення (злочину),
передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Під
час проведення досудового
розслідування слідчим дотримано всіх
вимог передбачених ст.91 КПК України
щодо повноти, всебічності та
об'єктивності досудового
розслідування кримінального
правопорушення. Порушень вимог
кримінально-процесуального
законодавства слідчим під час
досудового розслідування не
встановлено. В судовому засіданні
слідчий повідомив, що всі проведені ним
слідчі дії фіксувались, відповідно до
вимог кримінально-процесуального
законодавства, у формі постанов та
протоколів. Під час проведення
слідчого експерименту за участю свідка
ОСОБА_6, останній надавав пояснення
щодо дорожньо-транспортної пригоди
добровільно, жодних зауважень щодо
недостовірності внесених у протокол
слідчого експерименту даних від нього
не надходило, як на досудовому слідстві
так і в ході судового розгляду
кримінального провадження. Згідно
ухвали Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська було доручено СВ
ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській
області провести слідчий експеримент
за участю обвинуваченого ОСОБА_2 та
його захисника ОСОБА_1, для
встановлення обставин
дорожньо-транспортної пригоди
відповідно до пояснення
обвинуваченого. На виконання
зазначеної ухвали, слідчий належним
чином повідомив про необхідність явки
обвинуваченого та його захисника, для
участі в слідчому експерименті, але
останні від такої участі категорично
відмовились з надуманих причин.

Відповідно до висновку експерта №
70/27-136 від 22.02.2013 року, пояснень експерта
ОСОБА_12 в судовому засіданні, при
зазначених дорожніх обставинах, дії
водія автомобіля «GEELY FC MR7180»
реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 не
відповідали вимогам п.12.3 Правил
дорожнього руху, що з технічної точки
зору знаходилось в причинному зв'язку з
настанням зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди. В
умовах місця події водій автомобіля
«GEELY FC MR7180» реєстраційний номер НОМЕР_1
ОСОБА_2 мав технічну можливість
запобігти наїзду на пішохода шляхом
гальмування при заданих вихідних
даних. (а.п.45-47)

Судом не можуть бути прийняті до уваги
доводи захисту щодо визнання
недопустимими доказів: протоколу
проведення слідчого експерименту від
19.02.2013 року, висновок експерта № 70/27-136
від 22.02.2013 року, оскільки належність їх
проведення та відповідність порядку
встановленому діючим Кримінальним
процесуальним кодексом України
підтверджена в судовому засіданні
поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
експерта ОСОБА_12 Підстави на які
посилається захист, суд вважає
надуманими, формальними та такими, що
не впливають на отримані результати.

Суд розцінює невизнання своєї вини
обвинуваченим, відмову прийняти участь
у виконанні за дорученням суду слідчої
дії - слідчого експерименту за участю
ОСОБА_2 та його захисника, безпідставні
посилання щодо порушення права
обвинуваченого на захист,
перекручування з боку обвинуваченого
та його захисника фактичних обставин
справи, а також ходу досудового і
судового провадження, як намагання
уникнути кримінальної
відповідальності за скоєний злочин.

Аналізуючи досліджені по
кримінальному провадженню докази, суд
критично ставиться до пояснення
обвинуваченого, що він був уважним до
дорожньої обстановки та її змінам,
своєчасно прийняв всі необхідні
засоби, щоб уникнути наїзду на
потерпілу, бо пояснення обвинуваченого
спростовуються висновком експерту № №
813-Е від 26.02.2013 року, про отримання
потерпілою внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
тілесних ушкоджень середньої тяжкості
(а.с. 52-54); висновком експерта № 70/27-136 від
22.02.2013 року, поясненнями експерта
ОСОБА_12 в судовому засіданні, про
встановлення порушень правил
дорожнього руху в діях обвинуваченого,
які знаходяться в причинному зв'язку з
настанням дорожньо-транспортної
пригоди (а.п.45-47).

Викладені докази суд вважає належними,
допустимими, достовірними та
достатніми для об'єктивного
встановлення обставин кримінального
правопорушення.

Захисником ОСОБА_1 надано в суд
розписку потерпілої ОСОБА_3 про
відшкодування завданої їй шкоди.

На неодноразові виклики до суду
потерпіла та її законний представник в
судові засідання не з'явились,
обвинувачений та його захисник з
невідомих причин категорично
заперечували проти участі потерпілої
та її представника в судовому
засіданні з невідомих причин.

Прокурором до матеріалів справи
долучено рапорт слідчого про
неможливість явки в судове засідання
потерпілої та її законного
представника з тих підстав, що
потерпіла ОСОБА_3 тривалий час
перебуває за межами території України,
а законний представник потерпілої не
може з'явитися в судове засідання без
дозволу захисника ОСОБА_1

В зв'язку з тим, що під час судового
провадження, в зв'язку з неявкою
потерпілої та її законного
представника, суд позбавлений
можливості безпосередньо допитати
потерпілу щодо обставин
дорожньо-транспортної пригоди та
перевірити достовірність наданої
розписки, суд не може визнати долучену
розписку належним доказом по даному
кримінальному провадженню.

Таким чином, суд дійшов висновку про
доведеність вини обвинуваченого
ОСОБА_2 в порушенні правил безпеки
дорожнього руху особою, яка керує
транспортним засобом, що спричинило
потерпілій середньої тяжкості тілесні
ушкодження, а саме у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_2, суд
відповідно до ст. 65 КК України, враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину
(злочин невеликої тяжкості), дані про
його особу (раніше не судимий,
характеризується позитивно).

Обставин, які б пом'якшували покарання
обвинуваченого судом не встановлено.

До обставини, яка обтяжує покарання суд
відносить вчинення злочину щодо особи
похилого віку (вік потерпілої ОСОБА_3 - 67
років).

З урахуванням викладеного, враховуючи
ставлення обвинуваченого до скоєного,
суд вважає, що виправлення
обвинуваченого можливо при
призначенні покарання у вигляді
арешту, але не в максимальному розмірі
передбаченому санкцією статті, саме
таке покарання буде необхідним і
достатнім для його виправлення і
попередження вчинення ним нових
злочинів. Призначення іншого виду
покарання, суд вважає не доцільним.
Зважаючи на суспільну небезпеку
скоєного діяння, суд вважає за
необхідне призначити обвинуваченому
додаткове покарання у вигляді
позбавлення права керування
транспортними засобами.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та
призначити йому покарання у вигляді
трьох місяців арешту, з позбавлення
права керування транспортними
засобами строком на три роки.

Строк відбуття покарання
відраховувати з 03 жовтня 2013 року, міру
запобіжного заходу відносно ОСОБА_2,
змінити з особистого зобов'язання на
тримання під вартою, взявши його під
варту в залі суду.

На вирок може бути подана апеляція в
судову палату по кримінальним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області на протязі тридцяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий:
К.М. Дружинін