Єдиний унікальний номер 243/3784/15-к
Номер провадження 1-кп/243/321/2015
ВИРОК

Іменем України

30 квітня 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Слов`янську кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Билбасівка Слов`янського району Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку квітня 2014 року на території Донецької області України невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того, в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

Приблизно в середині травня 2014 року, на протязі тижня, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, перебуваючи в смт. Билбасівка Слов`янського району Донецької області, назвавши свої анкетні дані, добровільно вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування ОСОБА_5 , дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванню та виконанню його цілей і завдань. Для подальшої участі у незаконному збройному формуванні, невстановленою особою всередині травня 2014 року ОСОБА_5 було призначено на посаду бійця та передано йому у використання автоматичну зброю «АКС», два магазини до нього з 35 патронами в кожному магазині калібру 5,45 мм.

Продовжуючи протиправну діяльність, приблизно з середини травня 2014 року, на протязі тижня, ОСОБА_5 , здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, систематично виконував накази свого безпосереднього командира на прізвисько « ОСОБА_6 » по здійсненню визначених йому завдань по охороні блокпосту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на в`їзді в місто Слов`янськ Донецької області, пов`язані із здійсненням пропускного контролю, регулюванням дорожнього руху, перевірок осіб, перевіркою документів та багажу на блокпості, який повністю контролювався озброєними прибічниками «ДНР», а також здійснення спостереження за навколишньою територією з метою попередження членів незаконного збройного військового формування про будь-яку небезпеку.

Таким чином, дії ОСОБА_5 та невстановлених осіб носили тривалий характер, а саме приблизно в середині травня 2014 року, на протязі тижня, виразились у активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування.

Під час досудового розслідування між прокурором Ізюмської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, передбаченому ч.2 ст.260 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді позбавлення волі строком на 5 років зі звільненням від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України та отримана згода ОСОБА_5 на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену в угоді міру покарання.

ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Ізюмської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 брав активну участь у діяльності непередбаченого законами України збройного формування, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 260 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 міру покарання, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 квітня 2015 року між прокурором Ізюмської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №000704 від 20.04.2015 року.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, та призначити йому покарання за даною статею у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням , якщо він протягом 2 років 6 місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені судом обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказану інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися на реєстрацію у вказану інспекцію.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний у відношенні ОСОБА_5 , скасувати, ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1