АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження №11сс/790/713/14 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 644/6143/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 194 КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2014 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.06.2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження № 0000372 ,-

в с т а н о в и л а:

20 червня 2014 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло клопотання заступника начальника СВ Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 червня 2014 року клопотання було задоволено, застосовано у відношенні ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено суму застави у розмірі 365 400 грн. (триста шістдесят п`ять тисяч чотириста гривень).

Приймаючи таке рішення слідчий суддя вважав доведеним існування ризиків, передбачених п. п. 1 - 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для уникнення вказаним ризикам.

З таким рішенням не погодилась захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , яка подала апеляційну скаргу.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що на її думку в судовому засідання прокурор не навів жодного конкретного факту, який би свідчив про намагання підозрюваної ОСОБА_8 ухилитися від правоохоронних органів, або про її намагання реалізувати який-небудь з ризиків, зазначених у клопотанні. Обраний запобіжний захід апелянт вважає занадто суворим, а висновок про визначення застави у розмірі, що перевищує суму при вчиненні тяжкого злочину не вмотивованим, та таким, що не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Автор апеляційної скарги посилається на те, що підозрювана раніше не судима, має постійне місце проживання, за яким вона позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню доньку, 1977 року народження, тому немає жодних підстав стверджувати про те, що підозрювана буде переховуватись від правосуддя.

Крім того, затримання підозрюваної ОСОБА_8 було здійснено з порушенням норм КПК України, а саме вона була затримана 18 червня 2014 року без ухвали суду з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України як підставу затримання, але діяння, у скоєні якого підозрюється ОСОБА_8 мало місце у грудні 2013 року.

Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді від 20.06.2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, передбачений п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ухвали яка оскаржується, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що достовірно знаючи, що квартира АДРЕСА_2 не приватизована, а її мешканці - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зникли та не проживають у квартирі протягом значного часу, з метою заволодінням чужим майном та придбання права на майно вступила в змову з невстановленими особами, згідно з яким невстановлена особа, яка використовувала підроблений паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_13 , надав підробні документи на право власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1999 року, виданого органом приватизації Житлового Фонду ВАТ Харківського тракторного заводу, з метою подальшого оформлення довіреності на ім`я ОСОБА_14 . У свою чергу ОСОБА_8 використовувала підроблений паспорт громадянина України НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_14 з метою підготовки та одержання всіх необхідних довідок та документів, зокрема витягу з Державного реєстратору прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, технічного паспорту, довідки про склад сім`ї, звіту про оцінку майна, тощо для укладення договору дарування квартири АДРЕСА_2 , а також складання договору дарування на ім`я ОСОБА_15 , (паспорт НОМЕР_3 ). Невстановлена особа, яка використовувала підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_15 , повинна була набути право власності на майно за адресою: АДРЕСА_3 з метою подальшого продажу.

ОСОБА_8 спільно з невстановленими особами, реалізуючи свій намір, 01.07.2013 року направились до приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_16 , де останні представилися ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , використали підробленні паспорти, зареєстрували довіреність від імені ОСОБА_13 на ім`я ОСОБА_14 щодо підготовки та одержання усіх необхідних довідок та документів: витягу з Державного реєстратору прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, технічного паспорту квартири, довідки про склад сім`ї, звіту про оцінку майна. Надалі вказані документи були використані для укладення договору дарування квартири АДРЕСА_2 також договору дарування на ім`я ОСОБА_15 .

24.07.2013 року ОСОБА_8 спільно з невстановленими особами, діючи за попередньою змовою, відповідно до договору дарування, який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_17 , оформили право власності на майно, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , на ім`я ОСОБА_15 .

03.12.2013 року ОСОБА_8 , реалізуючи свій корисний намір, направлений на заволодіння чужим майном та придбання права на майно шляхом обману, спільно з невстановленою особою, яка використовувала підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_15 , уклали договір купівлі- продажу майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , між ОСОБА_15 та ОСОБА_18 ,. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_19 .

Таким чином, ОСОБА_8 спільно з невстановленою особою неправомірно отримали гроші у сумі 202623,00 гривен за продаж неприватизованої квартира АДРЕСА_2 , спричинивши територіальній громаді м. Харкова матеріальний збиток у великих розмірах.

З вивчених апеляційним судом матеріалів вбачається, що 15.02.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідування внесені дані про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.190 КК України за № 0000372.

18.06.2014 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

ОСОБА_8 затримана згідно протоколу затримання о 14 годині 10 хвилин 18 червня 2014 року.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що органом слідства доведена вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення підозрюваною ОСОБА_8 .

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення свідчать протоколи допиту свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , довідкою дільниці № 49 КП Жилкомсервіс про те, що у квартирі АДРЕСА_2 були зареєстровані ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які померли, протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 в ході якого були вилучені різні паспорти, які вважаються втраченими, висновок судово-портретної експертизи № 270 від 31.05.2014 року про те, що зображення облич у паспорті ОСОБА_8 і у паспорті на ім`я ОСОБА_14 ідентичні.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, врахувавши данні про особу підозрюваної, яка не має постійного джерела доходу, а також наведені вище обставини обґрунтовано вважає доведеним існування ризиків, передбачених п. п. 1 - 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, але враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчинення якого вона підозрюється, вважав це неможливим. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не суперечить фактичним даним, встановленим при вивченні матеріалів справи.

При наявності таких відомостей колегія суддів не знаходить підстав вважати необґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції про існування зазначених в судовій ухвалі ризиків, а з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення та тяжкості покарання, яке їй загрожує у разі визнання винною у вчиненні цього кримінального правопорушення, погоджується з висновками слідчого судді про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою з визначенням суми застави у розміри 365400 гривень враховуючи виключність випадку, що передбачено п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

За таких обставин, колегія судів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування.

Колегія суддів вважає, що твердження апелянта про необґрунтованість затримання ОСОБА_8 та невідповідність умов її затримання положенням ч. 1 ст. 208 КПК України підлягають з`ясуванню судом при розгляді справи по суті та оцінці доказів на предмет їх належності та допустимості.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 червня 2014 року у відношенні ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави у розмірі 365 400 грн (300 мінімальних заробітних плат) .залишити без змін.

Оскарження вказаної ухвали в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий

Судді