У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

Головуючого

Присяжнюк Т.І.

суддів

Вус
С.М., Федченка О.С.

за участю прокурора

Саленка І.В.

та засудженого

ОСОБА_2

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 27 березня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 23 грудня 2004 року, яким засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
та мешканця м. Дніпродзержинська,

раніше
не судимого,

за ст.
185 ч. 5 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення
волі.

На підставі
ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з
іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно
до ст. 76 КК України ОСОБА_1 зобов'язано не змінювати місце проживання та
роботи без повідомлення органів кримінально-виконавчої системи та з'являтися в
ці органи на реєстрацію.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

уродженця та мешканця м. Дніпродзержинська,

раніше не судимого,

за ст.
185 ч. 5 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення
волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного
покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно
до ст. 76 КК України ОСОБА_2 зобов'язано не змінювати місце проживання та
роботи без повідомлення органів кримінально-виконавчої системи та з'являтися в
ці органи на реєстрацію.

Ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2005 року вирок щодо
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без зміни.

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 засуджено за те, що вони 31 жовтня 2001 року у період часу з 1
години по 4 годину 30 хвилин, за попередньою змовою між собою, проникли до
гаражу НОМЕР_1, що поблизу Будинку Меблів по прос. Аношкіна м.
Дніпродзержинська, звідки таємно викрали належну ТОВ “Титан 2000” алюмінієву
чушку, вагою 6105 кг., загальною вартістю 34004, 85 гривень, спричинивши вказаному
товариству шкоду в особливо великих розмірах.

У
касаційному поданні прокурор просить вирок щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд. На обґрунтування своїх вимог вказує
на те, що судом не дотримано вимог ст. 334 КПК України щодо формулювання
обвинувачення, визнаного судом доведеним. Також зазначає, що звільняючи
засуджених від відбування призначеного покарання з випробуванням суд належним
чином не мотивував своє рішення, тому призначене їм покарання вважає м'яким.
Крім того, суд не застосував до засуджених додаткової міри покарання у виді
конфіскації майна.

У
доповненні прокурор також стверджує, що суд порушив вимоги ст. 76 ч. 1 п. 3 КК
України, зобов'язавши засуджених “не змінювати місце проживання”.

Заслухавши
доповідь судді, виступи прокурора про підтримання касаційного подання та
засудженого ОСОБА_2 про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи подання, колегія суддів вважає, що касаційне
подання прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як
убачається з матеріалів справи органами досудового слідства ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було пред'явлено обвинувачення у таємному викраденні алюмінієвої чушки, вагою
6105 кг. і загальною вартістю 34004, 85 гривень за попередньою змовою з
проникненням у приміщення.

У
відповідності до вимог ст. 275 КПК України розгляд справи судом проводиться
тільки відносно підсудних і тільки в межах пред'явленого обвинувачення.

Отже,
розглядаючи справу у передбачених законом межах, суд дослідив обставини, що
підлягали доказуванню і дійшов висновку щодо доведеності винності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого злочину.

Посилання
прокурора у касаційному поданні на те, що судом не встановлено дійсної ваги
викраденого є необґрунтованими.

Дійсно,
в процесі попереднього слідства до справи було долучено акт інвентаризації,
згідно з яким у гаражі виявлено нестачу алюмінієвої чушки, вагою 15,3т. Було
встановлено, що засуджені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 викрали з гаражу 6105 кг.
алюмінієвої чушки, вартістю 34004, 85 гривень.

При
цьому були встановлені дані щодо повторного проникнення в гараж та викрадення
9195 кг. алюмінієвої чушки невстановленими особами, у зв'язку з чим, згідно ст.
26 КПК України, слідчим СВ Заводського РВ справу в цій частині було виділено в
окреме провадження (а.с. 236 т. 1) і факт викрадення чушки вагою 9195 кг.
підсудним не інкримінувався.

Отже
судом досліджено докази в межах пред'явленого винним обвинувачення.

Разом з
тим, призначаючи засудженим покарання, суд порушив вимоги ст.ст. 65, 69 КК
України.

Зокрема,
суд належним чином не умотивував своє рішення про призначення більш м'якого
покарання, ніж передбачено законом. При цьому не призначаючи додаткового
покарання у вигляді конфіскації майна, що передбачене в санкції ст. 185 ч.5 КК
України як обов'язкове, суд не навів у вироку жодних мотивів прийнятого
рішення.

Крім
того, звільняючи засуджених від відбування призначеного покарання суд послався
на те, що засудженими відшкодовано шкоду, що, на думку суду, пом'якшує покарання
і суттєво зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

У
відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом'якшує
покарання є добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної
шкоди.

З
матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 добровільно не відшкодовували завдану їх
діями шкоду, а викрадене з гаражу майно, було повернуто ТОВ “Титан 2000”
працівниками міліції, які затримали засуджених при спробі збути викрадену
алюмінієву чушку.

Також
суд, звільняючи засуджених від
відбування призначеного покарання з випробуванням, зобов'язав засуджених
протягом встановленого судом іспитового строку “не змінювати місце проживання”,
тим самим розширивши перелік обов'язків, зазначених у ст. 76 ч. 1 КК України,
що є недопустимим.

За
таких обставин, вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду слід
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Керуючись
ст.ст. 395-396 КПК України, колегія суддів Верховного Суду України -

у х в а л и л а :

Касаційне
подання прокурора задовольнити частково.

Вирок
заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від
23 грудня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від
11 березня 2005 року щодо ОСОБА_1та ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд іншим складом суду.

Судді :