АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 648/1225/15-к
Провадження № 11-кп/791/657/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.395 КК України Доповідач: ОСОБА_2

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2015 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні матеріали кримінального провадження № 40001188 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 13 травня 2015 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козачі Лагері Цюрупинського району Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

09.11.2010 року Білозерським районним судом Херсонської області за ст.ст. 304 ч.1, 27 ч.5, 185 ч.3, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

03.03.2011 року Білозерським районним судом Херсонської області за ст.ст. 310 ч.1, 70 ч.4 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, згідно ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14.10.2013 року умовно-достроково звільнений на строк, що залишився (11 місяців 19 днів), обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначено покарання у виді арешту строком на 2 місяці.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України з урахуванням ст. 72 ч.1 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 03.03.2011 року у виді 5 місяців позбавлення волі.

Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, затримавши його в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.

Відповідно до вироку 14.10.2013 року відносно ОСОБА_7 ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області встановлений адміністративний нагляд строком на 1 рік, відповідно до якого йому були встановлені наступні обмеження: заборона виходу з будинку з 22.00 год. до 05.00 год., не відвідувати місця масового скупчення людей, а також громадські місця і заклади громадського харчування де здійснюється реалізація спиртних напоїв на розлив та їх вживання, заборона виїзду з місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в особистих справах за межі населеного пункту без дозволу органів внутрішніх справ та реєстрація в органах внутрішніх справ 2 рази на місяць, кожної першої та останньої суботи місяця з 08.00 год. до 13.00 год. до Білозерського РВ УМВС України в Херсонській області.

Однак, ОСОБА_7 , будучи належним чином ознайомлений з вище зазначеною ухвалою суду та попередженим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду 30.05.2014 року, з метою ухилення від адміністративного нагляду, умисно, самовільно, без поважних причин і дозволу органів внутрішніх справ залишив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та перебував в с. Кринки Цюрупинського району Херсонської області, переховуючись від контролю з боку працівників міліції та ухиляючись від обмежень встановленим судом, виїхав за межі Білозерського району Херсонської області на тривалий проміжок часу.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини і правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 згідно ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14.10.2013 року умовно-достроково звільнений на строк, що залишився, 11 місяців 19 днів. Зазначає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 не застосував вимоги ч.4 ст. 71 КК України.

Просить вирок суду відносно ОСОБА_7 скасувати. Ухвалити відносно ОСОБА_7 новий вирок та призначити покарання за ст. 395 КК України у вигляді 2 місяців арешту, на підставі ч.4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 03.03.2011 остаточно призначити покарання ОСОБА_7 , із урахуванням ст. 72 КК України у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі, а в решті вирок залишити без змін.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача по справі, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію з підстав в ній викладених, обвинувачуваний заперечував проти задоволення апеляційної скарги, в дебатах сторони залишилися на попередніх позиціях, заслухавши останнє слово обвинувачуваного, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ст. 395 КК України прокурором не оспорюються.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 03.03.2011 року за ст.ст. 310 ч.1, 70 ч.4 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі. Відповідно до ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14.10.2013 року ОСОБА_7 умовно-достроково звільнений на строк, що залишився, 11 місяців 19 днів.

Відповідно до вимог п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбуття основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Згідно вимог ч.4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Однак, суд, постановляючи вирок до призначеного покарання, на підставі ч.1 ст. 71 КК України, з урахуванням ст. 72 ч.1 КК України частково приєднав не відбуте покарання за вироком Білозерського районного суду від 03.03.2011 року та остаточно призначив 5 місяців позбавлення волі, та при призначені покарання допустив порушення кримінального закону, оскільки ОСОБА_7 необхідно було призначити покарання за сукупністю вироків, відповідно до ч.4 ст. 71 КК України.

Статтею 413 КПК України передбачено, що неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тягне за собою скасування або зміну судового рішення, що є підставою відповідно до ст. 409 ч.1 п.4 КПК України для скасування судового рішення або його зміни при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Діючи в межах повноважень ст. 407 ч.1 п.3 КПК України, колегія суддів скасовує вирок суду та ухвалює новий, з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства, та кримінального Закону.

Оскільки ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення в період невідбутої частини покарання за попереднім вироком, судова колегія вважає, що його виправлення та перевиховання можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, що відповідає вимогам ст. 50 та ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає апеляційну скаргу обґрунтованою, та такою, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь при розгляді справи в суді першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 13 травня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.

Постановити в цій частині новий вирок, за яким ОСОБА_7 за ст. 395 КК України призначити покарання у виді арешту строком на два місяці.

На підставі ч.4 ст. 71 КК України за правилами ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та невідбутої частини покарання за вироком Білозерського районного суду від 03.03.2011 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

В решті цей вирок залишити без змін.

На вирок можуть бути подані касаційні скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ через апеляційний суд Херсонської області протягом трьох місяців з моменту проголошення вироку, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії цього вироку.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2