Справа 688/1170/15-к
№ 1-в/688/121/15
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу виконання покарань ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Шепетівка клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, до засудження непрацюючого, раніше судимого:

1)
11.12.2008 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки;

2) 29.03.2011 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч.1 ст. 186, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, суд

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_6 засуджений 02.11.2011 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст.ст. 15 ч.1 186 ч.2, 70 ч.4, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 14.01.2011 року.

Кінець строку: 14.07.2016 року.

26 березня 2015 року адвокат засудженого ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у відповідності до ч.ч.1, 3 ст. 81 КК України, обґрунтовуючи вимоги тим, що засуджений відбув 2/3 частин строку покарання, став на шлях виправлення, оскільки протягом останніх двох років до дисциплінарної відповідальності не притягувався, всі попередні стягнення погашені.

В судовому засіданні адвокат та засуджений підтримали клопотання, з підстави викладених у ньому.

Представник Шепетівської виправної колонії заперечив задоволенню клопотання, зазначивши, що своєю поведінкою за весь період відбування покарання засуджений не довів свого виправлення, допустив 6 порушень режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не має, не працевлаштований на виробництві із-за небажання працювати, участь в програмах диференційованого впливу не приймає, перебуває на профілактичному обліку у психіатра з діагнозом «органічний розлад особистості».

Прокурор вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Заслухавши пояснення адвоката, засудженого, представника органу виконання покарань, думку прокурора, вивчивши матеріали особової справи, суд знаходить відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно роз`яснень п. 2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений за скоєння тяжких злочинів, відбув необхідну частину строку покарання, після відбуття якої може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За даними довідки про заохочення і стягнення, характеристики, щоденника індивідуальної роботи із засудженим, ОСОБА_6 за період відбування покарання допустив 6 порушень вимог режиму утримання, які виразились у порушенні розпорядку дня та відмові назвати свої дані під час поіменної перевірки, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді двох попереджень, трьох доган та 15 діб ДІЗО, в тому числі двічі правами начальника колонії. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. За весь період відбування покарання заохочень не мав. Засуджений негативно відноситься до праці, оскільки не працевлаштований на виробництві колонії через небажання працювати, безвідповідально відноситься до виконання робіт із благоустрою установи, умисно уникає виконання робіт із самообслуговування. До виконання законних вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно. Не приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу, самодіяльних організаціях. Перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом «органічний розлад особистості».

Наведені обставини свідчать про те? що засуджений ОСОБА_6 не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому підстави для застосування до засудженого пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.

Додаткові доводи адвоката в судовому засіданні про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання із-за наявності в останнього психічного захворювання, суд відхиляє, як не передбачені ч.2 ст. 81 КК України в якості підстав такого звільнення.

Крім того, у клопотанні заявлено вимогу про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання в зв`язку з тим, що він став на шлях виправлення, що не є умовою такого звільнення за змістом ч.2 ст. 81 КК України, де такими умовами визначено доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Зазначена у клопотанні умова може бути підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1