-------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа № 11а - 260 - 2008 рік Головуючий в суді 1-ої
Категорія ст. 121 ч.2 КК України
Доповідач Ремез П.М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

Іменем України

8 квітня 2008 року Колегія суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області в
складі:

головуючого - судді Зубка
К.А.,

суддів
Ремеза П.М. і Лещенка Р.М.,

за участю прокурора Байдак А.В., захисника засудженої ОСОБА_1. адвоката ОСОБА_2розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за апеляцією прокурора,
який затвердив обвинувальний висновок на вирок Компаніївського районного суду
від 6 лютого 2008 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

уродженкаАДРЕСА_1 не одружена,

раніше не
судима,

засуджена за ст.121 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на
5 років позбавлення волі. На
підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

Суд визнав винним
ОСОБА_1. у тому, що вона 4.10.2006 року о 20 год. вечора, знаходячись на
власній земельній ділянці в с. Зелене Компаніївського району, де займалась
збиранням врожаю соняшника, отримала повідомлення від свого сина ОСОБА_3. про
те, що його батько з невідомою жінкою задовольняє статеві пристрасті
неприроднім способом в їхньому житловому будинку. Вона негайно прибула до
будинку вАДРЕСА_1, де на ґрунті особистих неприязнених відносин, які виникли
через образу на ОСОБА_4., яка вступила у статеві стосунки з її чоловіком,
умисно нанесла останній удар скляною пляшкою по голові. Після цього підсудна
вибігла з будинку, але через декілька хвилин повернулась, проте вхідні двері
були вже закриті, тому вона вибила вікно і проникла в будинок, де застала
ОСОБА_4. з її чоловіком ОСОБА_5. у ліжку. Намагаючись вигнати потерпілу з
будинку, вона умисно нанесла їй один удар дерев`яним стільцем в область голови,
а потім нанесла ще один удар в область голови ходунцем, спричинивши тим самим
потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя
в момент заподіяння у
вигляді дірчатого перелому
правої

скроневої кістки і внаслідок субарахноїдального крововиливу сталася смерть
потерпілої.

Прокурор, який затвердив
обвинувальний висновок просить скасувати вирок суду через неправильність
застосування кримінального закону та м`якість призначеного засудженому покарання
вказуючи на те, що суд недостатньо врахував ступінь тяжкості скоєного злочину,
що від протиправних дії засудженої сталася смерть людини, тому просить
постановити новий вирок і призначити ОСОБА_1. покарання із застосуванням ст. 69
КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора про скасування вироку суду та постановлення нового
вироку, пояснення засудженої ОСОБА_1. та її захисника ОСОБА_2які заперечили
задоволення апеляції прокурора і просили вирок суду залишити без зміни,
перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляції прокурора колегія
суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про
винність ОСОБА_1. в умисному заподіянні ОСОБА_4. тяжких тілесних ушкоджень, як
небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої, за
яке її засуджено є вірним і обґрунтований дослідженими судом доказами.

Так, сама засуджена, як
на досудовому слідстві так і в судовому засіданні визнала себе винною повністю
і пояснила, що вона дійсно 4.10.2006 року в приміщенні будинку по місцю
проживання її чоловіка в с. Зелене Компаніївського району, умисно заподіяла
тілесні ушкодження ОСОБА_4. через те, що остання вступила у статеві відносини з
її чоловіком, при цьому не мала наміру вбивати її.

Крім повного визнання
своєї вини підсудною, її вина повністю доведена в судовому засіданні зібраними
і всебічно дослідженими достовірними доказами по справі, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд
виходячи з тих доказів, які він дослідив у судовому засіданні, обґрунтовано
визнав винною ОСОБА_1. у тому, що вона умисно спричинила ОСОБА_4. тяжкі тілесні
ушкодження, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння, що спричинило
смерть потерпілої і вірно кваліфікував її дії за ст.121 ч.2 КК України.

Призначаючи покарання
ОСОБА_1. суд першої інстанції врахував у відповідності з вимогами ст. 65 КК
України, що вона скоїла тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується
виключно позитивно, щиро покаялася у скоєному, злочин вчинила у стані психічної
напруги, яка виникла внаслідок тривалої аморальної поведінки потерпілої,
добровільно відшкодувала заподіяні злочином збитки, що вона хворіє, на утриманні
має двох неповнолітніх дітей, чоловіка та дитину інвалідів, а також хоч і не
вказав, але фактично врахував, що на її утриманні, ще племінниця ОСОБА_6., 1987
року народження і двоє повнолітніх дітей - син ОСОБА_7., 1982 року народження
та син ОСОБА_8., 1987 року народження, які хворіють і потребують
лікування(т.2а.с.202-224), а тому обґрунтовано дійшов до висновку про
можливість призначення їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України, тобто
нижче від найнижчої межі встановленої ст. 121 ч.2 КК України. З урахуванням
значної кількості пом'якшуючих обставин, а також того, що причиною вчинення
злочину ОСОБА_1. була аморальна поведінка самої потерпілої, яка знаходячись у
стані алкогольного сп'яніння фактично спровокувала неправомірну поведінку
ОСОБА_1. і за таких обставин справи суд дійшов правильного висновку, що
підсудна не є особою небезпечною для суспільства, а тому обґрунтовано
застосував ст. 75 КК України і призначив їй покарання з іспитовим строком.
Оскільки за вказаних судом першої інстанції значної кількості обставин, які
пом'якшують покарання і відсутності обставин, які обтяжують покарання колегія
суддів вважає, що призначене засудженій покарання є необхідним і достатнім для
її виправлення.

Враховуючи
вищезазначене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку суду за м`якістю призначеного покарання.

Керуючись ст.ст.362,366 КПК
України, колегія суддів

У х в а л и л а :

Апеляцію прокурора,
який затвердив обвинувальний висновок - залишити без задоволення, а
вирок Компаніївського районного суду від 6 лютого 2008 року, щодо ОСОБА_1залишити без зміни.

СУДДІ :

1._________________
2._______________________
3._________________________