Справа: № 11-397/2008
р. Головуючий у І інстанції: Ченцова С.М.
Категорія: ст. 296 ч. 4 КК України.
Доповідач: Антипець В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2008 року
колегія суддів судової палати в кримінальних
справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Антипець В. М.

суддів - Білоброва В. Д. Демченка О. В.

при секретарі Гой Н. Г.

з участю прокурора - Сороки Г. В.

захисника адвоката - ОСОБА_1.

потерпілих ОСОБА_2. та ОСОБА_3.

засуджених - ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляцією прокурора, який приймав участь в розгляді справи, на вирок
Менського районного суду Чернігівської області від 05 травня 2008 року,

В С Т А Н О В И ЛА:

Цим вироком:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель смт. Березна
Менського району АДРЕСА_1,
українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, має 2-х неповнолітніх дітей,
приватний підприємець, раніше не
судимий.

Засуджений:

- за ст. 122 ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі,

- за ст. 263 ч.1 КК України на 2
роки позбавлення волі,

- за ст. 296 ч.4 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом
поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття
призначено 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 2 роки.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець та житель смт. Березна
Менського району АДРЕСА_2, громадянин
України, з середньою освітою,
одружений, має неповнолітню дитину, приватний підприємець, раніше не судимий.

Засуджений за ст. 296 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до Закону України „ Про амністію” від 09 червня
2007 року звільнений від призначеного судом покарання.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець та житель смт. Березна
Менського району АДРЕСА_3, українець,
громадянин України, з середньою
освітою, одружений, має неповнолітню
дитину, працюючий водієм Березнянської лікарні № 1 Менського району, раніше не судимий.

Засуджений за ст. 296 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до Закону України „ Про
амністію” від 09 червня 2007 року звільнений від призначеного судом покарання.

Стягнуто із засуджених ОСОБА_6, ОСОБА_4., ОСОБА_5. на користь потерпілого
ОСОБА_3. на відшкодування моральної
шкоди, солідарно - 1 500 грн.

Стягнуто із засуджених ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4., ОСОБА_5. на користь потерпілого ОСОБА_2. на відшкодування
матеріальної шкоди, солідарно - 2 000
грн., моральної шкоди з ОСОБА_6 та
ОСОБА_5. солідарно 3 000 гривень, з ОСОБА_4. на користь потерпілого ОСОБА_2. 4
000 гривень моральної шкоди.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 81 КПК
України.

Як встановив суд, 24.05.2005 року,
ОСОБА_4., у виробника продукції
СП „Шмайсер” в м. Вишневе Київської області придбав газо-шумовий пістолет
„ГШП-790”, серії НОМЕР_1, який відповідав ГСТУ 78-41-003-97 та був сертифікований, відповідно до
серії НОМЕР_2.

Цей пістолет ОСОБА_4. перевіз за місцем свого проживання за адресою: смт.
Березна Менського району Чернігівської області, АДРЕСА_1, де піддав змінам
конструкцію пістолета, після чого пістолет став придатним для проведення
пострілів, як газовими та шумовими пістолетними патронами, так і патронами
несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми
властивостями метальними снарядами, який згідно висновку балістичної експертизи
є коротко - ствольною вогнепальною зброєю - гладкоствольним самозарядним
пістолетом калібру 9 мм РА, який ОСОБА_4. виготовив, зберігав за місцем свого
проживання та носив при собі без
передбаченого законом дозволу.

08 квітня 2007 року, близько 24 години,
біля кафе „Білі берези”, у центрі смт. Березна Менського району
Чернігівської області, ОСОБА_6. разом з ОСОБА_4. та ОСОБА_5. навмисно, з
хуліганських мотивів, виражаючи явну неповагу до суспільства, що виразилось у
неповазі до існуючих правил та норм поведінки у суспільстві, підійшли до ОСОБА_2., який на легковому автомобілі
під'їхав до кафе, грубо порушуючи громадський порядок та проявляючи до останнього особливу зухвалість, почали висловлювати на
його адресу нецензурні слова, повчали як паркувати автомобіль, а потім безпричинно побили, завдаючи ударів руками,
по різних частинах тіла.

Незважаючи на прохання дружини
ОСОБА_2 - ОСОБА_7, припинити
бійку, ОСОБА_6. та ОСОБА_5 не реагували, а продовжували побиття ОСОБА_2.

Продовжуючи хуліганські дії та виражаючи зневажливе ставлення до
потерпілого і громадян, які в той час знаходилися біля кафе, ОСОБА_4. підійшов
до ОСОБА_2., та висловлюючись на його адресу нецензурними словами, умисно застосував
вогнепальну зброю, якою був газо-шумовий пістолет „ГШП-790” серії НОМЕР_1,
заряджений набоями, здійснивши один постріл в обличчя ОСОБА_2., в результаті
чого останній впав на асфальт. З метою захисту чоловіка, дружина
потерпілого ОСОБА_7, лягла на свого чоловіка, прикривши його тіло своїм.

ОСОБА_6., ОСОБА_5 та ОСОБА_4, незважаючи на прохання жінки,
припинити побиття, продовжували наносити
удари по подружжю.

З метою захисту ОСОБА_2., з кафе вибіг його брат ОСОБА_3., на якого і перекинулись
засуджені, завдаючи останньому ударів кулаками в область обличчя та тулубу.

Внаслідок хуліганських дій, потерпілому ОСОБА_2. були спричинені тілесні
ушкодження у вигляді термохімічного опіку сітківки та рогівки лівого ока
другого ступеня, з наявністю сторонніх тіл, не проникаючого поранення рогівки
та проникаючого поранення сітківки лівого ока, з втратою зору на ліве око до 0,3, які відносяться до категорії
середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу
здоров'я. Закрита черепно - мозкова травма, струс головного мозку, забій носа,
забій п'ясно-фалангового суглобу 1-го пальця лівої кісті, які відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень.

В результаті хуліганських дій, потерпілому ОСОБА_3. були спричинені тілесні
ушкодження у вигляді саден у ділянці обличчя, які відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень.

Засудженні вирок суду не оскаржували.

Старший помічник прокурора Менського району Артеменко О.С., який приймав
участь в розгляді справи в суді першої інстанції, в апеляції, не маючи
заперечень щодо кваліфікації злочину та повної доведеності вини засуджених, просить вирок суду в частині призначеного покарання засудженому ОСОБА_4., скасувати, за м'якістю
покарання.

Зазначає, що при постановленні вироку, суд недостатньо врахував, що
ОСОБА_4. було вчинено три злочини,
передбачені різними статтями КК України, об'єктами яких виступають
громадська безпека, людина, її життя та здоров'я. Вважає, що особливу увагу
слід звернути на те, що ОСОБА_4. винив злочин передбачений ч.4 ст. 296 КК
України, який відноситься до категорії тяжких,
і призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, без
застосування звільнення від відбуття покарання з випробуванням.

В доповненні до апеляції, старший
помічник прокурора звернув увагу на
помилку, якої припустився суд, призначаючи покарання за сукупністю злочинів.
Суд застосував часткове складання покарань, а у вироку суду зазначив, що
покарання призначене шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
що не відповідає дійсності.

Під час часткового
судового слідства в апеляції, заслухавши доводи прокурора, який просив
призначити засудженому ОСОБА_4. покарання за сукупністю злочинів у виді 4 років
позбавлення волі, потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3., які підтримали апеляцію
прокурора, засудженого ОСОБА_4. та його захисника, які просили вирок суду
залишити без змін, зваживши на обставини справи та поведінку потерпілого
ОСОБА_2., засуджених ОСОБА_5 та
ОСОБА_6., перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція
прокурора підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 70 КК України, суд зобов'язаний призначити покарання
окремо за кожний злочин, а потім остаточно, застосовуючи принцип поглинення
менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання
покарань, визначити покарання за сукупністю злочинів. Визначаючи засудженому
ОСОБА_4. остаточне покарання за сукупністю злочинів, суд вказав на принцип поглинення покарань, а фактично призначив покарання шляхом часткового складання.

Допущене судом протиріччя стосується
суті вироку, погіршує становище засудженого, а тому підлягає виправленню.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, засуджений ОСОБА_4, не є ініціатором злочину, раніше до кримінальної відповідальності не
притягувався, позитивно характеризується, зайнятий суспільно -корисною працею,
на його утриманні перебувають дружина та двоє неповнолітніх дітей, частково
відшкодував заподіяну потерпілому шкоду, що значно знижує ступінь суспільної небезпечності вчинених ним
злочинів і є підставою для призначення менш суворого покарання.

Посилання прокурора на вчинення ОСОБА_4. трьох злочинів, передбачених
різними статтями кримінального Кодексу України, як на підставу призначення
більш суворого покарання, не може бути прийняте до уваги.

Хуліганські дії із застосуванням вогнепальної зброї, заподіяння під час хуліганства пострілом
середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, незаконне зберігання та носіння вогнепальної
зброї, утворюють ідеальну сукупність
злочинів. Використовуючи вогнепальну зброю як газову, засуджений ОСОБА_4 мав реальну можливість її позбутися
як доказу, проте цього не зробив, а самостійно
приніс та передав працівникам міліції.

Виходячи із тяжкості вчинених ОСОБА_4. злочинів, їх наслідків, обставин справи, даних, що позитивно його характеризують, суд дійшов
обґрунтованого висновку про застосування щодо нього звільнення від відбуття
покарання з випробуванням.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів,

У Х
В А Л И Л
А :

Апеляцію прокурора, який приймав участь в розгляді справи, задовольнити
частково.

Вирок Менського районного суду Чернігівської області від 05 травня 2008 року щодо ОСОБА_4 в частині
призначення покарання змінити.

Вважати його засудженим за ст. 122 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення
волі; за ст. 263 ч.1 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ст. 296 ч. 4 КК України на 3 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити три роки
позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити його від покарання з
випробуванням строком на 2 роки.

В решті цей же вирок залишити без змін.

СУДДІ :

БІЛОБРОВ В. Д. АНТИПЕЦЬ В. М. ДЕМЧЕНКО О. В.