У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних
справах у складі:

Головуючого

Філатова В.М.,

суддів

Глоса Л.Ф., Кліменко М.Р.,

за участю прокурора

Саленка І.В.

захисника

ОСОБА_1.

виправданої

ОСОБА_2.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 29 січня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь при розгляді справи судом
першої інстанції, касаційною скаргою захисника ОСОБА_3в інтересах ОСОБА_4. на
вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.04.2007 р. та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області від 05.06.2007 р..

Цим вироком засуджені:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, раніше
несудимий

за 212
ч.3 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке
належить засудженому на праві власності, з позбавленням права займати посади,
пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки;

за ст.
366 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права займати
посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки;

за ст.
367 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права займати
посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_4. призначено остаточне покарання у вигляді 7 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить засудженому на праві
власності, з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3
роки.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, раніше несудимий

за ст.
191 ч.5 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення
волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3
роки без конфіскації майна.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянка України, раніше
несудима

виправдана
за ч.3 ст. 212 та ч.2 ст. 366 КК України за відсутністю в її діях цих складів
злочинів на підставі ст. 6 п.2 КПК України.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 05.06.2007 р. вирок суду змінено щодо ОСОБА_5.: постановлено вважати, що ОСОБА_5. засуджений
за ст. 191 ч.5 КК України до міри покарання, визначеної судом першої інстанції.
На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_5. звільнений від відбування покарання з випробуванням і іспитовим
строком 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_5. покладено обов'язки не виїжджати за
межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запропоновано суду першої інстанції вирішити питання щодо судових витрат у
порядку ст. 411 КПК України. В решті
вирок залишено без змін.

За вироком суду ОСОБА_2. виправдана, а ОСОБА_4та ОСОБА_5. засуджені за
вчинення злочинів за таких обставин.

ОСОБА_4., працюючи директором ПП “Фортуна-2002”, яке розташовано в м.
Черкаси, вул. Чехова, 213/1, та будучи наділеним організаційно-розпорядчими
функціями та адміністративно-господарськими обов'язками протягом 2003 р. умисно
ухилився від сплати податків і таким чином не забезпечив нарахування та сплату
до державного бюджету податку на додану вартість на суму 481604 грн. та податку
на прибуток підприємств в сумі 741700 грн., а всього на суму 1 223 304 грн., що у 71959 разів перевищує
неоподаткований мінімум доходів громадян, чим завдав державі шкоду в особливо
великому розмірі.

З цією метою він вніс в офіційні документи неправдиві відомості про
фінансово-господарську діяльність ПП “Фортуна-2002”, підробив податкові
декларації по ПДВ, декларації по прибутку підприємства, в яких були допущені
неправдиві відомості по розміру податку.

Крім цього, ОСОБА_4як директор ПП “Фортуна-2002” не здійснював належного
контролю за видачею готівкових коштів із каси підприємства, що призвело до
привласнення його заступником ОСОБА_5.
80000 грн. та видачі 128000 грн. невстановленим слідством особам.

ОСОБА_5., будучи службовою особою - заступником директора ПП
“Фортуна-2002”, наділеною організаційно-розпорядчими функціями по здійсненню
керівництва трудовим колективом підприємства, зловживаючи своїм службовим
становищем, в листопаді 2003 р. шляхом привласнення викрав 80000 грн., які
отримав під звіт із каси ПП “Фортуна-2002”, що в 4705 разів перевищує
неоподаткований мінімум доходів громадян.

ОСОБА_2. виправдана в пред'явленому їй обвинуваченні в тому, що працюючи
виконуючим обов'язки генерального директора ЗАТ “Юрія” та будучи згідно з
довіреністю від 26.05.2003 р. службовою особою ПП “Фортуна-2002” за попередньою
змовою з ОСОБА_4.. вчинила умисне ухилення від сплати податків шляхом внесення
в офіційні документи завідомо неправдивих відомостей про
фінансово-господарську діяльність ПП
“Фортуна-2002” та підробки цих
документів, що призвело до ненадходження до бюджету податків на загальну
суму 1 223 304 грн., що в 71 959 разів перевищує неоподаткований мінімум
доходів громадян, чим завдано, на думку органів досудового слідства, державі
шкоди в особливо великому розмірі.

У касаційному поданні прокурор, який
брав участь при розгляді справи судом першої інстанції, не погоджується з
підставами та мотивами виправдання ОСОБА_2. за злочинами, передбаченими ст.ст. 212 ч.3, 366 ч.2 КК України, і у
зв'язку з цим безпідставним виключенням із пред'явленого ОСОБА_4. обвинувачення
- кваліфікуючої ознаки вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб. Крім
цього, прокурор не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції про
пом'якшення міри покарання ОСОБА_5..

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_3. в інтересах ОСОБА_4. порушує питання про скасуванню
постановлених щодо ОСОБА_4. судових рішень в частині засудження за ст.ст. 212
ч.3, 366 ч.2 КК України у зв'язку з
недоведеністю його участі у вчиненні цих злочинів, а за ст. 367 ч.2 КК України
просить обрати покарання, не пов'язане з позбавленням волі, та ухвалити рішення
про звільнення ОСОБА_4. від призначеного покарання на підставі Закону України
“Про амністію” від 19.04.2007 р.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який підтримав подання,
пояснення виправданої ОСОБА_2. та її захисника ОСОБА_1., які вважали рішення
апеляційного суду правильним, розглянувши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що подання прокурора підлягає до повного задоволення, а касаційна
скарга захисника ОСОБА_3підлягає до задоволення частково.

Відповідно до вимог статті 398 КПК
України підставами для скасування або зміни вироку, ухвали чи постанови є,
зокрема, істотне порушення кримінально-процесуального закону.

Відповідно до чинного
кримінально-процесуального законодавства, ухвала апеляційної інстанції має бути
належно мотивована і відповідати вимогам статті 377 КПК України.

Усі зазначені в апеляційній скарзі
доводи мають бути ретельно вивчені, проаналізовані з урахуванням наявних у
справі й додатково поданих матеріалів з тим, щоб жоден з них не залишився без
відповіді в апеляційній ухвалі. При цьому в ухвалі необхідно навести
обґрунтовані міркування, які спростовують або підтверджують викладені у скарзі
доводи, і послатися на відповідні докази.

На порушення вимог статті 377 КПК
України, колегія судді апеляційного суду, залишаючи апеляції прокурора та адвокатів
ОСОБА_3і Цорієвої О.К. без задоволення, в достатній мірі не зазначила підстав,
з яких їх визнано необґрунтованими.

Як вбачається із матеріалів
кримінальної справи прокурор, адвокат ОСОБА_3. і ОСОБА_6 . в своїх апеляціях
ставили зокрема питання про незаконність виправдання місцевим судом ОСОБА_2. та
про неправильність кваліфікації дій засудженого ОСОБА_4. обґрунтовуючи свої
твердження тим, що суд першої інстанції однобічно та упереджено дав оцінку
показам свідків та матеріалам справи.

Проте, як вбачається із кримінальної
справи, апеляційний суд відхиляючи апеляції прокурора та адвокатів ОСОБА_3і
ОСОБА_6., фактично не дав відповіді на всі доводи апелянтів щодо незаконності
виправдання ОСОБА_2. та кваліфікації дій ОСОБА_4. обмежившись лише загальними
фразами.

Крім того, апеляційний суд пом'якшуючи
покарання ОСОБА_5. не врахував, що він вчинив особливо тяжкий злочин, що збитки
не відшкодовані, що суд першої інстанції врахував обставини, які пом'якшують
покарання засудженому і застосував до нього ст. 69 КК України.

За таких обставин призначене ОСОБА_5.
покарання із застосуванням ст. 75 КК України є явно несправедливим і не
відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Допущені судом апеляційної інстанції
порушення вимог кримінально-процесуального закону є істотним, тому колегія
суддів Верховного Суду України вважає, що ухвала апеляційного суду підлягає
скасуванню.

При новому розгляді справи апеляційному
суду в разі необхідності слід провести повне чи часткове слідство по епізодах
інкримінованих засудженим злочинних дій і прийняти законне і обґрунтоване
рішення.

Якщо при новому розгляді апеляційний
суд прийде до висновку про винність ОСОБА_5. у вчиненні злочину за аналогічних
обставин, то визначене йому покарання апеляційним судом слід вважати м'яким.

Доводи захисника ОСОБА_3в інтересах
ОСОБА_4. про недоведеність його участі у вчиненні інкримінованих злочинів
будуть перевірені при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Керуючись статтями 377, 394-396 КПК
України, колегія суддів

У х в а л и л а:

Касаційне подання прокурора, який брав
участь при розгляді справи судом першої інстанції задовольнити повністю, а
касаційну скаргу захисника ОСОБА_3в інтересах засудженого ОСОБА_4. задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 5 червня 2007 року щодо ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 скасувати через
істотні порушення кримінально-процесуального закону та невідповідності
призначеного ОСОБА_5. покарання тяжкості злочину та його особі через м'якість.

Кримінальну справу направити на новий
апеляційний розгляд в іншому складі суддів.

С У Д Д І:

Глос Л.Ф. Філатов В.М. Кліменко М.Р.