overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
Справа №5а-30/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2007
року. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Малюк Т.О.

при
секретарі Баланюк
Н.Ю.

з участю
прокурора Луценко
С. В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську справу за поданням
Вознесенського МРВ КВІ відносно ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1
непрацюючого, з професійно-технічною
освітою, одруженого, на утриманні 1 малолітня дитина, засудженого 13.02.2007 року Вознесенським
міськрайонним судом Миколаївської області за
ст. ст. 309 ч. 1,
263 ч. 1 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі
ст. ст. 75,
76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на
1 рік та з обов'язками: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, періодично
з'являтися в ці органи на реєстрацію, - про звільнення від покарання у зв'язку з
амністією,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений
ОСОБА_1 на обліку у Вознесенській МРВ КВІ перебуває з 02.03.2007 року. За час
відбування покарання засуджений ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не
притягувався, обов'язки, покладені на нього вироком суду виконує, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Засуджений
ОСОБА_1 має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2народження.

До суду
надійшло подання про застосування до засудженого ОСОБА_1 ст.
1 п. «б» Закону України від 19.04.2007 року «Про амністію».

У
судовому засіданні представник МРВ КВІ і прокурор підтримали подання.
Засуджений також просить застосувати до нього
ст. 1 п. «б» ЗУ «Про амністію».

Заслухавши
представника МРВ КВІ, засудженого, дослідивши матеріали справи, враховуючи думку прокурора, суд вважає подання таким, що підлягає задоволенню, ОСОБА_1 засуджений за злочин середньої
тяжкості, яким передбачено покарання до
п'яти років позбавлення волі, має <
на утриманні неповнолітню дитину: сина - ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_2народження, не являється особою відносно якої амністія не
застосовується, на час розгляду справи
покарання не виконано, тому на під

/

2

ставі п. «б» ст. 1 Закону
України «Про амністію» від 19.04.2007 року підлягає звільненню від призначеного
покарання..

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1 п. «б» Закону України від
19.04.2007 року «Про амністію»,
ст. 6 п. 4 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання
Вознесенського МРВ КВІ задовольнити.

ОСОБА_2звільнити
від покарання, призначеного йому вироком
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.02.2007 року
за ст.
309 ч. 1, 263 ч. 1 КК України в
вигляді двох років позбавлення волі, в
зв'язку з амністією .

Постанова може
бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський
міськрайонний суд протягом 7 діб.
Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня
2007 року Михайлівський
районний суд Запорізької області

в складі:
головуючого - Ворожбянова A.M.

при секретарі -
Єрьоменко О.В.

з участю
прокурора - Циганій О.Ю.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні залу суду смт Михайлівка подання заступника
начальника Василівського MB КВІ /Михайлівський підрозділ/ Титаренко Л.О. від 03 липня
2007 року про можливість застосування
ст. 1 п. „а" Закону України
„Про амністію" від 19.04.2007 року,
стосовно засудженого ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за
адресою: АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком
Михайлівського районного суду Запорізької області від 06 грудня 2006 року
ОСОБА_1 засуджений за ст. ст.
185 ч.2, 104 ч.1, ч.4 КК України до 2 років позбавлення волі з
іспитовим строком на 1 рік.

Засуджений
ОСОБА_1 перебуває на обліку з 17.01.2007 року. За час іспитового строку
громадський порядок не порушував, до
адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Працює у
приватних осіб різноробочим, допомагає
батькам у підсобному домашньому господарстві. За місцем проживання
характеризується задовільно. Став на шлях виправлення.

Злочин вчинив
будучи неповнолітнім.

Прокурор
вважає, що подання обґрунтоване, та підлягає задоволенню.

ОСОБА_1
засудив скоєний злочин і пообіцяв ніколи не чинити злочинів. Про застосування
амністії не заперечує.

Вислухавши
ОСОБА_1, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, а також заяву ОСОБА_1 про те, що він не заперечує про застосування у
відношенні нього ст. 1 п. а Закону України „Про
амністію", суд вважає, що подання підлягає задоволенню, так як ОСОБА_1 на час вчинення злочину був
неповнолітнім, що підтверджується копією
його свідоцтва про народження, та не
заперечує про застосування у відношенні нього
ст. 1 п. а Закону України „Про
амністію" від 19.04.2007 року.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
408-1 КПК України, ст. 1 п. „а" Закону України „Про
амністію" від 19.04.2007 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання
заступника начальника Василівського MB КВІ
/Михайлівський підрозділ/ від 03.07.2007 року - задовольнити.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
від призначеного покарання за вироком Михайлівського районного суду
Запорізької області від 06 грудня 2006 року - звільнити, на підставі
ст. 1 п. „а" Закону України
„Про амністію" від 19.04.2007 року.

Постанова
може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський
районний суд протягом 7 діб.
справа
№5-113/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2007 року Знам'янський
міськрайонний суд Кіровоградської
області

В складі: головуючого судді Українського
В.В.

при секретарі - Стоколос
Н.М.

з участю прокурора - Устянцева
С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання
Знам"янського міжрайонного відділу кримінально - виконавчої інспекції
управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в
Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Кучерівка
Знам"янського району Кіровоградської області та мешканця села АДРЕСА_1
українця, громадянина України, працюючого електриком ВАТ
"Знам"янський завод Акустика", засудженого 05.12.2006 року
Знам"янським міськрайонним судом Кіровоградської області за скоєння
злочину, передбаченого ч.1 та ч.3 ст. 358 КК України до 2 років обмеження волі
з іспитовим строком на 1 рік,

про застосування
ст.1 п. "г" Закону України "Про амністію" від 19
квітня 2007 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1Засуджений 05.12.2007 року Знам"янським
міськрайонним судом Кіровоградської області за скоєння злочину, передбаченого
ч.1 ч.3 ст. 358 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1
рік.

На обліку в Знам"янському міжрайонному відділенні
кримінально-виконавчої інспекції управління Державного департаменту України з
питань виконання покарань в Кіровоградській області (далі КВІ УДДУВП)
засуджений перебуває з 27.12.2006. За цей період він проявив себе з позитивної
сторони, порушень громадського порядку не мав, за місцем проживання характеризується
позитивно.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення представника
Знам"янського міжрайонного відділення КВІ УДДУВП в Кіровоградській
області, який підтримав подання і просить його задовольнити, вислухавши
пояснення ОСОБА_1, який просив звільнити його від покарання, застосувавши Закон
України "Про амністію", враховуючи думку прокурора, який вважав
необхідним подання задовольнити, а також те, що ОСОБА_1засуджений за злочин, за
який законом передбачене покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк
не більше 5 років і має батька - ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, у якого нема інших
працездатних дітей, що підтверджено копією свідоцтва про народження, копією
паспорту, довідкою Богданівської сільської Ради, суд вважає необхідним подання
Знам"янського міжрайонного відділення КВІ УДДУВП в Кіровоградській області
задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 1 п "г" Закону України
"Про амністію" від 19 квітня 2007 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від покарання, призначеного вироком
Знам"янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.12.2007
року за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 та ч.3 ст. 358 КК України до 2 років обмеження волі
з іспитовим строком на 1 рік - звільнити.

Постанова оскарженню не підлягає.
Справа №5-57/2007 року
ПОСТАНОВА

20 липня 2007
року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Соловйова
В.В.

при
секретарі Перлик
О.С.

за
участю прокурора Панчин
О.С.

інспектора
MB КВІУДЦУ ПВП Осінової
Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт В.Лепетиха подання інспектора
Великолепетиського MB КВІ УДЦУ ПВП в Херсонській області про застосування
Закону України "Про амністію" від 19.04.2007 року відносно
ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1

ВСТАНОВИВ:

Вироком
Великолепетиського районного суду Херсонської області від 18.04.2007 року
ОСОБА_1. засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На
підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування
покарання з іспитовим строком 1 рік.

Інспектор
Великолепетиського міжрайонного відділу управління державного департаменту
України з питань виконання покарань в Херсонській області Осінова Л.В. просить
суд звільнити ОСОБА_1. від покарання згідно п. "б" ст. 1
Закону України "Про амністію" від 19.04.2007 року, оскільки за час перебування на обліку у КВІ
ОСОБА_1. зарекомендував себе з позитивної сторони, до адміністративної відповідальності не
притягувався, порушень громадського
порядку не допускав, новий злочин не
скоїв, за місцем проживання
характеризується задовільно,
обов"язки покладені на нього судом виконує, має малолітнього сина ОСОБА_2.
ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав не
позбавлений.

Прокурор подання
підтримав.

ОСОБА_1.
до суду не з"явився, але надав
заяву в якій повідомив, що не заперечує
проти застосування до нього Закону України "Про амністію" від
19.04.2007 року, та просить суд
розглядати справу у його відсутність.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши пояснення
інспектора MB КВІ УДЦУ ПВП,
прокурора, суд вважає, що ОСОБА_1. підлягає звільненню від
покарання, оскільки згідно п.
"б" ст. 1 Закону України "Про амністію" від
19.04.2007 року звільняються від покарання у виді позбавлення волі на певний
строк та від інших покарань не пов'язаних з позбавленням волі особи, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді
позбавлення волі на строк не більше п'яти років - особи, які мають неповнолітніх дітей.

У відповідності
п. "б" ст. 1 Закону України "Про амністію" від
19.04.2007 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, від
кримінального покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік.

постанова
оскарженню не підлягає.
№ 5-200-2007
ПОСТАНОВА

27 липня 2007
року Лозівський міськрайонний суд
Харківської області у
складі:

головуючого - судді Ткаченко О.А.,

при секретарі - Терновій Н.Л.,

за участю прокурора - Яциченко Д.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Лозова Харківської області матеріал відносно:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Краматорськ Донецької області, громадянина
України, розлученого, з середньо -спеціальною освітою, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, засудженого 21 листопада 2006 року Лозівським міськрайонним судом
Харківської області за ст. 309 ч.1 КК України строком на 2 роки обмеження волі,
відповідно до ст.75 КК України звільнений від покарання з призначенням
випробувального строку 1 рік.

про звільнення від призначеного судом покарання згідно
п.Д ст.1 Закону України «Про амністію» від
19 квітня 2007 року,

встановив:

21 листопада
2006 року вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1
засуджений за ст.309 ч.1 КК України строком на 1 рік позбавлення волі, відповідно
до ст.ст.75,104 КК України звільнений від покарання з призначенням
випробувального строку 1 рік.

В Лозівський міськрайонний суд
Харківської області надійшло подання від начальника Лозівського МРВ КВІ УДДУ
ПВП в Харківській області, про застосування до засудженого ОСОБА_1 Закону
України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року, на тих підставах, що за період відбування покарання він зарекомендував себе з
позитивного боку та на момент вчинення злочину був неповнолітнім.

Перевіривши
матеріали справи, заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_1, представника
кримінально-виконавчої інспекції та висновок прокурора, який вважав необхідним
звільнити засудженого від відбування покарання, суд вважає що подання слід
задовольнити.

Згідно п.Д. ст.1
Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року, який набрав чинності 9
червня 2007 року, підлягають звільненню від покарання у виді позбавлення волі
та від інших покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, особи засуджені за
умисні злочини, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж
позбавлення волі на строк не більше п'яти років та особи які є учасниками
бойових дій.

Згідно зі ст.8 цього ж Закону його виконання покладається
на суди.

Враховуючи, що
ОСОБА_1 засуджений за вчинення умисного злочину, за яке законом не може бути
призначено покарання більше п'яти років позбавлення волі, а також що гр.
ОСОБА_1 не заперечує проти застосування до нього Закону України «Про амністію»
від 19 квітня 2007 року, необхідно відносно засудженого застосувати амністію та
звільнити від подальшого відбування покарання.

Керуючись
ст.ст.409, 411 КПК України, п.Д ст.1 Закону України «Про амністію» від 19
квітня 2007 року, суд, -

постановив:

Подання
Лозівського міжрайонного відділу кримінально - виконавчої інспекції від 19
липня 2007 року задовольнити: ОСОБА_1 від відбування призначеного вироком
Лозівського міськрайонного суду Харківської області покарання звільнити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.
Справа № 5 - 962 2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора:
Тарасенко І.О.

адвоката:
ОСОБА_1

представника установи:
Бреславської Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву
лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах
психіатричної лікарні із суворим
наглядом відносно ОСОБА_2, 1986 року
народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра,
до якого прикладений висновок комісії лікарів-психіатрів акт від
20.05.2008 року ставиться питання про
те, що ОСОБА_2 страждає на розумову відсталість, і за своїм психічним станом
підлягає подальшому перебуванню на примусовому лікуванні в психіатричній
лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву, заслухавши
учасників процесу і перевіривши
матеріали справи, суд вважає,
що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 страждає тяжким психічним
розладом і здійснив дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього і
навколишніх.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування
примусових заходів медичного характеру,
призначених постановою Біляївського районного суду Одеської області від 14
квітня 2006 року відносно ОСОБА_2 в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.

На постанову може бути подана апеляція в 15-
денний строк.

Суддя:
Справа № 5 - 1064 2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2008
року Красногвардійський районний
суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора:
Тарасенко І.О.

адвоката:
ОСОБА_1

представника установи:
Іваннікової Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську
заяву лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного
характеру в умовах психіатричної лікарні із
суворим наглядом відносно ОСОБА_2, 1969
року народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра,
до якого прикладений висновок комісії лікарів-психіатрів акт від
30.05.2008 року ставиться питання про
те, що ОСОБА_2 страждає шизофренією, параноїдної форми і за своїм психічним
станом підлягає подальшому перебуванню на примусовому лікуванні в психіатричній
лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву, заслухавши
учасників процесу і перевіривши
матеріали справи, суд вважає,
що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 страждає тяжким психічним
розладом і здійснив дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього і
навколишніх.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування
примусових заходів медичного характеру,
призначених постановою Терновського районного суду м. Кривого Рогу від
21.09.2005 року відносно ОСОБА_2 в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.

На постанову може бути подана апеляція в 15-денний строк.

Суддя:
Справа № 5 - 934 2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора:
Тарасенко І.О.

адвоката:
ОСОБА_1.

представника установи:
Нікітіна О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву
лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах
психіатричної лікарні із суворим
наглядом відносно ОСОБА_2, 1984 року народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра,
до якого прикладений висновок комісії лікарів-психіатрів акт від
07.05.2008 року ставиться питання про
те, що ОСОБА_2 страждає шизофренією, параноїчною формою, і за своїм психічним
станом підлягає подальшому перебуванню на примусовому лікуванні в психіатричній
лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву, заслухавши
учасників процесу і перевіривши
матеріали справи, суд вважає,
що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 страждає тяжким психічним
розладом і здійснив дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього і
навколишніх.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування
примусових заходів медичного характеру,
призначених постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від
25.04.2006 року відносно ОСОБА_2 в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.

На постанову може бути подана апеляція в 15-денний строк.

Суддя:
Справа № 5 - 1004 2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю
прокурора:
Тарасенко І.О.

адвоката:
ОСОБА_1

представника установи:
Бреславської Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву
лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах
психіатричної лікарні із суворим
наглядом відносно ОСОБА_2, 1959 року
народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра,
до якого прикладений висновок комісії лікарів-психіатрів акт від
20.05.2008 року ставиться питання про
те, що ОСОБА_2 страждає олігофренією, і за своїм психічним станом підлягає
подальшому перебуванню на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву, заслухавши
учасників процесу і перевіривши
матеріали справи, суд вважає,
що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 страждає тяжким психічним
розладом і здійснив дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього і
навколишніх.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування
примусових заходів медичного характеру,
призначених постановою Городоцького районного суду Хмельницької області від
09.09.2003 року відносноОСОБА_2 в умовах
психіатричної лікарні із суворим
наглядом.

На постанову може бути подана апеляція в 15-денний строк.

Суддя:
Справа № 5-632 2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора: Таранов
Д.Ю.

адвоката:
ОСОБА_1

представника
установи: Кучерук С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Дніпропетровську заяву лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом відносно ОСОБА_2, 1953
року народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра, до якого прикладений
висновок комісії
лікарів-психіатрів від 27.03.2008 року ставиться питання про те, що ОСОБА_2 страждає шизофренією, праноїдною
формою, і за своїм психічним станом підлягає подальшому перебуванню на
примусовому лікуванні в психіатричній лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву,
заслухавши учасників процесу і
перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню,
оскільки ОСОБА_2 страждає тяжким психічним розладом і здійснила дії, які
являють собою безпосередню небезпеку для неї та навколишніх.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування примусових
заходів медичного характеру,
призначених постановою Ніжинського районного суду Чернігівської області від 17.12.2002 року відносно ОСОБА_2 в умовах
психіатричної лікарні із суворим
наглядом.

На постанову може бути подана апеляція протягом 15 діб.

Суддя:
Справа № 5-1117 2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня
2008 року Красногвардійський районний
суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора: Тарасенко І.О.

адвоката:
ОСОБА_1

представника
установи: Тютюннікова І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Дніпропетровську заяву лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про зміну примусових
заходів медичного характеру відносно ОСОБА_2, 1954 року народження, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ворошилівського районного суду м. Донецька від 19.04.2002 року
ОСОБА_2 направлений на примусове
лікування в психіатричну лікарню з
суворим. До кримінальної відповідальності притягувався за ст.ст. 121 ч.2 КК України.

У заяві лікаря-психіатра, до
якого доданий висновок комісії лікарів-психіатрів акт № 832 від 23.05.2008 року
ставиться питання про те, що ОСОБА_2
страждає шизофренією, простою формою. Внаслідок проведеного лікування стан
його здоров'я поліпшився та у
теперішній час він особливої соціальної небезпеки не представляє, в примусовому лікуванні в умовах психіатричної
лікарні з суворим наглядом не
потребує. Тому для подальшого примусового лікування і проведення
реабілітаційних заходів може бути переведений
у психіатричну лікарню з посиленим наглядом.

Обговоривши заяву, заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню,
оскільки ОСОБА_2 у теперішній час особливої соціальної небезпеки не зумовлює, психічний
стан хворого поліпшився, тому лікування у психіатричній лікарні з суворим наглядом не потребує.

На основі викладеного і керуючись
ст. 422 КПК України і ст. 19, 22
Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом задовольнити.

Змінити примусові заходи медичного характеру
відносно ОСОБА_2 і перевести його для подальшого примусового
лікування в психіатричну лікарню з посиленим наглядом.

На постанову може бути подана апеляція в
15-денний строк з моменту оголошення в апеляційний суд через Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя:
О.Я. Леон