АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 629/219/15-к Головуючий у 1 інстанції :
Провадження № 11-сс/790/209/15 ОСОБА_1
Категорія: про застосування запобіжного Доповідач : ОСОБА_2
заходу (ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
при секретарі - ОСОБА_7 ,
розглянула у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 січня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
З таким рішенням слідчого судді не погодився підозрюваний ОСОБА_8 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 28 січня 2015 року. Проте, яке саме рішення за клопотанням слідчого має прийняти апеляційний суд в разі скасування ухвали слідчого судді апелянт не уточнює. На думку апелянта, підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення є необґрунтованою, а кваліфікація його дій за ч.2 ст.307 КК України невірною. Підозрюваний зазначає, що суд не забезпечив необхідних умов для реалізації його процесуальних прав, виявив упередженість, не встановив порушень при складанні процесуальних документів, незаконних дій слідчого, недбалого відношення до своїх обов*язків прокурора, неефективне здійснення захисту адвокатом ОСОБА_6 . Апелянт зазначає, що має постійне місце проживання, хвору матір та на утриманні двох неповнолітніх дітей. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, інших аргументованих доводів підозрюваний ОСОБА_8 не навів.
Відповідно до порядку перевірки ухвал слідчого судді, передбаченого ст.422 КПК України, та ч.4 ст.401 КПК України, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу за відсутності підозрюваного ОСОБА_8 , який утримується під вартою, оскільки клопотання від підозрюваного про виклик в судове засідання апеляційного суду не надходило, в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища ОСОБА_8 , а участь захисника, який, відповідно до ч.4 ст.46 КПК України, користується процесуальними правами підозрюваного, захист якого він здійснює, забезпечує дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного при апеляційному розгляді.
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_8 ; думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підозрюваного задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
26 січня 2015 року за підозрою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, на підставі ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_8 (а.с.6-8), якому 27 січня 2015 року, в порядку ст.ст.276-278 КПК України, старшим слідчим СВ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_10 здійснено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (а.с.9).
Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 умисного тяжкого злочину; наявність ризиків, передбачених ч.1,5 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.3-5).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України ;
2) наявність реальних ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
3) недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 умисного тяжкого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, а саме за санкцією ч.2 ст.307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна; дані про особу підозрюваного, який не працює, розлучений, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу залежності від наркотичних речовин, та дійшов обґрунтованого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними (а.с.47-49). З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 тяжкого корисливого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, кількості доведених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також даними про особу підозрюваного, який розлучений та не працює, тобто не має міцних соціальних зв*язків, за місцем реєстрації не проживає, з 2002 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу залежності від наркотичних речовин, спростовує доводи апелянта про необґрунтоване застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як слідує із журналу судового засідання (а.с.45-46), розгляд слідчим суддею клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу відбувався за участі підозрюваного та його захисника, з дотриманням порядку, передбаченого ст.193 КПК України. Жодних порушень процесуальних прав підозрюваного не вбачається, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 в цій частині є теж необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 28 січня 2015 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги підозрюваного не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :