Дата документу Справа № 320/697/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1600/15
Єдиний унікальний № 320/697/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 189 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху
04 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 , перевіривши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0004858, за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у провадженні, на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 червня 2015 року відносно ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 червня 2015 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
На вказаний вирок прокурором, який брав участь у провадженні, подано апеляційну скаргу.

З огляду на зміст апеляційної скарги апеляційне провадження не може бути відкрито, а апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Виходячи з вимог пункту 4 частини 2 статті 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому прохання апелянта повинно бути сформульоване з урахування того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду (ст. 407 КПК) і не містити суперечностей.
Вказані вимоги КПК України прокурором при поданні апеляційної скарги дотримано не було.

Так, прокурор в апеляційній скарзі, зокрема посилаючись на незаконність вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, наводить доводи на обґрунтування своєї позиції лише щодо безпідставного застосування судом першої інстанції до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 75 КК України. Однак, просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 років позбавлення волі, тобто більшого чим було призначено судом першої інстанції (3 роки позбавлення волі).

Крім того, посилаючись у скарзі на невідповідність, викладених у вироку висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження, через необґрунтоване виключення судом з обсягу обвинувачення ОСОБА_3 кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України вчинення вимагання із погрозою вбивством та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, між тим, не порушує перед судом апеляційної інстанції відповідне прохання в цій частині.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора є суперечливими, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 399 КПК України скарга підлягає залишенню без руху, з наданням прокурору п`ятиденного строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 399 КПК України,

у х в а л и в:
залишити апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні, на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 червня 2015 року відносно ОСОБА_3 , без руху.
Встановити прокурору п`ятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, для чого невідкладно направити копію цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Запорізької області ОСОБА_2