Справа № 1-200/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРЇНИ

м. Ковель 27
липня 2007 р.

Ковельський міськрайонний
суд під головуванням судді Шаруновича В
.В., за участю секретаря Спасюк К.В., прокурора
Мосійчук О.П., адвоката ОСОБА_1. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі в місті Ковелі справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народження, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина
України,
освітаІНФОРМАЦІЯ_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, пенсіонера, інваліда ІНФОРМАЦІЯ_6, прож.: АДРЕСА_1 раніше не судимого; у вчиненні злочину
передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 16.01.2007 р. близько 23 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись на лікуванні в
Ковельській центральній районній лікарні (надалі Ковельська ЦРЛ), грубо порушуючи громадянський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, що виразилось в ігноруванні існуючих в
суспільстві елементарних правил поведінки,
моральності та добропристойності,
проявляючи особливу зухвалість,
безпричинно замахнувся ножем який тримав в руках на ОСОБА_3 та намагався
завдати цим ножем тілесних ушкоджень останній,
але в зв'язку з тим, що вона
відвернулась від удару підсудний лише пошкодив хустку потерпілої, яка була замотана на її голові та спричинив
їй подряпину лоба, завдавши цим самим
потерпілій фізичного болю.

Після цього ОСОБА_2 Продовжуючи свої хуліганські
дії, повторно підбіг до ОСОБА_3, яка відбігла в сторону і намагалась захистити
свою дочку, і намагався завдати ножем
Тілесних ушкоджень, але не зміг оскільки
присутня дочка, яка перебувала на
восьмому місяці вагітності, захищаючи
матір підняла руки і ОСОБА_2 з особливою зухвалістю наніс їй удар ножем по
руці, спричинивши їй тілесні
ушкодження, які відносяться до легких
тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я. Після цього ОСОБА_2 продовжуючи свої хуліганські
дії збіг з ножем в руках по сходах на перший поверх лікарні де в травмопункті з
хуліганських спонукань з особливою зухвалістю вчинив опір лікарюОСОБА_4, який намагався заспокоїти ОСОБА_2 і забрати
ножа з метою припинити хуліганські дії останнього. При цьому ОСОБА_2 даним
ножем нанісОСОБА_4 удар в праву ногу заподівши фізичного болю та розірвавши
нижню частину штанівОСОБА_4

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в
інкримінованих йому діяннях визнав частково,
не заперечуючи при цьому, що
можливо і вчиняв такі дії, які зазначені
в обвинуваченні, та пояснив, що дійсно у зазначений період перебував в
лікарні, де ввечері перед подіями впив
пляшку алкогольного пива. Коли почув, що
в коридорі шумлять якісь люди, вийшов до
них, однак не пам'ятає, що саме він робив оскільки погано себе
почував, в той день прийняв значну
кількість ліків наслідки чого відчував і ще три дні після події, вибачається за скоєне, просить суворо не карати.

Незважаючи, на
часткове визнання своєї вини самим підсудним у вчиненні інкримінованих йому
діяннях, суд вважає, що винність підсудного у вчиненому повністю
доведена доказами по справі.

Так, потерпілий ОСОБА_4
пояснив, суду, що він працює
лікарем в Ковельській ЦРЛ і у вказаний період знаходився на робочому
місці, а саме в травмопункті Ковельської ЦРЛ,
коли в травмопункт
забіг підсудний з ножем в руках, яким погрожував присутнім, що може вдарити ножем, хаотично бігав по приміщенню. Він намагаючись
вибити з рук підсудного ногою ножа,
відчув біль, а пізніше виявив, що його штани порізані знизу та відчув
невелику біль в нозі.

За деякий час він з медсестрою забрали у підсудного ножа
та силою утримували його до приїзду працівників міліції.

Зазначив також, що
підсудний був у збудженому стані хаотично рухався по приміщенні цивільний позов
не заявляв і заявляти не бажає,
будь-яких претензій до підсудного не має, при обранні міри покарання покладається на розсуд
суду, наполягає на суворому покаранні.

Потерпіла ОСОБА_3 показала суду, що вона разом з дочкою та зятем і чоловіком
перебувала в хірургічному відділенні Ковельського ЦРЛ. Перебуваючи в коридорі з
дочкою та чоловіком почула крик дочки та повернувши голову відчула не сильний
удар по голові та не розуміючи, що
відбувається підбігла до дочки, яка
перебувала на восьмому місяці вагітності та закрила собою дочку, оскільки в цей момент побачила, що підсудний з ножем наближається до дочки.
Коли вони з дочкою почали кричати,
підсудний десь побіг, а вона
побачила, що у дочки порізана рука.

Зазначила також,
що ні вона, ні її дочка, яка хворіє і не може з'явитись до суду, не мають будь-яких притензій до
підсудного, при обранні міри покарання
покладаються на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_5
показав суду, що він працює
лікарем в Ковельській ЦРЛ і в зазначений період перебував на робочому місці.
Під час вечірнього обходу хворих, він
зайшов в палату в якій перебував на лікуванні підсудний, провів його медичний огляд та повернувся в
ординаторську кімнату, звідки через
деякий час почув крики людей та запитав співробітників, що сталось. Співробітники повідомили йому, що ОСОБА_2 хаотично бігав по приміщенні
лікарні та порізав руку якійсь жінці. Після чого до нього підійшла жінка
циганської національності, в якої рука
була в крові.

В ході того, як
він надавав їй медичну допомогу, жінка
розповіла, що підсудний кидався з ножем
на її матір та на неї і порізав їй руку.

Крім того вина ОСОБА_2 у вчиненому доводиться матеріалами
справи, об'єктивні обставини, яких не оспорюються учасниками судового
процесу.

З
протоколів заяв про злочин вчинений відносно громадян ОСОБА_3, ОСОБА_6

ОСОБА_6
з яких вбачається, що відносно них були
вчинені хуліганські дії (а.с. _ 12, 13).

З
протоколу огляду місця події від 17.01.2007 вбачається, що при огляді місця події

виявлено
плями бурого кольору та лікар ОСОБА_4 передав працівникам міліції ножа,

якого
він забрав у ОСОБА_2 (а. с. 14-15).

Протоколами
огляду у гр-ки
ОСОБА_3 та огляду хустки від 18.01.2007 р. та від

29.01.2007
р. стверджується факт пошкодження хустки потерпілої (а. с. 18, 19-22).

Протоколом
огляду ножа вилученого при огляді місця події у лікаряОСОБА_4 від

17.01.07
р. яким стверджується факт наявності у підсудного ОСОБА_2 ножа при

вищезазначеній
події, (а. с. 19-22).

висновком експертаНОМЕР_1
від 02.02.2007 р. згідно якого у гр-ки ОСОБА_6

відмічені тілесні
ушкодження руки і які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних

ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад
здоров'я, (а. с. 41-42 ).

Протоколами
виїмки та огляду штанівОСОБА_4 від 20.03.07 р. та 20.03.07 р.

встановлено, що штани пошкоджені ножем (а. с. 58-59, 61-63).

Висновком
експертаНОМЕР_2 від 07.02.2007 р. , з
якого вбачається , що ніж вилучений

17.01.07
р. під час огляду місця події не являється холодною зброєю (а. с. 83-85).

З актуНОМЕР_3 стаціонарної судовопсихолого-психіатричної
експертизи від 29.05.2007 р. вбачається,
що ОСОБА_2 на момент інкримінованих йому діянь не виявляв ознак

хронічного
психічного захворювання і в цей період у ОСОБА_2 спостерігався стан

зміненого
простого алкогольного сп'яніння, і він
міг і може на даний час віддавати звіт своїм

діям і
керувати ними, внаслідок чого є
осудним, (а.с. ___ 98-99).

З актуНОМЕР_4наркологічної
експертизи від 20.02.2007 р. вбачається,
що ОСОБА_2

страждає хронічним
алкоголізмом 2-1 стадії і потребує примусового протиалкогольного

лікування та на час скоєння
інкримінованих йому дій перебував у стані алкогольного

сп'яніння ( а.с. 104).

Аналізуючи в ході судового слідства докази в їх
сукупності, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 в умисних
діях, що виразились в грубому порушенні
громадянського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю та
опором осіб, яка приміняла хуліганські
дії із застосуванням складного ножа доведена повністю і кваліфікує його дії за
ч. 4 ст.
296 КК України, тоб-то
хуліганство.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної
небезпечності вчиненого, особу
винного, обставини, що обтяжують та пом'якшують відповідальність
підсудного.

До обтяжуючих вину підсудного ОСОБА_2 обставин суд
відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Обставин, які пом'якшують вину підсудного ОСОБА_2 судом
не встановлено.

Приймаючи до уваги,
щоОСОБА_2 вчинив злочин, що
відноситься до категорії тяжких, суд
приходить до висновку, що йому слід
призначити покарання в межах санкції
ст. 296 ч. 4 КК України, однак зважаючи, що ОСОБА_2 являється пенсіонером, інвалідом третьої групи, має на утриманні двох дітей, одне з яких є неповнолітнім, одружений,
позитивно характеризується по місцю проживання, вперше притягається до кримінальної
відповідальності, обоє потерпілих не
заявляли цивільні позови і не настоюють на суворому покаранні і не мають
будь-яких претензій до підсудного, суд
вважає за можливе у відповідності до
ст. 75 КК України звільнити
підсудного ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням.

Згідно ст. 291 КПК України, цивільний позов ОСОБА_6 слід залишити без
розгляду оскільки остання не з'явилася в судове засідання.

Керуючись ст.
323, 324, 291 ЦПК України, суд,

ЗАСУД
И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ч. 4 ст.
296 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк
п'ять років.

На підставі
ст. 75 КК України ОСОБА_2 від
відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком три роки та
з покладенням, відповідно до ст. 76
КК України, обов'язку не виїжджати за
межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої
системи та періодично з'являтися в ці органи для реєстрації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до набрання вироком
законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд.

речові докази по справі: коричневу пухову хустку, яка передана на зберігання ОСОБА_3 залишити у
власності ОСОБА_3, штани від лікарської
форми належніОСОБА_4 і які знаходяться на його збереженні залишити у
власностіОСОБА_4, а ніж, який знаходиться на збереженні в камері схову
речових доказів Ковельського МРВ знищити.

Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду, роз'яснивши їй, що за нею зберігається право заявити позов у
порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі за проведення
експертиз в дохід держави в сумі 569 (п'ятсот шістдесят дев'ять) грн. 19 коп..

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 15
(п'ятнадцяти) діб з моменту його проголошення.