Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі суду присяжних:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

(запасних присяжних: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ).

при секретарі ОСОБА_8 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні питання визнання цивільним позивачем та прийняття цивільного позову ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_13 до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням у рамках кримінального провадження № 00000287 за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України, -

в с т а н о в и в :
У провадженні суду присяжних на стадії підготовчих дій до судового розгляду перебуває дане кримінальне провадження.

01.09.2014 року до суду, через відділ документообігу, надійшла позовна заява адвоката ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_13 до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та визнання ОСОБА_13 також цивільним позивачем у цьому провадженні.

З поданного цивільного позову убачається, що ОСОБА_13 просить визнати її цивільним позивачем та стягнути з обвинуваченого матеріальну та моральну шкоду завдану злочиним, оскільки ОСОБА_11 у змові з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 заволоділи її грошовими коштами.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_12 заявлений позов підтримала та просила прийняти до розгляду в рамках данного кримінального провадження.

Сторони захисту та обвинувачення у судовому засіданні вважали за можливе заявлений цивільним позивачем позов прийняти та відповідно визнати її позивачем.

Суд присяжних, заслухавши думку учасників процессу, дослідивши безпосередньо письмову заяву цивільного позивача та матеріали самого кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як убачається з позовної заяви, на думку позивача, ОСОБА_11 у змові з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 заволоділи її грошовими коштами, а саме 08.09.2010 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_18 , яка діяла віді мені ОСОБА_14 , було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за що і було передано грошові кошти у сумі 13000 доларів США ОСОБА_14 , яка 08.09.2010 року разом з обвинуваечним вирушила до іншого міста для купівлі житла, однак здійснити цього не змогла так, як була вбита ОСОБА_11 . Згодом довіреність від імені ОСОБА_14 видану на оформлення вказаного договору було визнано не дійсною, що потягло за собою визнання недійсним і самого договору.

Тобто, на думку цивільного позивача, ОСОБА_14 з метою заволодіння її грошовими коштами фактично погодилася на своє вбивство.

Згідно ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до обвинувального акту, орган досудового росзлідувнан вважає, що ОСОБА_11 скоїв напад на ОСОБА_14 з метою заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами останньої та вподальшому вчинив її вбивство.

Обвинувальний акт не містить взагалі обвинувачення про те, що ОСОБА_11 у змові з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вчинив певні злочині дії направлені на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 при укладені нею з потерпілою договору купівлі-продажу.

Таким чином, цивільно-правові відносини, що склалися між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 жодним чином відношення да вчиненного ОСОБА_11 злочину не мають,

Даних про те, що ОСОБА_11 являється спадкоємцем (за законом чи заповітом) померлої ОСОБА_14 встановлено не було.

Тож, у даному випадку, виходячи з положень ЦК України та ЦПК України, цивільному позивачу слід предявляти позов до спадкомців померлої ОСОБА_14 .

Обставин того, що ОСОБА_13 являється близькою родичкою ОСОБА_14 , які б, згідно ст. 55 КПК України, дали змогу суду присяжних визнати її потерпілою у справі, встановлено не було та з позовної заяви не вбачається..

За таких умов, судом присяжних не встановлено обставин, які б свідчили, що ОСОБА_13 цим кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди.

Таким чином, підстави для визнання ОСОБА_13 потерпілою та цивліьним позивачем у даному кримінальному провадженні відстуні, тому у прийнятті цивільного позову ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_13 до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням у рамках даного кримінального провадження слід відмовити.

На іпдставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 61, 128, 369-372 КПК України, суд присяжних, -

п о с т а н о в и в :
У визнанні цивільним позивачем ОСОБА_13 та прийнятті цивільного позову ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_13 до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням у рамках кримінального провадження № 00000287 за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України - відмовити.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 08 год. 05 хв. 20 лютого 2015 року.
Головуючий суддя: ОСОБА_1
Суддя : ОСОБА_2
Присяжні: ОСОБА_3
ОСОБА_4
ОСОБА_5