АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/793/54/15 Справа № 1-75/12 Категорія: ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ч.1 ст.259, ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5

засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянула у закритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальну справу за апеляціями прокурора прокуратури м. Черкаси ОСОБА_13 , засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_7 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.12.2014 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, з середньо спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, уродженець та житель: АДРЕСА_1 , раніше судимий 05.10.2010 року вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч.1 ст.187 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України - з іспитовим строком 2 роки,

засуджений за: ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, ч.1 ст.304 КК України на 3 роки позбавлення волі, ч.1 ст.259 КК України на 6 років позбавлення волі, ч.3 ст.152 КК України на 8 років позбавлення волі, ч.2 ст.153 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, призначено ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке являється його особистою власністю.

На підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Соснівського райсуду від 05.10.2010 року, остаточно призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке являється його особистою власністю,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Космач, Косовського району, Івано-Франківської області, українець, громадянин України, з середньо освітою, не одружений, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

засуджений за ч.3 ст.152 КК України на 7 років позбавлення волі,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українець, громадянин України, з неповною середньо освітою, учень ДНЗ «ЧПЛ №17», не одружений, уродженець та житель АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.104 КК України засудженого ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладанням процесуальних обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Прийнято рішення про стягнення з засуджених:

- ОСОБА_6 на користь: Черкаської міської ради завдану матеріальну шкоду в сумі 1200 гривень; потерпілої ОСОБА_14 матеріальну шкоду в сумі 5020 гривень та моральну шкоду в сумі 1000 гривень;

- ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України витрати за проведення по справі судових експертиз в сумі 713 гривень 04 копійки, в солідарному порядку.

В порядку ст. 81 КПК України 1960 року вирішено питання про речові докази.

ОСОБА_6 06.09.2011 року в період часу із 20.00. години до 21.00 години, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , та завідомо знаючи, що ОСОБА_8 , 1996 року народження, є неповнолітнім, шляхом переконання в доцільності вчинити злочин, умисно втягнув останнього у злочинну діяльність при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_6 06.09.2011 року близько 21.00. год., за попередньою змовою та разом з неповнолітнім ОСОБА_8 , з технічного поверху, розміщеного в першому під`їзді багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , таємно викрали чуже майно, що виразилося в тому, що ОСОБА_6 06.09.2011 року близько 20.00. години, шляхом пошкодження навісного замка, потрапив до приміщення технічного поверху, де побачив вироби з металу, які належать Черкаській міській раді, після чого, у нього виник умисел на викрадення вказаних речей і він, розуміючи, що самостійно не зможе їх демонтувати та викрасти, змовився із неповнолітнім ОСОБА_8 , про спільне вчинення крадіжки і в цей же день близько 21.00. години разом із неповнолітнім ОСОБА_8 проник до приміщення технічного поверху, де демонтували та умисно, таємно із корисливих спонукань спільно викрали три чавунні труби, довжиною 2,5 метра на загальну суму 300 гривень 60 копійок, чим спричинили матеріальну шкоду Черкаській міській раді на зазначену суму.

Також, він повторно, 08.09.2011 року близько 10.00. години та 15.09.2011 року близько 11 години, за попередньою змовою та разом із неповнолітнім ОСОБА_8 , з технічного поверху, розміщеному в першому під`їзді багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , таємно викрали чуже майно, що виразилося в тому, що ОСОБА_6 , скориставшись тим, що вхідні двері до зазначеного технічного приміщення не зачинені на замок, оскільки він 06.09.2011 року його зламав, змовився з ОСОБА_8 про спільне вчинення крадіжки, після чого вони у вищевказаний час проникли до приміщення технічного поверху, де демонтували та умисно, таємно із корисливих спонукань спільно викрали шість чавунних труб на загальну суму 601,2 грн., чим спричинили матеріальну шкоду Черкаській міській раді на зазначену суму.

Крім того, він повторно, 18.09.2011 року близько 10.30 години, за попередньою змовою та разом із неповнолітнім ОСОБА_8 , з технічного поверху, розміщеному в першому під`їзді багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , таємно викрали чуже майно, що виразилося в тому, що ОСОБА_6 , скориставшись тим, що вхідні двері до зазначеного технічного приміщення не зачинені на замок, оскільки він 06.09.2011 року його зламав, змовився з ОСОБА_8 , про спільне вчинення крадіжки, після чого вони у вищевказаний час проникли до приміщення технічного поверху, де демонтували та умисно, таємно з корисливих спонукань спільно викрали чавунну трубу та «тройніки» в кількості три штуки, чим спричинили матеріальну шкоду Черкаській міській раді на загальну суму 298,2 гривень.

Він же, повторно 11.01.2012 року близько 22.00 години, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, проник на огороджену територію домоволодіння, розміщеного за адресою: АДРЕСА_5 , яке являється сховищем, звідки таємно, умисно, із корисливих мотивів викрав металеву хвіртку, металевий стовп, частину металевих воріт, що належать ОСОБА_14 , завдавши останній матеріальної шкоди на загальну суму 1200 гривень.

Він же повторно, 24.01.2012 року близько 16 години, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, через вхідні двері проник до будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_5 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав шляхом демонтажу дверцята пічного опалення в кількості 2 шт., 4 чугунні плити, металеві перегородки для пічного опалення, 4 металеві кутики, що належать ОСОБА_14 , завдавши останній матеріальної шкоди на загальну суму 3820 гривень.

Також, ОСОБА_6 19.09.2011 року приблизно о 13 годині 22 хвилини, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Автобусний парк», розташованої по вул. Смілянська, напроти будинку № 115 в м. Черкаси, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці, бажаючи настання таких наслідків, з телефонного автомату умисно здійснив дзвінок по телефонній спецлінії «102» та повідомив працівникам міліції завідомо неправдиву інформацію про те, що приміщення Черкаського професійного автодорожнього ліцею № 22, яке знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Онопрієнка, 4, підготовлене до вибуху, шляхом закладення вибухівки, розуміючи, що вказане неправдиве повідомлення про підготовку вибуху може породити паніку, а таким самим порушити безпеку суспільства.

Крім того, ОСОБА_6 в період часу з 23 години 50 хвилин 25.02.2012 до 00 години 30 хвилин 26.02.2012 року, діючи умисно, за попередньою змовою та разом з ОСОБА_7 , знаходячись за місцем проживання останнього, в приміщенні домоволодіння АДРЕСА_2 , після спільного вживання спиртних напоїв разом з ОСОБА_15 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з метою зґвалтування останньої, знаходячись в прихожій кімнаті домоволодіння, застосовуючи до останньої фізичне насильство, що виразилось в тому, що ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , взяли ОСОБА_15 за руки та спину і штовхнули на підлогу, після чого, примусово роздягли потерпілу, яка пручаючись почала кричати, на що ОСОБА_6 , з метою подавлення опору потерпілої, не бажаючи щоб їх спільні з ОСОБА_7 злочинні дії були викриті через галас потерпілої, своєю рукою прикрив та утримував рот ОСОБА_15 , а ОСОБА_7 в цей час, знаходячись зверху ОСОБА_15 , намагався вступити з останньою в статеві зносини природнім шляхом, але через відсутність ерекції, не зміг цього зробити. Після чого, ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_6 , про надання останньому можливості першочергового вступу в статеві зносини з ОСОБА_15 , проти волі потерпілої, не заперечив, і підвівшись з тіла ОСОБА_15 , утримував останню в положенні лежачи, в той час, коли ОСОБА_6 зґвалтував ОСОБА_15 природнім шляхом. Після чого, він разом з ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії, направлені на зґвалтування ОСОБА_15 , взяли останню на руки, і примусово, перенесли до іншої кімнати вказаного домоволодіння, де розмістили потерпілу на ліжку, і подавивши її волю до опору, примусово утримуючи ОСОБА_15 на ліжку, спочатку ОСОБА_7 а потім і ОСОБА_6 , по черзі, зґвалтували ОСОБА_15 природнім шляхом, спричинивши ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №225/94 від 05.06.2012 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Також, ОСОБА_6 повторно, після зґвалтування ОСОБА_15 26.02.2012 року, в період часу з 00 години 40 хвилин до 00 години 50 хвилин, знаходячись за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_7 , в приміщенні, спальної кімнати, домоволодіння АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел направлений на задоволення статевої пристрасті неприродним способом з ОСОБА_15 , застосовуючи до останньої фізичне насильство, наніс декілька ударів кулаком руки в область обличчя ОСОБА_15 та висловлюючи погрози про застосування фізичного насильства в подальшому, в разі не виконання його вимог, які ОСОБА_15 сприйняла як реальні, та боячись за своє життя і здоров`я, змушена була виконувати вимоги ОСОБА_6 , який примусив потерпілу, задовольнити свою статеву пристрасть неприродним способом, вступивши з ОСОБА_15 , проти її волі, в оральні статеві зносини, чим спричинив потерпілій ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №225/94 від 05.06.2012 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У поданих на вирок апеляціях та відповідних внесених змінах і доповненнях:

- прокурор прокуратури м. Черкаси ОСОБА_13 просить про скасування вироку місцевого суду через істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, мотивуючи, що суд на обґрунтування своїх висновків щодо винуватості засудженого ОСОБА_6 по епізоду неправдивого повідомлення про замінування, не проаналізував докази у справі і фактично не дав їм належної правової оцінки, а також, що в ході судового розгляду було порушено право засудженого ОСОБА_7 на захист, зокрема не було роз`яснено його захиснику ОСОБА_12 процесуальні права, передбачені ст.ст. 266, 287 КПК України 1960 року та не надано слово в судових дебатах і, крім того, не вирішено клопотання засудженого ОСОБА_7 про виклик та допит свідків. Також звертає увагу, що судом не враховано висновки, викладені в рішенні апеляційного суду Черкаської області від 24.09.2013 року щодо призначення додаткового обов`язкового покарання у виді конфіскації майна. Прокурор також мотивує про порушення судом вимог ст. 327 КПК України 1960 року;оскільки у вироку немає належної мотивації перекваліфікації судом першої інстанції дій ОСОБА_7 з ч. 3 ст. 152 на ч. 2 ст. 153 КК України. Просить направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі;

- засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_9 вважають невідповідними висновки суду, викладені у судовому рішенні, фактичним обставинам справи і мотивують про недоведеність обвинувачення у вчиненні злочинів, за які засуджено ОСОБА_6 . Зазначають, що висновки суду побудовані на припущеннях та звертають увагу на нікчемність показань свідка ОСОБА_16 , яка не була очевидцем події щодо обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 259 КК України і, що обвинувачення за ч.3 ст.152 та ч.2 ст.153 КК України ґрунтується лише на показаннях потерпілої ОСОБА_15 , яка після залишення опівночі помешкання засуджених на протязі 5 годин нікуди не зверталась а висновки експертиз, які підтверджують не причетність засудженого до вчинення цих злочинів, судом не було враховано. Просять з наведених ними підстав скасувати вирок в цій частині, а справу закрити;

- засуджений ОСОБА_7 в апеляціях датованих 25.12.2014р. та 22.01.2015р. просить скасувати вирок суду у зв`язку з однобічністю та неповнотою досудового і судового слідства, а його виправдати за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, мотивуючи тим, що суд однобічно розглянув справу з обвинувальним ухилом і, що висновки суду побудовані на припущеннях, а в основу судового рішення покладено лише показаннях потерпілої ОСОБА_15 , яка є зацікавленою особою. При цьому, судом не взято до уваги показання останньої, дані нею в судових засіданнях 17.07. та 28.07.2014 року, про те, що він її не бив і не ґвалтував. Стверджує, що суд допустив невідповідність своїх висновків фактичним обставинам справи, чим порушив його право на захист, оскільки його доводи про непричетність до злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, належним чином перевірені не були. Також, звертає увагу, що судом не було допитано свідка ОСОБА_17 , працівників міліції ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 та не усунуто протиріччя в показаннях свідків ОСОБА_21 і ОСОБА_22 ..

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав змінену апеляцію прокурора, який приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції, та просив її задовольнити в повному обсязі, - засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і їх захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також захисника ОСОБА_12 , які відповідно підтримали апеляційні скарги, - засудженого ОСОБА_8 і його захисника адвоката ОСОБА_11 про законність та обґрунтованість вироку щодо ОСОБА_8 , заслухавши останнє слово кожного засудженого, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора прокуратури м. Черкаси ОСОБА_13 у зміненому вигляді підлягає до задоволення, а апеляції засудженого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_7 підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 323 КПК України 1960 року, вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим та ґрунтуватись на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального та кримінально-процесуального закону. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 367 КПК України 1960 року, підставами для скасування вироку районного суду, серед інших, є однобічність або неповнота судового слідства, істотні порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону

Однобічним або неповним визнається судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи, або вони були досліджені поверхово, зокрема, коли не допитані всі особи, показання яких мають істотне значення для справи.

Істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог КПК України 1960 року, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване і справедливе судове рішення.

В свою чергу неправильним застосуванням кримінального закону є застосування кримінального закону, який не підлягає до застосування.

Так, як вбачається з матеріалів кримінальної справи, ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2013 року скасовано вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.06.2013 року, а кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 направлено на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

За змістом ст. 375 КПК України 1960 року, при новому розгляді справи суд першої інстанції має обґрунтувати питання і з`ясувати обставини, на які звернув увагу суд апеляційної інстанції, після скасування вироку, усунути недоліки, допущені при першому розгляді справи.

Суд першої інстанції при повторному розгляді справи, після скасування вироку, не звернув уваги на рішення апеляційного суду від 24.09.2013 року, зокрема на те, що однією з підстав скасування вироку в даній справі стало неправильне застосування кримінального закону, тобто застосування закону, який не підлягає до застосування і призначаючи покарання ОСОБА_6 за ст.70 та ст.71 КК України безпідставно призначив останньому додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке є його особистою власністю.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів ще раз акцентує увагу на те, що жодна із санкцій статей інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, що входять в сукупність злочинів та сукупність вироків, не передбачає таке додаткове покарання як конфіскація майна.

Згідно ст. 44 КПК України, близькі родичі за заявою обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого можуть бути допущені до участі в справі в якості захисників.

Як встановлено колегією суддів, 02.09.2014 року підсудний, на той час, ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про залучення його матері ОСОБА_12 до участі в справі в якості його захисника з числа близьких родичів.

25.09.2014 року протокольною постановою суду ОСОБА_12 , була допущена до участі в справі в якості захисника ОСОБА_7 і з цього часу була наділена процесуальними правами захисника, відповідно до ст. 48 КПК України 1960 року.

При цьому, як встановлено з протоколу судового засідання, ОСОБА_12 судом не було роз`яснено її процесуальні права в якості захисника, не було оголошено склад суду та право заявляти відводи, передбачені ст. 56 КПК України 1960 року. Більш того, захисник ОСОБА_12 була позбавлена можливості реалізувати право, передбачене ст. 318 КПК України 1960 року на виступ в судових дебатах.

Колегія суддів також звертає увагу про наявність в матеріалах кримінальної справи двох клопотань засудженого ОСОБА_7 , датованих 04.11.2013р. та 06.05.2014р. про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`які, по яким судом не прийнято відповідного процесуального рішення. В матеріалах справи є лише одна постанова від 18.11.2014 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу. З аналізу справи, вказана постанова стосується лише клопотання ОСОБА_7 , зазначеного вище змісту, від 19.09.2014 року.

При цьому, в томі 6 на аркуші справи 118 матеріалів кримінальної справи мається клопотання ОСОБА_7 про виклик для допиту в якості свідків слідчих ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , по якому рішення по суті судом не прийнято.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1, ч.2 ст.374 КПК України 1960 року, апеляційний суд скасовує вирок і повертає справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, якщо при розгляді справи в суді першої інстанції були допущені такі істотні порушення кримінально процесуального закону, які виключали можливість постановлення вироку чи постанови та встановлено однобічність та неповноту судового слідства.

При цьому, звертається увага суду першої інстанції на те, що в судовому рішенні, на виконання ст. 334 КПК України 1960 року, мають бути викладені висновки щодо винуватості особи по кожному епізоду злочинної діяльності, докази на підтвердження цього з відповідною правовою оцінкою.

Крім того, при перекваліфікації судом дій підсудного, в судовому рішенні наводяться її мотиви, чого не вбачається з оскаржуваного вироку.

Також, перевіркою матеріалів справи в порядку ст.. 365 КПК України встановлено, що за клопотанням засудженого ОСОБА_6 та на виконання ухвали апеляційного суду Черкаської області від 24.09.2013 року, якою було скасовано попередній вирок в даній справі, в тому числі і у зв`язку з порушенням вимог ч. 4 ст. 87 КПК України 1960 року, судовий розгляд справи в повному обсязі фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, про що свідчать наявні в матеріалах журнали судового засідання та диск з фонограмами судових засідань.

При цьому, в протоколі судового засідання відсутні відмітки про те, що судовий розгляд фіксується за допомогою звукозаписувального технічного засобу та не зазначено інформацію про його застосування з даними про технічні характеристики використовуваного пристрою, що є обов`язковим, відповідно до ст.ст. 87, 87-1 КПК України 1960 року.

Крім того, при прослуховуванні носія інформації, на якому зафіксовано судовий процес, виявлена відсутність записів судових засідань за 19.03. та 04.04. 2014 року також, в матеріалах кримінальної справи відсутні журнали судових засідань за вказані дати, в порушення вимог ст. 87-1 КПК України 1960 року.

Відповідно до положень ст.370 КПК України 1960 року вирок в усякому разі належить скасувати, якщо у справі відсутній протокол судового засідання або перебіг судового процесу у передбачених КПК України 1960 року випадках не фіксувався технічними засобами.

Так, згідно з ч.4 ст.87 КПК України на вимогу хоча б одного учасника судового розгляду справи або за ініціативою суду у суді першої чи апеляційної інстанції здійснюється повне фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Таким чином, оскільки районним судом було допущено однобічність та неповноту судового слідства, істотні порушення кримінально процесуального закону, зокрема порушено право на захист засудженого ОСОБА_7 колегія суддів вважає, що вирок суду в цілому підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд відповідно до вимог кримінального і кримінально-процесуального законів та з врахуванням доводів, викладених в апеляційних скаргах, прийняти законне і обґрунтоване рішення.

При цьому, суду необхідно належно дослідити питання про необхідність і можливість призначення та проведення у справі генетичної експертизи для встановлення належності в слідах на покривалі поодиноких головок сперматозоїдів без домішки крові, крові людини без домішки сперми та поодиноких головок сперматозоїдів з домішкою крові людини

Керуючись ст.ст. 365, 366, 367, 368, 370, 371, 374 КПК України 1960 року, п. 15 розділу ХІ Перехідні положення КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
апеляцію прокурора прокуратури м. Черкаси ОСОБА_13 задовольнити, а апеляції засудженого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_9 та апеляцію засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково,

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.12.2014 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати, а матеріали кримінальної справи направити на новий судовий розгляд в той же суд першої інстанції в іншому складі суду.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - тримання під вартою, а відносно ОСОБА_8 - підписку про невиїзд, залишити попередні.

Дана ухвала окремому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :