№1-33/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2007
року Ріпкинський районний суд
Чернігівської області

у складі:
головуючої - судді Павленко О.В.. при секретарі - Ященко О.В. з участю:
прокурора - Довгошея О.А., адвоката -ОСОБА_1 перекладача - ОСОБА_2 розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальну

справу за
обвинуваченням

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м. Гуджрат, акистан,

пакистанця,
громадянина Пакистану, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох

неповнолітніх
дітей, працюючого директором фірми „Аль
Саед Ренте Кар" ( м. Гуджрат,

Пакистан),
проживаючого в АДРЕСА_1, раніше судимого вироком Подільського районного суду м.
Києва 26.04.1999 року за ст.ст.

144 ч.2 44, 141
ч.2, 19, 194, 42 ч.2 КІС України (в ред..
1960 року) до 8 років позбавлення волі,

постановою
Полтавського місцевого суду від 01.08,1002 року вирок приведено у відповідність

до Кримінального
кодексу України в ред.. 2001
року і знижено міру покарання до 7 років

позбавлення волі; звільнений умовно
- достроково постановою
Полтавського місцевого суду від 28.03.2003 року на 2 роки 3 місяці 1 день, у
скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, українця,
громадянина України, проживаючого в
АДРЕСА_1, із середньою освітою,

працюючого
монтажником склопакетів ПП „Туркиневич", неодруженого, раніше судимого вироком Олександрійського районного
суду Кіровоградської області від 14.05.1999 року за ст. 142 ч.2
КК України (в
ред. 1960 року); постановою Ленінського районного
суду м.

Полтави від 25.11.2003 року звільнений умовно -достроково
на 5 місяців 15 днів, у скоєнні злочину передбаченого ст. 332 ч. 2 Кримінального кодексу України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4
за попередньою змовою з громадянином Пакистану ОСОБА_3 організували та керували
діями по незаконному переправленню осіб через державний кордон України.

Злочин вчинено
за наступних обставин:

На
початку жовтня 2006 року ОСОБА_3, знаходячись в АДРЕСА_1 запропонував своєму
родичу ОСОБА_4. взяти
участь у незаконному переправленні з території Республіки Білорусь на територію
України двох громадян Пакистану, на що той погодився.

Реалізовуючи
свій злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення двох громадян
Пакистану через державний кордон України, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4. 07 жовтня
2006 року прибули до м. Чернігова.

08
жовтня 2006 року за вказівкою ОСОБА_3, ОСОБА_4. найняв таксі -автомобіль марки
„ВАЗ - 21099" д.н. НОМЕР_1, під керуванням громадянина України ОСОБА_5. На
цьому транспортному засобі ОСОБА_4., з метою зустрічі нелегальних мігрантів,
близько 07 години ранку 09 жовтня 2006 року виїхав з м. Чернігова до м. Гомель
Республіки Білорусь, де на залізничному вокзалі близько 10 години ранку зустрів
двох громадян Пакистану - ОСОБА_6та ОСОБА_7.

Ввечері
того ж дня , координуючи із ОСОБА_3 свої дії за допомогою телефонного зв'язку,
ОСОБА_4. разом з іноземцями на вищевказаному таксі дістався с. Нова Гута
Республіки Білорусь, що знаходиться безпосередньо біля державного кордону
України.

Потім,
відпустивши таксі, ОСОБА_4. у ніч з 09 на 10 жовтня 2006 року, ііішки перевів
ОСОБА_6та ОСОБА_7 через державний кордон України поза пунктами пропуску у
районі с Кйселівка Ріпкинського району Чернігівської області і повинен був
доставити їх у заздалегідь обумовлене місце - район Населеного пункту Нові
Яриловичі, де ОСОБА_4. та нелегальних мігрантів повинен був зустріти ОСОБА_3.

Діючи по
заздалегідь досягнутій між підсудними домовленості, ОСОБА_3 близько 23 години
09 жовтня 2006 року в м. Чернігові найняв таксі під керуванням невстановленої в
ході досудового слідства особи і виїхав в район с Нові Яриловичі Ріпкинського
району Чернігівської області для зустрічі ОСОБА_4. та нелегальних мігрантів. Ця
спроба виявилася невдалою, так як У вказаний район ОСОБА_4. в обумовлений час
не вийшов. ОСОБА_3 повернувся до м. Чернігова.

10 жовтня 2006
року ОСОБА_3 біля 4-ї години ранку в м. Чернігові знову найняв таксі -
автомобіль марки „ВАЗ - 2107" д.н. НОМЕР_2, під керуванням громадянина
України ОСОБА_8. На цьому транспортному засобі ОСОБА_3 виїхав до с Нові
Яриловичі Ріпкинського району Чернігівської області, де повинен був зустріти і
забрати нелегальних мігрантів з ОСОБА_4. Не доїжджаючи до населеного пункту
приблизно 3-4 кілометри, у районі с Великі Осняки Ріпкинського району
Чернігівської області, ОСОБА_3, побоюючись можливого затримання, вийшов з
таксі, і віддавши таксисту ОСОБА_8. свій мобільний телефон, відправив його
зустріти ОСОБА_4.

10
жовтня 2006 року біля 6-ї години ранку у районі смт. Ріпки Чернігівської
області ОСОБА_4. разом з двома громадянами Пакистану ОСОБА_6 і ОСОБА_7, що не
мали відповідних документів і дозволів на право перебування на території України,
а також ОСОБА_3 були затримані співробітниками Управління СБУ України в
Чернігівській області.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4., свою вину у вчиненні злочину визнав
повністю та пояснив, що з ОСОБА_3познайомився, коли відбував покарання в місцях
позбавлення волі. Згодом ОСОБА_3 одружився на його сестрі ОСОБА_9. Отже, вони
родичі. На початку жовтня 2006 року ОСОБА_3 запропонував йому допомогти його
двоюрідному брату та його товаришу -громадянам Пакистану, дістатися на Україну
та отримати статус біженців. Документів на в'їзд в Україну ті не мали, а у них
була віза на в'їзд до Росії та Білорусі. Він погодився допомогти і, коли
ОСОБА_3подзвонив брат, та повідомив, що вже їде в Білорусь, вони поїхали в м.
Чернігів, де оселилися в готелі. Так як ОСОБА_3 мав документи на право
перебування тільки в Україні, то не міг виїхати до Білорусі, щоб зустріти цих
двох громадян Пакистану. Винайнявши таксі під керуванням ОСОБА_5. він 09 жовтня
2006 року приїхав в м. Гомель Республікі Білорусь, де на залізничному вокзалі
зустрів двох громадян Пакистану -ОСОБА_6і ОСОБА_7. На цьому ж таксі вони всі
разом доїхали до с Нова
Гута, що біля кордону з Україною. Відпустивши таксі, він поза пунктами пропуску
вивів громадян Пакистану до с
Нові Ярилрвичі. Там їх повинен був зустріти ОСОБА_3. В цей день він не зміг
зустрітися з ОСОБА_3, оскільки заблукав і не встиг вийти до обумовленого місця.
Наступного дня 10 жовтня 2006 року біля 04 години ранку йому зателефонував
ОСОБА_3 та повідомив, що виїхав знову з м. Чернігова на таксі до с Нові Яриловичі.
Зустрітися вони так і не змогли, оскільки їх затримали працівники СБУ. На даний
час йому відомо, що ОСОБА_6і ОСОБА_7отримали статус біженців та проживають в
таборі для біженців в м. Чоп. В скоєному щиро кається, корисних мотивів не мав,
а навіть витратив свої кошти, тому що просто хотів допомогти родичам ОСОБА_3а.

Допитаний
в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав
повністю та Підтвердив покази підсудного ОСОБА_4. Також пояснивши, що має
дружину - громадянку України та Двох неповнолітніх дітей, має намір оселитися в
Україні на постійне проживання, для цього готував документи. На початку жовтня
2006 року йому зателефонувала його матір та попросила допомогти переїхати в
України його двоюрідному брату, оскільки життю останйього в Пакистані
загрожувала небезпека. Оскільки він розумів, що брат та його товариш не мають
документів на право в'їзду в Україну, то він попросив свого родича ОСОБА_4.
допомогти йому в переправленні їх на Україну нелегально. Дізнавшись, що брат
вже їде до м. Гомель Республіки Білорусь вони з ОСОБА_4. виїхали до м.
Чернігова, щоб потім ОСОБА_4. виїхав до Білорусі і перевів через кордон двох
громадян Пакистану. Під час виконання свого плану, вони всі були затримані
працівниками СБУ. Підтвердив, що детальні обставини скоєння злочину викладені
правильно в обвинувальному висновку. В скоєному щиро кається, корисливих
мотивів не мав, а лише хотів допомогти брату отримати статус біженця, через те
що в Пакистані дуже скрутно жити.

Враховуючи,
що підсудні повністю визнають вину в пред»явленому їм обвинуваченні, то судом
визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи,
які ніким не оспорюються.

Суд вважає
доведеною винність підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в організації незаконного
переправлення осіб через державний кордон України двох громадян Пакистану та
керівництві такими діями.

Дії
підсудного ОСОБА_4. правильно кваліфіковані за ч.2 ст.332 КК України, як
організація незаконного переправляння осіб через державний кордон України та
керівництво такими діями вчинене групою осіб.

Дії
підсудного ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.332 КК України, як
організація незаконного переправляння осіб через державний кордон України та
керівництво такими діями вчинене групою осіб.

Вирішуючи
питання про вид та розмір покарання кожному з підсудних, суд враховує обставини
та наслідки скоєного злочину, а також відомості про особи винних.

Згідно з
даними сектору міграційної служби у Чернігівській області ОСОБА_6і
ОСОБА_7отримали довідки „Про подання особою заяви про надання їм статусу
біженця" (а.с. 279)

Обставинами,
пом'якшуючими покарання підсудного ОСОБА_4., суд вважає щире каяття у скоєному,
з'явлення із зізнанням, активне сприяння розслідуванню злочину та те, що дії
підсудних не були направлені на досягнення корисливих цілей.

Обставина,
обтяжуюча покарання ОСОБА_4. є рецидив злочину.

ОСОБА_4.,
раніше судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, має постійне
місце роботи.

З
врахуванням наведених обставин, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4.
міру покарання передбачену санкцією ч.2 ст. 332 КК України у вигляді
позбавлення волі.

Враховуючи
всі наведені дані про особу ОСОБА_4. та його поведінку під час проведення
досудового слідства, до нього можливо застосувати ст. 75 КК України та
звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, при умові, що він не
вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов'язки.

Обставинами,
пом'якшуючими покарання підсудного ОСОБА_2, суд вважає щире каяття у скоєному,
активне сприяння розслідуванню злочину

Обставина,
обтяжуюча покарання ОСОБА_2 є рецидив злочину.

ОСОБА_3
раніше судимий, але позитивно характеризується по місцю проживання в м.
Олександрії, має місце проживання в Україні - м. Олександрія Кіровоградської
області, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Враховуючи
всі дані про особу ОСОБА_2, його роль у вчиненні злочину та наявність двох
Пом'якшуючих покарання обставин суд вважає за доцільне застосувати до покарання
передбачене санкцією ч.2 ст. 332 КК України у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи, що ОСОБА_3, хоча і є громадянином іншої держави, але в Україні має
родину та постійне місце проживання, то його можливо звільнити від відбування
покарання з іспитовим строком при умові, що він не вчинить нового злочину та
виконає покладені на нього судом обов'язки.

Мобільні
телефони марки „SIEMENS S75",
ІМЕІ НОМЕР_3 та сім -карта до нього НОМЕР_4 та „NOKIA
6230І" ІМЕІ НОМЕР_5та сім -карта до нього
НОМЕР_6, належні на праві власності підсудним, визнані знаряддям
вчинення злочину (а.с. 37), а тому підлягають конфіскації в доход держави.

Керуючись ст.ст.
323, 324 К П К України,
с у д -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 - визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 332 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі
з конфіскацією засобів вчинення злочину.

На підставі ст.
75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він
протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені
на нього обов'язки.

У
відповідності до ст. 76 КК України на
ОСОБА_2 покласти на наступні обов'язки:

-
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця

проживання,
роботи або навчання;

Запобіжний
захід ОСОБА_3у до набрання вироком чинності змінити з утримання під вартою на
підписку про невиїзд, звільнивши його з -під варти в залі суду.

ОСОБА_4
- визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України і
призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з конфіскацією засобів
вчинення злочину.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного
призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

У
відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти на наступні обов'язки:

·
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи або навчання;

·
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально
- виконавчої системи;

·
не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально - виконавчої системи.

Запобіжний
захід ОСОБА_4. до набрання вироком чинності залишити підписку про невиїзд.
Речові докази:

·
паспорт громадянина України ОСОБА_4 серії НОМЕР_7,
залишити у власника - ОСОБА_4.

·
паспорт громадянина Пакистану ОСОБА_6 серії НОМЕР_8 та
паспорт громадянина Пакистану ОСОБА_7 серії НОМЕР_9 залишити зберігати в
матеріалах кримінальної справи ( а.с. 101).

·
аудіокасети „FOTON" №
13/225-305 і № 13/225 - 306 - залишити на зберіганні в кімнаті речових доказів
слідчого відділу Управління СБ України в Чернігівській області (а.с. 147).

Судові
витрати по справі в сумі 5760 (п"ять тисяч сімсот шістдесят) гривень за
надання послуг перекладача підлягають стягненню ОСОБА_2 на рахунок управління
СБ України в Чернігівській області р/р 260027118 Нацбанк в м. Києві код ЗКПО
14240989 МФО 353348.

На вирок може
бути подано апеляцію протягом 15 діб з
моменту його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області.