Справа № 667/5219/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянув в залі судових засідань в судовому засіданні кримінальне провадження № 667/5219/14-к за скаргою ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження .

Сторони кримінального провадження:

скаржник: ОСОБА_4

прокурор: ОСОБА_5

слідчий : ОСОБА_6

встановив :

Скаржник звернувся зі скаргою, у якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження постановлену старшим слідчим СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 від 12 червня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000016 за його заявою про вчинення що до нього кримінального правопорушення передбаченого ч.ч.1,2 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України , зазначаючи те що вказана постанова прийнята слідчим з порушенням кримінально процесуального законодавства. Вказану постанову отримав 19 червня 2014 року.

В судовому засіданні скаржник підтримав подану скаргу і просив суд задовольнити її посилаючись на підстави викладені в ній та додатково зазначивши про те що його не було допитано слідчим з питань способу завдання йому тілесних ушкоджень. Протокол його допиту слідчим ОСОБА_7 було складено формально.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволені скарги і просив суд відмовити в її задоволенні за необґрунтованістю , оскільки оскаржуване рішення прийнято у відповідності до норм діючого кримінально-процесуального законодавства.

Слідчий до судового засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши сторони кримінального провадження , дослідивши надані ним матеріали , судом встановлено те що: до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за № 0000016, щодо вчинення проти них кримінального правопорушення, з попередньою правовою кваліфікацією за ч.ч.1,2 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України.

12 червня 2014 року старшим слідчим СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 , на підставі матеріалів кримінального провадження , прийнято рішення про закриття кримінального провадження за заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо неправомірних дій працівник УМВС України в Херсонській області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та працівників УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_18 та ОСОБА_19 за відсутністю складу злочину за ч.ч.1,2 ст. 365, ч.1 ст. 366 КК України.

Положеннями ст.91 КПК України визначено обставини які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні , а ст.92 КПК України окреслено вичерпне коло осіб на яких покладено обов`язок доказування , до яких віднесено слідчого та прокурора і лише у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення на потерпілого . Доказування , в сенсі положень ст. 92 КПК України , означає що слідчий та прокурор зобов`язані зібрати , процесуально зафіксувати , перевірити і оцінити докази , обґрунтувати ними наявність або відсутність обставин перерахованих у ст. 91 КПК України . Порядок та форми прийняття процесуальних рішень слідчим або прокурором визначений ч.3-7 ст. 110 КПК України. Якими може бути або постанова або обвинувальний акт.

Пункт 2 ч. 1 ст. 284 КПК України , на підставі якого було прийнято оскаржуване рішення ,передбачає що кримінальне провадження закривається в разі, якщо, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, тобто в діяннях конкретної особи відсутній склад кримінального правопорушення або коли встановлено що діяння яке містить в собі ознаки кримінального правопорушення , дійсно вчинено , але не даною особою , а іншою , або воно не передбачає чи не розцінюється Кримінальним Кодексом як кримінальне правопорушення ( злочин).

Як встановлено судом та слідує з показів ОСОБА_3 даних ним під час проведення досудового розслідування , до нього застосовувалось фізичне насильство 17 липня 2010 року при його затримані співробітниками правоохоронних органів . Його фізичний стан, після спричинення йому тілесних ушкоджень , а саме скарги на біль в тазостегновому суглобі, порушення ходи , рубцеві зміни по всій окружності обох кістей рук було зафіксовано в медичній документації в слідчому ізоляторі , що підтверджується також висновком судово-медичної експертизи № 48 від 04 жовтня 2013 року , відповідно до якої вказаний запис було проведено при огляді ОСОБА_3 по прибуттю з Дніпровського РВ 27 липня 2010 року та рекомендовано консультація невропатолога . Однак лікування призначено не було . Наступний огляд терапевта було проведено лише 18 серпня 2010 року в ході якого скарги ОСОБА_3 на стан з приводу болі в суглобах продовжувались , а також було встановлено наявність рубцевих змін в області лучезап*ясних та голеностопних суглобів, після чого призначено відповідне лікування та 20 серпня 2010 року його було оглянуто невропатологом де об`єктивно встановлено діагноз: нейропатія середніх нервів з обох сторін та нейропатія малоберцових нервів з обох сторін і призначено також відповідне лікування. Крім того 06 вересня 2010 року після скарг ОСОБА_3 було проведено рентгенографія суглобів де визначалось кіста лівої пьяточної кістки . Після чого 08 вересня 2010 року його було оглянуто травматологом та визначено діагноз :залишкові прояви розриву зв`язувального апарату обох голіностопних суглобів, та призначено відповідне лікування.

Експертна комісія , при дачі висновку № 48 прийшла до висновку про те що діагнози встановлені спеціалістами при огляді ОСОБА_3 в слідчому ізоляторі не підтверджено об`єктивними даними та ґрунтуються лише на скаргах ОСОБА_3 .

Об`єктивною стороною кримінального правопорушення за ч.2 ст.365 КК України є, перевищення влади або службових повноважень які характеризуються сукупністю таких обов`язкових ознак як діяннями службової особи , які явно виходять за межі наданих їй законом праві та повноважень , наслідками у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом інтересам громадян , або державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб та причинним зв`язком між діяннями та наслідками. Тобто предметом доказування в сенсі положень ст. 91 КПК України є , при наявності наслідків , причинний зв`язок між діяннями та наслідками . Однак слідчим вказані обставини не перевірялись , а саме на підставі чого спеціалісти які в період з серпня по жовтень 2010 року оглядали ОСОБА_3 та призначали відповідні курси лікування встановили наявність у нього таких діагнозів , об`єктивних підтверджень яких не знайшла експертна комісія.

Крім того вказане процесуальне рішення не відповідає вимогам п.п.2,3 ч.5 ст. 110 КПК України, а саме воно не містить в собі посилань на те в діях яких конкретно осіб відсутні склад якого саме кримінального правопорушення , і що обставини вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.366 КК України взагалі досліджувались , так як заявник вказував на явність в діях осіб різного виду кримінальних правопорушень які було вчинено при різних обставинах , як щодо їх катування так і щодо фальсифікації матеріалів кримінального правопорушення, про що також вже раніше судом також зазначалось суд вважає що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою і такою що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.307, 372 КПК України, суд
ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 від 12 червня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000016.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:ОСОБА_1