ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№ 11-59/2008
Головуючий в 1 інстанції -
Доповідач - Широян Т.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„8 „ лютого 2008
року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Чернігівської області в складі:

головуючого - Широян Т.А.

суддів - Рудомьотової С.Г., Баглая І.П.

при секретарі - Глюк Н..М.

з участю :

прокурора - Шваб Л.В.

представника потерпілої
ОСОБА_1 - ОСОБА_2

потерпілої -
ОСОБА_1

адвоката - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

засудженої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні із
проведенням часткового судового слідства в м. Чернігові кримінальну справу за
апеляціями заступника прокурора Козелецького району , засудженої ОСОБА_5,
захисника ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_3на вирок Козелецького районного суду
Чернігівської області від 8 листопада
2007 року.

Цим вироком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка м. Борзна Чернігівської
області, , українка, громадянка України, з середньою спеціальною освітою, яка
ніде не працює, має на утриманні одну
неповнолітню дитину, раніше не судима, проживає
АДРЕСА_1

Засуджена за ст.
121 ч.2 КК України на 7 років
позбавлення волі.

ОСОБА_5
визнана винною та засуджена за те, що, ІНФОРМАЦІЯ_2, після вживання в
період часу з 19-ї до 21 годину спиртних
напоїв вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_6
повернулись додому в будинок
АДРЕСА_1, де між ними виникла сварка,
під час якої ОСОБА_6 почав бити дружину руками по всім частинам тіла. В свою
чергу ОСОБА_5, знаходячись біля кухонного столу, взяла з нього ножа та
заподіяла ним ОСОБА_6 поранення у вигляді колото-різаної рани живота в правому
підребер'ї, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням правої долі печінки,
яке по ознаку небезпечності для життя кваліфікується як тяжке тілесне
ушкодження. Від отриманих тілесних ушкоджень через значний проміжок часу
ОСОБА_6 помер в Остерській лікарні.

В апеляціях:

- адвокат
Козелецької ЮК ОСОБА_3, захисник ОСОБА_4
та засуджена ОСОБА_5, які за своїм змістом однакові
і у яких наголошується про незаконність вироку у зв'язку із тим, що під
час проведення досудового слідства і розгляду кримінальної справи в суді було
допущено істотні порушення вимог кримінально - процесуального пред'явлене неконкретне обвинувачення , висновки суду, викладених у вироку, не
відповідають фактичним обставинам справи,
досудове і судового слідства проведено однобічно та неповно, зокрема: в
постанові про притягнення ОСОБА_5 в якості обвинуваченої, обвинувальному
висновку, вироку суду відсутній спосіб та мотив вчинення злочину, тобто
обвинувачення пред'явлено не конкретно.
Висновки суду про недостовірність показань, даних ОСОБА_5 в судовому засіданні нічим не
обґрунтовані, показанням судово - медичного експерта Михальчука А.В.
не були взяті судом взагалі не дана оцінка , як доказу.. Суперечливою є причина
смерті ОСОБА_6, і ця суперечність не усунута.

Втім вимоги щодо подальшого вирішення долі вироку у
апеляціях різні. Так адвокат ОСОБА_3
просить вирок суду щодо ОСОБА_5
скасувати, а справу повернути прокурору Козелецького району для
проведення додаткового розслідування.

Захисник
ОСОБА_4 - просить вирок Козелецького районного суду відносно засудженої по ч. 2 ст. 121 КК
України ОСОБА_5 змінити і перекваліфікувати її дії на ст. 124 КК України, та
зменшити їй покарання в межах санкції цієї статті.

А засуджена ОСОБА_5 просить вирок суду щодо неї скасувати, а справу повернути на новий
судовий розгляд в суд першої інстанції.

- прокурор
Козелецького району Чернігівської області
просить вирок суду відносно ОСОБА_5 скасувати, а справу повернути на
новий судовий розгляд Козелецького районного суду в іншому складі через істотні порушення вимог кримінально -
процесуального законодавства при досудовому і судовому слідстві , однобічністю
досудового і судового слідства ,невідповідності висновків суду, викладених у вироку,
фактичним обставинам справи з підстав, які наведені у попередніх апеляціях.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який
наполягає на скасуванні вироку суду щодо ОСОБА_5 і направленні справи на новий
судовий розгляд з підстав, наведених у апеляції, адвоката ОСОБА_3, який вважає, що справу слід повернути на
додаткове розслідування, захисника
ОСОБА_4, яка просить дії ОСОБА_5 перекваліфікувати на ст. 124 КК України
та призначити їй покарання в межах санкції
зазначеної статті, саму
засуджену , яка просить вирок суду скасувати і справу направити на новий
судовий розгляд та провівши по справі часткове
судове слідство, колегія суддів
вважає, що апеляції заступника прокурора Козелецького району , засудженої ОСОБА_5,
захисника ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_3не підлягають задоволенню за таких підстав.

Винуватість ОСОБА_5 в умисному спричиненні ОСОБА_6
тяжких тілесних ушкоджень, від яких той помер у лікарні при обставинах, викладених у вироку , є
доведеною, ґрунтується на доказах зібраних по справі та розглянутих в судовому
засіданні.

Доводи ОСОБА_5 про те, що вона захищалась від
побиття ОСОБА_6, не мала наміру наносити йому ножем будь яких тілесних
ушкоджень, що ножове поранення ймовірно спричинено в той момент, коли вона стояла до потерпілого
спиною і останній силоміць розвернув її
передом до себе, а тому ніж, який вона тримала в руках не з її волі спрямувався у бік ОСОБА_6, суперечать
матеріалам справи.

Потерпіла ОСОБА_1, мати ОСОБА_6, показала суду,
що подружнє життя її сина та
невістки супроводжувались сварками, ініціатором яких була ОСОБА_5 такі
ж показання щодо стосунків у сім'ї ОСОБА_5 дали і свідки - подружжя ОСОБА_7,
ОСОБА_8, які є сусідами ОСОБА_5.

Свідки - подружжя ОСОБА_7 пояснили суду, що ІНФОРМАЦІЯ_2 вони зібрались відсвяткувати
день народження ОСОБА_5 І на річці , і
вдома ОСОБА_5 сварились між собою. Коли ОСОБА_6 сказав, що піде з дому і його
не буде до ранку, при цьому зайшов до будинку, слідом за ним увійшла ОСОБА_5
Вони чули якийсь шум, але не звертали на це уваги. Через деякий час з будинку вийшов ОСОБА_6, тримаючись за
живіт. Вони бачили, що в області живота у ОСОБА_6 мається ножове поранення,
тому прийняли всі необхідні та невідкладні
міри, щоб доставити ОСОБА_6 до лікарні. Свідок ОСОБА_7 додав, що сам
ОСОБА_6. повідомив його про те, що його
поранила ОСОБА_5

При огляді місця події - квартири подружжя ОСОБА_6 - було вилучено
футболку білого кольору, яка має
пошкодження у вигляді розрізу із слідами речовини темно-бурого кольору.

Як пояснили в судовому засіданні свідки та
засуджена, саме у цю футболку був вдягнений ОСОБА_6., який вийшов із квартири і
показав, що в нього поранено живіт.

Крім того, у свідка ОСОБА_7 було вилучено кухонний
ніж, який належав її родині, і яким ОСОБА_5 нанесла ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

Згідно висновків судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 , у останнього виявлено тілесні
ушкодження у вигляді колото-різаної рани
живота - в правому підребер'ї , яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням
правої долі печінки, яке кваліфіковано за ступенем тяжкості, як тяжке тілесне
ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент його
спричинення.

Смерть ОСОБА_6настала внаслідок проникаючого ножового поранення живота
з пошкодженням печінки, яке супроводжувалась гострою внутрішньою кровотечею,
що ускладнилось гемороічним шоком та
знаходиться у прямому причинному зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями.
Ставити під сумніви висновки судово-медичної експертизи в цій частині підстав
нема.

Під час проведення часткового слідства були
досліджені висновки судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6, та показання в
суді 1 інстанції експерта, який проводив
експертизу трупа ОСОБА_6

Судова колегія вважає, що пояснення судово-медичного експерта про те,
що тілесне ушкодження виникло від удару,
який не був за своєю силою значним, ніяким чином не спростовують його ж
висновки щодо причин смерті, способу спричинення тілесних ушкоджень , а також
тяжкості спричинених тілесних ушкоджень. Що ж до можливого ненадання кваліфікованої медичної
допомоги, то такі дії лікарів не впливають на правильність кваліфікації дій ОСОБА_5
Так само не впливають на наслідки положення ОСОБА_5, з якого вона нанесла
ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

Наголошуючи у апеляціях про необхідність проведення
комісійної судово-медичної експертизи, всі учасники процесу, у апеляціях яких
ці питання порушувались, під час
проведення часткового судового слідства у режимі апеляції на клопотання
прокурора про призначення комісійної
судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 висловили думку про те, що при експертизі трупу ОСОБА_6
та допиту експерта, який проводив цю
експертизу , були з'ясовані всі можливі питання, а тому у проведенні додаткових
в тому числі і комісійної експертиз нема потреби, хоча в апеляціях захисника,
адвоката та самої засудженої наголошується про необхідність проведення
комісійної судово-медичної експертизи з метою встановлення причини смерті .

Таким чином, дії ОСОБА_5 судом за ст. 121 ч.2 КК
України судом кваліфіковано вірно.

Судова колегія не погоджується із доводами апеляцій
засудженої, її адвоката та захисника про
те, що досудове та судове слідство
велось однобічно. По справі були допитані всі
можливі свідки, які володіли будь якою інформацією щодо вчиненого
злочину. За ініціативою як потерпілої, так і засудженої були допитані свідки,
які характеризують ОСОБА_5 як особу на протязі її життя ще до шлюбу .

Щодо істотних порушень норм
кримінально-процесуального законодавства при досудовому слідстві, то на думку
колегії, таких порушень, які тягнуть за собою безумовне скасування вироку,
судова колегія не знаходить.

У постанові про пред'явлення обвинувачення ОСОБА_5
зазначено як подія злочину /час, місце та спосіб/, а також мотив злочину,
маються посилання на відповідну статтю КК України, яка передбачає
відповідальність за даний злочин.

Обвинувачення ОСОБА_5 є повним та конкретним і не
викликає ніяких сумнівів. Наголошення у апеляціях про різницю часу настання
смерті після отримання тілесних ушкоджень, а саме: у постанові про пред'явлення
обвинувачення - що „смерть настала через
декілька годин”, а у обвинувальному висновку - що „смерть настала через значний
проміжок часу” - не є суттєвим і не впливає на
сутність обвинувачення.

Також нема
суперечностей у вироку суду щодо
обставин вчинення злочину, встановлених судом із мотивуванням цих
висновків суду.

Суд правильно оцінив показання засудженої ОСОБА_5
про те, що вона діяла неумисно, захищаючи себе від побоїв чоловіка.

Судова колегія вважає, що ОСОБА_5, обираючи спосіб
захисту від нападу, на чому вона наполягала, як на досудовому слідстві, так і
в судових засіданнях, мала можливість
уникнути побиття іншим безпечним способом.
Сама засуджена, а також свідки по справі, які бували у квартирі ОСОБА_5,
стверджували, що у кімнаті, де за словами ОСОБА_5 відбувались події, малось
декілька способів вийти з квартири,
втім такою нагодою ОСОБА_5 не скористалась.

Навпаки, вона схопила ножа, яким нанесла ОСОБА_6 ножове поранення у живіт. При
цьому судова колегія вважає, що ОСОБА_5 діяла свідомо. Беручи в руки ножа, вона мала усвідомлювати , що може заподіяти тяжку шкоду здоров'ю потерпілого, що врешті і
настало.

Колегія суддів вважає, що покарання засудженій ОСОБА_5 призначено з урахуванням всіх
обставин справи. Суд взяв до уваги всі пом'якшуючи та обтяжуючі покарання
обставини і призначив покарання в
мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст.121 ч.2 КК України .

Підстав для застосування ст.69 КК України колегія
суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 365, 366
КПК України, колегія суддів,

У
Х В А
Л И Л
А :

Апеляції прокурора,
адвоката ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4 засудженої ОСОБА_5 залишити без
задоволення, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 8 листопада 2007
року щодо ОСОБА_5 - без змін.

Головуючий Судді