Ухвала

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів ОСОБА_3., ОСОБА_2.,
розглянувши у м. Києві 02 червня 2015 року касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 08 квітня 2015 року щодо ОСОБА_4,

в с т а н о в и л а:

у касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім'я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однак, прокурор вказаних вимог процесуального закону не дотримався.

Так, касаційна скарга прокурора не містить доводів на обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду, про скасування, у тому числі якої сформульована його вимога.

Крім того, у вступній частині касаційної скарги зазначено про оскарження прокурором лише вироку районного суду, тоді як його вимоги сформульовані про скасування як вироку, так і ухвали, що свідчить про неузгодженість позиції прокурора.

Також, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України прокурор у скарзі не зазначає чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Окрім вказаного, усупереч ч. 5 ст. 427 КПК України прокурор додав до касаційної скарги копії оскаржуваних судових рішень, які належним чином не оформлені та не засвідчені, як це передбачено п.п. 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суду Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на п'ять проколів, підписана відповідальним працівником (особою) суду та суддею, скріплених відбитком гербової печатки суду, а на зворотному боці останнього аркуша - скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 08 квітня 2015 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п'ятнадцятиденний строк з дня отримання ним цієї ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1ОСОБА_3ОСОБА_2