Справа № 1-210/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня
2007 року Конотопський
міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого - Калантаєнко П.С.

при секретарі - Кузнєцовій О.Л.

з участю
прокурора - Мірошніченко А.А.

захисника - ОСОБА_1

потерпілих - ОСОБА_2., ОСОБА_3,
ОСОБА_4.

законного
представника потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотоп кримінальну справу по
звинуваченню ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Бунбуй Чунського району
Іркутської області РФ, українки, незаміжньої,
маючої малолітню дитину, освіта середня-спеціальна, не працюючої,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1,
рОСОБА_14ше не судимої,

в
скоєнні злочинів, передбачених ст.
ст. 149 ч.2, 149 ч.3, 304,
357 ч.3, 332 ч.1 КК України,

встановив:

Підсудна
ОСОБА_6 в вересні 2006 року в
Черкаській, Київській, Чернігівській, Сумській областях та в м. Києві з
використанням обману та уразливого стану осіб з погрозою застосування
насильства, яке не є небезпечним для
життя та здоров'я осіб, повторно
вербувала та переміщувала осіб на територію Росії з метою їх подальшої
експлуатації і ці дії вона вчинила щодо неповнолітніх та щодо кількох осіб.
Підсудна ОСОБА_6 в вересні 2006 року в
Черкаській області з використанням обману та уразливого стану осіб з погрозою
застосування насильства, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я осіб,
повторно вербувала для переміщення осіб на територію Росії з метою їх
подальшої експлуатації і ці дії вона вчинила щодо малолітніх та щодо кількох
осіб. В цей час вона втягувала неповнолітніх

у
злочинну діяльність, незаконно
заволоділа паспортом громадянки України та оргОСОБА_14зувала незаконне
переправлення осіб через держаний кордон України.

Злочини були
скоєні при слідуючи обставинах:

Підсудна
ОСОБА_6 в основному проживала в м.
Москва, а в серпні 2006 року вона
приїхала в м. Умань Черкаської області до своїх батьків та доньки. В вересні
2006 року вона вирішила на території Черкаської області підшукати, завербувати та перемістити на територію Росії
молодих осіб жіночої статі для їх подальшої експлуатації .3 цією метою вона на
початку вересня 2006 року прибула до „Свято Георгіївського жіночого
монастиря" в с. Кочержинці Уманського району, де зустрілася з неповнолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, і запропонувала їй виїхати в м. Москву для працевлаштування продавцем в
магазині, свідомо повідомляючи їй
неправдиві дОСОБА_14 щодо місця і умов запропонованої роботи. В розмові з
ОСОБА_7 ОСОБА_6 наполегливо, шляхом вмовлянь та обману намагалась
викликати у останньої бажання виїхати в м.
Москву. Потім ОСОБА_6 ,
достовірно знаючи, що ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_3,
є малолітньою особою, а також
те, що вона є психологічно пригніченою
тяжким матеріальним станом та відсутністю постійного джерела існування, 20 вересня 2006 року почала вмовляти її
виїхати в м. Москву для працевлаштування,
обманюючи її і запропонувавши їй роботу нянею з високою заробітною
платою, хоча в дійсності такої роботи
вона не мала. ОСОБА_4., взнавши від
знайомої ОСОБА_6 - ОСОБА_8, що в разі виїзду в м. Москву, вона буде займатися проституцією, від пропозиції ОСОБА_6 відмовилась. Після цього ОСОБА_6 для здійснення своїх злочинних плОСОБА_14в
вирішила залучити малолітню ОСОБА_4. в свою злочинну діяльність, спрямовану на вербування осіб жіночої статі
для виїзду на територію Російської Федерації для їх подальшої експлуатації. З
цією метою вона наказала ОСОБА_4. супроводжувати її і в розмовах з дівчатами з
метою створення у них матеріальної зацікавленості і бажання у виїзді в м. Москву підтверджувати, що вона наче б то уже працювала з
ОСОБА_6 в м. Москва, що робота є безпечною і вона заробила багато
грошей. ОСОБА_4. від цієї пропозиції відмовилася і тоді ОСОБА_6 стала погрожувати їй, що в разі невиконання її вказівок знайомі
ОСОБА_6 вивезуть ОСОБА_4. в ліс і
розправляться з нею. ОСОБА_43лякалася
і погодилася виконувати вказівки ОСОБА_6
та допомогати їй вмовляти дівчат їхати в м. Москва. У вересні 2006 року
ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4. прибули в с.
Коржова Уманського району, де вона
звернулась до ОСОБА_2. і запропонувала їй виїхати в м. Москва для роботи та
повідомила, що робота останньої буде
полягати в діях, пов'язаних із
видурюванням в місцях розваги та відпочинку грошових коштів у осіб чоловічої
статі, користуючись їх сексуальним
бажанням та станом сп'яніння, а також у
наданні сексуальних послуг особам чоловічої статі. При цьому ОСОБА_6 , для того,
щоб викликати зацікавленість ОСОБА_2. у виїзді в м. Москва та створити у
неї враження можливості матеріального збагачення та благополуччя, неодноразово зверталась до присутньої
ОСОБА_4., яка, діючи за вимогою ОСОБА_6 , запевняла ОСОБА_2., що в м.
Москві таким чином можна заробити значні кошти. ОСОБА_2., будучи
психологічно пригніченою тяжким матеріальним становищем та не маючи значного і
стабільного джерела існування, через
деякий час добровільно погодилась на пропозицію ОСОБА_6

Продовжуючи
свої дії, ОСОБА_6 у вересні 2006 року в м. Умань звернулась до
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, і запропонувала їй виїхати в м. Москва, де вона буде працювати нянею з високою
заробітною платнею, свідомо повідомляючи
їй неправдиві дОСОБА_14 щодо місця і умов запропонованої роботи. При
цьому, вона пропонувала ОСОБА_3 втекти з
дому і виїхати в м. Москва без згоди і повідомлення

матері.
ОСОБА_3, відчувши небезпеку, відмовилася від пропозиції ОСОБА_6 Після цього ОСОБА_6 для здійснення своїх злочинних плОСОБА_14в
вирішила залучити неповнолітню ОСОБА_3 в свою злочинну діяльність, спрямовану на вербування осіб жіночої статі
для виїзду в м. Москва для їх подальшої експлуатації. З цією метою вона
запропонувала ОСОБА_3 супроводжувати її і в розмовах з дівчатами з метою
створення у них матеріальної зацікавленості і бажання у виїзді в м. Москва
підтверджувати, що вона наче б то уже
працювала з ОСОБА_6 в м. Москва, що робота є безпечною і вона заробила багато
грошей. ОСОБА_3 від цієї пропозиції відмовилася і тоді ОСОБА_6 стала погрожувати їй, що в разі невиконання її вказівок знайомі
ОСОБА_6 вивезуть ОСОБА_3 в ліс і
розправляться з нею. ОСОБА_3 злякалася і погодилася виконувати вказівки
ОСОБА_6 та допомогати вмовляти дівчат
їхати в м. Москва. ОСОБА_6 також
неодноразово вмовляла ОСОБА_4. та ОСОБА_3 виїхати в м. Москву, а також погрожувала вивезти їх насильно в м.
Москву, зазначаючи, що якщо вони добровільно не погодяться
їхати, то вона їх за допомогою своїх
друзів насильно вивезе через кордон в багажнику автомобіля. В другій половині
вересня 2006 року для вербування осіб жіночої статі з метою їх експлуатації
ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4. та
ОСОБА_3, які її супроводжували, за кошти ОСОБА_6 приїхали в с. Доброводи Уманського району до
ОСОБА_9, і ОСОБА_6 запропонувала ОСОБА_9. виїхати в м. Москву, де вона її працевлаштує та повідомила про
вигідні умови праці і велику заробітну плату. При цьому, ОСОБА_6 ,
для того, що б викликати
зацікавленість ОСОБА_9. у виїзді в
м. Москву та створити у неї враження
можливості матеріального збагачення,
розуміючи, що своїми діями вона
вводить останню в оману та, бажаючи
ввести ОСОБА_9 в оману щодо своїх злочинних намірів, неодноразово зверталась до присутніх ОСОБА_4.
та ОСОБА_3 Останні, діючи за вимогою
ОСОБА_6 , запевняли ОСОБА_9, що в м.
Москва можна заробити значні кошти. ОСОБА_9. погодилися їхати в м. Москву і тоді
ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_9. , що робота останньої буде полягати в
діях, пов'язаних із видурюванням в
місцях розваги та відпочинку грошових коштів у осіб чоловічої статі, користуючись їх сексуальним бажанням та
станом сп'яніння, а також у наданні
сексуальних послуг особам чоловічої статі. ОСОБА_9. не дала чіткої відповіді і тому вони через
деякий час знову приїхали до неї, де
ОСОБА_6 неодноразово і наполегливо
намагалась викликати у останньої бажання виїхати в м. Москва. ОСОБА_9. відмовилася їхати в м. Москву і тоді
ОСОБА_6 стала їй погрожувати, що в разі якщо вона не поїде, то знайомі ОСОБА_6 вивезуть її в ліс, де застосують до неї силу. Крім того, ОСОБА_6
стала вимагати у ОСОБА_9.
повернення їй грошей в сумі 100 дол.США,
які начебто вона витратила на придбання для ОСОБА_9. квитка для проїзду. Побоюючись погроз з боку
ОСОБА_6 , ОСОБА_9. для виду погодилася їхати в м. Москву і тоді
ОСОБА_6 призначила їй час приїзду в м.
Умань. Незважаючи на такі дії ОСОБА_6
ОСОБА_9. відмовилася від її
пропозиції.

26
вересня 2006 року ОСОБА_6 для вербування
та переміщення осіб жіночої статі з метою їх експлуатації разом ОСОБА_2., яка її супроводжувала, прибули в с. Вишнопіль Тальнівського району
Черкаської області, де ОСОБА_6 звернулась до неповнолітньої ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 і запропонувала їй виїхати в м.
Москва, де вона її працевлаштує та
обіцяла велику заробітну плату. ОСОБА_6
повідомила ОСОБА_10, що її робота
буде полягати в наданні сексуальних послуг особам чоловічої статі. ОСОБА_10, будучи психологічно пригніченою тяжким
матеріальним становищем та не маючи постійного джерела існування, добровільно погодилась на пропозицію ОСОБА_6 Під час спілкування ОСОБА_6 запросила ОСОБА_10 та ОСОБА_2. в м. Умань
Черкаської області, оплачувала всі
витрати на проїзд, проживання та
харчування, поставивши їх цим в
матеріальну залежність.

27
вересня 2006 року ОСОБА_6 знову прибула
до „Свято Георгіївського жіночого монастиря" в с. Кочержинці Уманського
району Черкаської області, де зустрілася
з ОСОБА_7 та стала її переконувати, щоб
остання погодилася поїхати до Москви,
пообіцявши їй працевлаштувати в своєму магазині з великою заробітною
платою. При цьому, вона їй
повідомила, що в разі її згоди вона буде
чекати її на зупинці громадського транспорту біля с Кочержинці о 17
годині. ОСОБА_7, будучи психологічно
пригніченою тяжким матеріальним становищем,
не маючи стабільного джерела існування та, будучи введеною ОСОБА_6 в оману щодо характеру працевлаштування на
території Росії та вважаючи, що остання
запропонує їй високу заробітну платню та легальне працевлаштування, добровільно погодилась на пропозицію
ОСОБА_6 виїхати на заробітки до Москви.
27 вересня 2006 року ОСОБА_7 скрито залишила монастир і у вказаний вище час
прибула на вказане місце, де її забрала
ОСОБА_6

Розуміючи, що в даний час у неї немає можливості вивезти
ОСОБА_4., ОСОБА_3 та ОСОБА_9. на територію Росії, а також той факт, що в силу негармонійної зовнішності ОСОБА_10
недоцільно буде використовувати в діяльності,
пов'язОСОБА_14й з наданням сексуальних послуг, ОСОБА_6
вирішила в першу чергу здійснити свої злочинні дії, пов'язОСОБА_14 з торгівлею людьми, стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_2. В цей же день
ОСОБА_6 з метою оргОСОБА_14зації
незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України на територію
Росії, розуміючи, що у останньої відсутні документи, необхідні для пред'явлення під час проходження
прикордонного контролю при перетині державного кордону України, прийняла рішення незаконно заволодіти паспортом
ОСОБА_10 під виглядом необхідності придбання квитка на поїзд для ОСОБА_10 З
цією метою вона попросила у ОСОБА_10 її паспорт наче б то для придбання для
ОСОБА_10 квитка для проїзду на потязі. В дійсності ж вона не мала мети
придбавати паспорт для ОСОБА_10 ОСОБА_10 на цій умові передала їй свій паспорт
і ОСОБА_6 незаконно шляхом обману
заволоділа цим паспортом. Вона залишила
ОСОБА_10 і для себе, ОСОБА_7та ОСОБА_2.
за власні грошові кошти придбала три квитки на автобус сполучення Умань - Київ
і 27 вересня 2006 року вивезла ОСОБА_7 та ОСОБА_2. в м. Київ. З метою
безперешкодного незаконного переміщення неповнолітньої ОСОБА_7 через державний
кордон України ОСОБА_6 наказала їй
вивчити дОСОБА_14 паспорта ОСОБА_10, а
також надала поради щодо зміни зовнішності при проходженні прикордонного
контролю для надання зовнішності останньої схожості на зовнішність ОСОБА_10 на
фотокартці в паспорті ОСОБА_10 та введення працівників прикордонної служби в
оману стосовно особи неповнолітньої ОСОБА_7 на залізничному вокзалі м. Києва
ОСОБА_6 за власні грошові кошти придбала
для ОСОБА_7 за паспортом ОСОБА_10 та ОСОБА_2 квитки
на поїзд сполученням „Хмельницький-Київ" до м. Москви. з метою незаконного переправлення
неповнолітньої ОСОБА_7

Після
цього, ОСОБА_6 посадила ОСОБА_7 і ОСОБА_2. в вагон № З
поїзда № 056 сполученням „Хмельницький-Москва" для їх подальшого
переміщення на територію Росії. При цьому ОСОБА_6 в телефонній розмові повідомила невстановлену
слідством особу про те, що вона
відправила дівчат для роботи в м. Москва та повідомила про час прибуття поїзду
сполученням Хмельницький-Москва, а також
номер вагону, в якому знаходились
ОСОБА_7 та ОСОБА_2. 28
вересня 2006 року о 5 годині під час проведення прикордонного контролю на
залізничній станції „Конотоп" працівниками прикордонної служби було
встановлено, що неповнолітня ОСОБА_7
намагається незаконно перетнути Державний кордон України за паспортом, який належить іншій особі -

ОСОБА_10
В зв'язку з цим ОСОБА_7 було знято з поїзду. В цей же день з потягу була знята
і ОСОБА_2.

Підсудна
ОСОБА_6 винною себе визнала частково і
показала, що 26 серпня 2006 року вона
прибула в м. Умань з Москви. В м. Умань вона зустрілась із своїми знайомими на
ім'я ОСОБА_11 і ОСОБА_12, з якими
прибула до жіночого монастиря, який
знаходиться поблизу с. Кочержинці
Уманського району. Там вона познайомилась із ОСОБА_7, яка попросила її допомогти залишити монастир
і працевлаштуватись. В вересні 2006 року її знайома ОСОБА_2 попросила її
допомогти працевлаштувати свою сестру ОСОБА_2., яка проживає в с. Доброводи Уманського
району. Вона погодилася і з цією метою приблизно в 20-х числах вересня 2006
року приїхала в с. Коржове до ОСОБА_2., якій запропонувала взяти її в м. Москву, де працевлаштувати в кафе офіціанткою. ОСОБА_2. відповіла, що вона згодна, але в неї немає грошей на проїзд. Вона
пообіцяла, що позиче їй гроші. В цей же
день вона та ОСОБА_2. зустрілись
в м. Умань на автовокзалі. Вона знайшла ОСОБА_2. місце
в готелі для нічлігу та заплатила за це свої гроші. Наступного дня вона з ОСОБА_2. приїхали в с.
Вишнопіль, де знайшли ОСОБА_10, яка також захотіла поїхати з нею в м. Москву
на заробітки і взяла з собою паспорт. 27 вересня 2006 року вона разом з
ОСОБА_2. та ОСОБА_10 на таксі приїхала до жіночого монастиря до ОСОБА_7, якій повідомила, що їде в Москву і сказала, що,
якщо вона хоче їхати, то щоб вона
вийшла на зупинку поблизу монастиря о 17 годині. Після цього близько 17 години
прибула в район зупинки біля жіночого монастиря, де на неї вже чекала ОСОБА_7, яку вона взяла з собою. Разом із ОСОБА_7 вони
прибули до м. Умань. Тут в розмові вона повідомила, що буде купувати квитки на поїзд, і дізналась,
що у ОСОБА_7 немає документів. ОСОБА_6
сказала, що вона не зможе поїхати
без документів, після чого вона почала
казати, що їй не можна повертатися в
монастир і вона вирішила їй допомогти виїхати в Росію, використавши для цього паспорт ОСОБА_10 Так
як ОСОБА_10 вживала спиртні напої, то
вона в даний час не хотіла відправляти її на роботу в м. Москву. Після цього
вона з ОСОБА_7 і ОСОБА_2.
направились до автовокзалу м. Умань,
де вона придбала всім квитки на автобус до м. Києва. Приїхавши в м.
Київ, вона придбала квитки на поїзд
сполученням • „Хмельницький-Москва" до Москви - ОСОБА_2 по її
паспорту, а ОСОБА_7 по паспорту ОСОБА_10
Паспорт ОСОБА_10 в неї залишила сама ОСОБА_7,
коли поклала його в її сумку разом з спідницею. Розуміючи, що в ході прикордонного контролю можуть
виникнути проблеми із паспортом ОСОБА_10,
вона сказала ОСОБА_7, щоб вона
вивчила дОСОБА_14 паспорта та під час проходження контролю розпустила волосся.
Вона посадила ОСОБА_2. та
ОСОБА_7 на поїзд. Також вона зателефонувалала своєму знайомому ОСОБА_13 та
вказала, що на поїзді їдуть
дівчата, у яких його передача. Вона ОСОБА_2. та ОСОБА_7
допомогала виїхати на заробітки в м. Москву тому, що вони самі про це просили. В м. Умань вона
також зустрічалася з ОСОБА_4. та ОСОБА_3,
які самі просилися поїхати на роботу в м. Москву, але вона не захотіла їх брати з собою. Вона
разом з ОСОБА_4. та ОСОБА_3 двічі їздила в с. Доброводи, де зустрічалася з ОСОБА_9. При цьому,
вона останній не пропонувала їхати в м. Москву і не погрожувала їй. Вона
також не просила ОСОБА_4. і ОСОБА_3 говорити,
що ті були з нею в м. Москві, де
мали хороші заробітки і не погрожувала їм.
У неї не було умислу вербування дівчат з метою їх вивезення в м. Москву
для подальшої експлуатації, а вона
тільки хотіла допомогти дівчатам, які її
в цьому просили. У неї не було ні з ким попередньої змови на вивезення дівчат з
м. УмОСОБА_14 в Росію з метою експлуатації. їй її знайомий пересилав гроші і ці
гроші вона витратила на оплату боргу, а
не на сплату проїзду. Витрачала свої гроші на ОСОБА_7 і ОСОБА_2. тому, що співчувала їм. Визнає себе винною в оргОСОБА_14зації
незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України. В решті
частині пред'явленого звинувачення винною себе не визнає.

Крім
часткового визнання своєї вини самою підсудною ОСОБА_6 її винність повністю підтверджується і
другими доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_2. показала, що в
двадцятих числах вересня 2006 року на її мобільний телефон зателефонувала
ОСОБА_6 і в розмові вона запропонувала
їй проживання та роботу в м. Москва. ОСОБА_6
її повідомила, що її робота буде
полягати в тому, що в барі вона буде
знайомитися з чолоОСОБА_10ми, просити їх
пригостити її, за що вона буде мати
відсоток від суми грошей, яку витратить
на неї клієнт. Вона також могла б надавати сплатні сексуальні послуги
чолоОСОБА_10м, а також напоїти та
обікрасти клієнта. Від такої пропозиції вона відмовилася і в цей же день в с.
Коржову за місцем її проживання на таксі приїхала ОСОБА_6 з ОСОБА_4.,
які стали вмовляти її їхати в м. Москву. ОСОБА_6 казала їй,
щоб вона не боялась та їхала до Москви,
де вона буде жити в неї і нічого поганого не трапиться. В розмові також
приймала участь ОСОБА_14, яка
повідомила, що вона їздила в м. Москву
на заробітки та заробила там непогОСОБА_14 гроші. Вона відмовилася їхати в м.
Москву і тоді за пропозицією ОСОБА_6
вони поїхали в м. Умань, де в
кафе вони розпивали спиртні напої і ОСОБА_6
вмовила її їхати в м. Москва. Потім ОСОБА_6 за свої гроші поселила її в готелі, а на другий день дала їй грошей для проїзду
додому і попросила ще підшукати дівчат для поїздки в м. Москва. В цей же день
за пропозицією ОСОБА_6 вона з нею
поїхала в с. Бабанка, де ОСОБА_6 хотіла знайти дівчат для поїздки в м. Москва.
В с. Бабанка вони зустріли дівчат віком 13-14 років і ОСОБА_6 запропонувала їм поїхати в м. Москву на
заробітки, але ті відмовилися і
запропонували їм звернутися до ОСОБА_10 Вони поїхали до ОСОБА_10 і ОСОБА_6 домовилася з ОСОБА_10, що та поїде до м. Москва. В розмові вона
запитувала ОСОБА_10, чи любить вона
займатися сексом. ОСОБА_10 вказала, що вона на даний час вагітна і ОСОБА_6 сказала,
що в цьому немає нічого страшного,
оскільки в м. Москві вона допоможе їй позбутися дитини. ОСОБА_6 також говорила, що робота ОСОБА_10 буде полягати в наданні
сексуальних послуг чолоОСОБА_10м і в «розведенні» цих чоловіків. 27 вересня
2007 року вранці вони прибули до м. Умань до ОСОБА_6 додому. В домі ОСОБА_6 почала зі свого
мобільного телефону телефонувати до свого співмешканця ОСОБА_13 та якоїсь іншої
особи. ОСОБА_6 вказувала, що вона
знайшла дівчат і їй потрібні гроші. Через деякий час ОСОБА_6 отримала гроші за переказом в центрі міста.
Як вона повідомила, вона отримала чи то
195, чи то 185 доларів США. Потім
ОСОБА_6 повідомила, що їй треба поїхати в Свято-Георгіївський
монастир, де вона має забрати ще одну
дівчину. Вона також поїхала з ОСОБА_6 По
прибуттю в жіночий монастир ОСОБА_6
зустріла дівчину ОСОБА_15 і розмовляла з нею наодинці. Потім
ОСОБА_6 прийшла та повідомила, що вона договорилася з ОСОБА_15 та що в 5
годин вечора її потрібно забрати. 0 17 годині цього ж дня ОСОБА_6 забрала на таксі ОСОБА_7, яка чекала поблизу монастиря. По дорозі
ОСОБА_6 казала, що ОСОБА_10 їй не подобається, а тому краще за її паспортом відправити
ОСОБА_7 Потім вони приїхали в лікарню,
де були ОСОБА_10 та ОСОБА_4. По прибуттю в лікарню, ОСОБА_6 забрала у ОСОБА_10 паспорт та
сказала, що їй треба виїхати до міста на
деякий час та пообіцяла приїхати та забрати її. Після цього вони втрьох -
вона, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 поїхали до автовокзалу м.
УмОСОБА_14, де сіли на автобус до м.
Києва. Гроші за квитки платила свої особисто ОСОБА_6 На автовокзалі ОСОБА_6 дала їй номер мобільного телефону свого
знайомого ОСОБА_13 та сказала, що якщо
щось трапиться та ОСОБА_15 знімуть з поїзду,
то щоб вона зв'язалась з ОСОБА_13 і повідомила його про це. По прибуттю
до м. Києва на залізничному вокзалі ОСОБА_6
за свої гроші придбала для неї та ОСОБА_7 квитки до м. Москви на поїзд
сполученням „Хмельницький-Москва". їй ОСОБА_6 придбала квиток за її паспортом, а ОСОБА_7 за паспортом ОСОБА_10 До прибуття
поїзду залишався час та дівчата чекали на нього на вокзалі. Тут ОСОБА_6 зателефонувала до

ОСОБА_13
та повідомила його, що вона на поїзді
відправляє двох дівчат. Вона повідомила номери вагонів та місць, де ОСОБА_2. та
ОСОБА_7 будуть їхати, та сказала, що вони будуть чекати на нього на своїх
місцях по прибуттю в Москву. В цій же розмові ОСОБА_6 попрохала їх,
щоб вони до її прибуття не ставали на роботу. Тут же ОСОБА_6 навчала ОСОБА_7, як проїхати за чужим паспортом через кордон -
наказала вивчити дОСОБА_14 паспорту та повчала,
щоб перед проведенням контролю та вділа хустку та опустила волосся на
очі, щоб не виявити невідповідність
даних в паспорті з зовнішністю ОСОБА_7 ОСОБА_6 повідомила, що вона прибуде в Москву пізніше та привезе
ще неповнолітніх дівчат. По прибуттю поїзду, . ОСОБА_6 вдягнула чорну хустку та з ОСОБА_7 підійшла
до провідників вагону, яким
сказала, що у ОСОБА_7 в аварії померли
батьки і вона несповна розуму, а вона її
родичка та відправляє її до брата, який
повинен її зустріти. Вона з ОСОБА_7
зайшли в вагон та розмістилися там.
При проходженні контролю на станції Конотоп працівники прикордонної
служби виявили невідповідність паспорту ОСОБА_7, а тому її зняли з поїзду. Вона, пройшовши контроль, поїхала далі. На території Росії вона також
була знята з поїзду та прибула до м. Конотоп для дачі пояснень. Також на її
прохання через деякий час до Конотопу прибула ОСОБА_6. В розмові з нею по
телефону ОСОБА_6 просила її, щоб вона нічого не повідомляла працівникам
міліції про підшукуванню дівчат для вивезення в м. Москву та про інші дії.

Потерпіла
ОСОБА_4. показала, що приблизно 20
вересня 2006 року до неї додому прийшла рОСОБА_14ше їй знайома ОСОБА_6 разом з невідомою дівчиною на ім'я ОСОБА_8. В розмові
ОСОБА_6 настирливо пропонувала їй виїхати
в м. Москва, щоб там заробити гроші. ОСОБА_6 пропонувала їй працювати нянею по догляду за
дітьми із заробітною платнею 50 доларів на день. ОСОБА_8, яка була
разом з ОСОБА_6 , відізвала її в сторону
та повідомила, що насправді її в м.
Москва потрібно буде займатися проституцією. Дізнавшись про характер
роботи, вона відмовилась їхати в м.
Москву. Через деякий час ОСОБА_6 ,
пропонуючи роботу нянею і значні заробітки, вмовляла виїхати в м. Москву її подругу
-малолітню ОСОБА_3, яка також відмовилась
від пропозиції ОСОБА_6 Потім
ОСОБА_6 погрожувала фізичною розправою
їй та ОСОБА_3 в тому випадку, якщо вони
не будуть надавати їй допомогу в діяльності,
пов'язОСОБА_14й з переконанням дівчат їхати з нею в м. Москва. Так, ОСОБА_6
говорила їм, що якщо вони не
будуть говорити дівчатам, що вони нібито
працювали в м. Москві і заробили гроші,
то її знайомі вивезуть їх в ліс і розправляться з ними. Вони відчували
для себе загрозу, а тому змушені були за
наказом ОСОБА_6 виконувати її вказівки.
В подальшому ОСОБА_6 брала її з собою в
свої поїздки до ОСОБА_2., яку ОСОБА_6
вмовила їхати в м. Москву розводити чоловіків і займатися сексом. При цьому,
вона за вказівкою ОСОБА_6
говорила ОСОБА_2., що працювала в м. Москві і заробила добрі гроші. Вона також
за пропозицією ОСОБА_6 два чи три рази
їздила з нею та ОСОБА_3 в с. Доброводи,
де ОСОБА_6 вмовляла ОСОБА_9. , виїхати в м.
Москва доглядати за дітьми із заробітною платнею 50 доларів СІНА, а вони за вказівкою ОСОБА_6 говорили ОСОБА_9. , що працювали в м. Москва і заробили великі
гроші. Вона також чула, як ОСОБА_6 пропонувала ОСОБА_9. розводити чоловіків та займатися в м. Москві
за гроші сексом. ОСОБА_6 також пропонувала ОСОБА_9. придбати їй за свої гроші квиток для проїзду
на територію Росії, а також допомогти із
оформленням паспорту. ОСОБА_11 дала згоду на пропозицію ОСОБА_6 , а потім відмовилася. В відповідь на це
ОСОБА_6 погрожувала ОСОБА_9. вивезти її з своїми друзями і розправитися з
нею, а також вимагала, щоб ОСОБА_9.
віддала їй 100 дол. СІЛА.. Також ОСОБА_6
постійно вмовляла її та ОСОБА_3 виїхати в м. Москву, зазначаючи,
що вони нічого не повинні казати рідним про її пропозицію. При
цьому, вона їм погрожувала і
говорила, що якщо вони добровільно не

погодяться
їхати, то вона їх з своїми знайомими
насильно вивезе в Росію в багажнику автомобіля. Вони боялися і відчували
реальну загрозу для себе з боку ОСОБА_6
Вона розуміла, що ОСОБА_6 намагалася вивезти її та інших осіб для
зайняття проституцією та скоєнням злочинів.

Потерпіла
ОСОБА_3 показала, що в вересні 2006 року
вона зустріла ОСОБА_4. та ОСОБА_6 і
ОСОБА_6 запросила її виїхати в м. Москву
працювати нянею по догляду за дітьми з оплатою 50 доларів США в день, а за наполегливу роботу - 100 доларів.
Вона, запідозривши недобре, відмовилась від пропозиції ОСОБА_6 Щоб дати ОСОБА_6 зрозуміти, що вона не поїде в м. Москву,
вона вказала, що ще малолітня і
не зможе проїхати через державний кордон України. На це ОСОБА_6 сказала,
щоб та не переживала, що вона
дістане для неї документи, по яким
перемістить її через кордон на територію Росії. Потім вона сказала; що її
навряд-чи відпустять батьки. На це ОСОБА_6
почала її навчати, що їй потрібно
втекти з дому з нею, а коли вона
заробить достатньо грошей і надішле їх додому,
то її мати не буде сердитись. Вона відмовилась і ОСОБА_6 знову почала вмовляти її, а коли це не допомогло - почала погрожувати, вказуючи,
що силоміць вивезе її в багажнику легкового автомобіля через кордон.
Вона категорично відмовлялась їхати в Москву і в розмові вказала, що в неї в с. Доброводи є знайома ОСОБА_9.
, яка зможе погодитись на пропозицію
ОСОБА_6 виїхати в Москву. Наступного дня
ОСОБА_6 їй зателефонувала на домашній
телефон та призначила зустріч біля зупинки «Уманчанка», щоб вона показала, де в с. Доброводи живе ОСОБА_9. .
Потім вона зустрілася з ОСОБА_6 і
ОСОБА_4. ОСОБА_6 спіймала таксі і вони виїхали в с. Доброводи до ОСОБА_9. . По
дорозі до хати ОСОБА_9. ОСОБА_6 почала повчати її та ОСОБА_4., що б вони підтримували її та говорили
ОСОБА_9. , що їздили в м. Москву, де заробили великі гроші. Вона з ОСОБА_4.
відмовилися це робити, але ОСОБА_6 стала погрожувати їм вивезти з своїми
знайомими в ліс і розправитися з ними. В зв'язку з такими погрозами вони були
змушені були погодитись. Зустрівши ОСОБА_9. ,
ОСОБА_6 почала її вмовляти
виїхати в Москву, вказуючи, що там потрібно буде за великі гроші няньчити
дітей. При цьому, в ході розповіді вона
поверталась до них і вказуючи на них,
казала, що вони вже попрацювали в
Москві та заробили великі гроші та нічого поганого з ними не сталось. Вони
змушені були підлакувати ОСОБА_6 ,
оскільки вона їм так наказала. Було видно, що ОСОБА_9.
зацікавлена в тому, щоб заробити
гроші. ОСОБА_11 під час розповіді зазначила,
що вона недавно втратила паспорт,
проте ОСОБА_6 запевнила її, що допоможе з документами аби тільки
ОСОБА_9. згодилася виїхати в Росію.
ОСОБА_9 погодилась і вказОСОБА_14 вище особи поїхали до УмОСОБА_14. Через день
чи пізніше вона з ОСОБА_4. та ОСОБА_6
знову прибули до Доброводів та прийшли додому ОСОБА_9. Тут ОСОБА_6
знову почала розмовляти з ОСОБА_9. ,
а потім сказала, щоб вона з
ОСОБА_4 відійшли в сторону, а сама продовжувала говорити з ОСОБА_9. Вона знаходилась неподалік і чула, що ОСОБА_6 сказала ОСОБА_9. , що в Москві їй потрібно буде в барі
знайомитися з чолоОСОБА_10ми та під час розпиття з ними спиртних напоїв
видурювати у них гроші, а також за
необхідності займатися з ними сексом. На
цю пропозицію ОСОБА_9. спочатку
погодилася, а потім відмовилася і проце
сказала ОСОБА_6 Почувши це, ОСОБА_6
дуже розлютилась і почала вимагати,
щоб ОСОБА_9. віддала їй гроші в
сумі 100 доларів США, які нібито витратила на неї. ОСОБА_9. казала,
що в неї нема грошей, на що
ОСОБА_6 відповіла, що, якщо та не віддасть гроші, то у неї будуть неприємності, пов'язОСОБА_14 з фізичною розправою. Вона
говорила, що її друзі вивезуть ОСОБА_9. в ліс і розправляться з нею. При цьому, погрожуючи ОСОБА_9. , ОСОБА_6
вимагала, щоб та їхала з нею до
Москви. ОСОБА_9. знову погодилась їхати
і ОСОБА_6 призначила час прибуття в м.
Умань, щоб виїхати згодом в Москву.
Згодом вона дізналась, що ОСОБА_9. не прибула у призначений час до ОСОБА_6 О.М
.і не виїхала в Москву. ОСОБА_6

постійно
вмовляла її і ОСОБА_4. виїхати в м. Москву,
погрожувала фізичною розправою і з метою примусити виїхати до м. Москви
запевняла, що якщо вони добровільно не
поїдуть, то вона з своїми знайомими
вивезе їх в Росію в багажнику автомобіля. Вона відчувала загрозу з боку
ОСОБА_6 Вона розуміла, що ОСОБА_6
робила все можливе для того, що б
вивезти її, ОСОБА_4 та інших дівчат в
Росію для зайняття проституцією або злочинами.

Потерпіла
ОСОБА_7 під час досудового слідства показала,
що в вересні 2006 року до неї в монастир, в якому вона проживає в с Кочержинці
Уманського району Черкаської області,
приїхали ряд осіб, серед яких
була ОСОБА_6 В ході зустрічі ОСОБА_6 вмовляла її виїхати на територію Російської
Федерації на заробітки. Давши їй час на роздуми, ОСОБА_6
поїхала. 27 вересня 2006 року в обідній час в монастир знову приїхала
ОСОБА_6 з ОСОБА_2. В розмові з нею ОСОБА_6
почала вмовляти її виїхати в м. Москва,
призначивши їй зустріч цього ж дня о 17 годині на зупинці поблизу
монастиря. Піддавшись вмовлянням ОСОБА_6 ,
вона прибула в призначене місце зустрічі в 17 годині 27 вересня 2006
року. Невдовзі туди приїхала на таксі ОСОБА_6
з ОСОБА_2. Після цього вони на таксі прибули в район Уманської
райлікарні, де вже знаходились Черничко
ОСОБА_14 та Вікторія, у. якої
ОСОБА_6 забрала паспорт. Відкривши
паспорт, ОСОБА_6 порівняла її зовнішність із зовнішністю
дівчини - власниці паспорта. ОСОБА_6
також цей паспорт забрала собі і попросила Черничко відправити Віку
додому. Потім вона з ОСОБА_6 і ОСОБА_2. вирушили на
автовокзал і звідти на автобусі приїхали в м. Київ. В м. Київ на залізничному
вокзалі ОСОБА_6 за свої гроші придбала
квитки на поїзд сполученням Хмельницький-Москва для неї та ОСОБА_2. Після цього
ОСОБА_6 зі свого мобільного телефону
зателефонувала своєму знайомому на ім'я ОСОБА_13 в м. Москва та в розмові повідомила, що вже відправила 2-х дівчат в м. Москва та
наказала йому зустріти її та ОСОБА_2. Також
вона сказала, що скоро буде в Москві та
наказала не випускати її та ОСОБА_2.
на роботу. Коли прибув поїзд,
ОСОБА_6 вдягнула її в чорну
хустку та відвела до провідника поїзду,
вказавши, що вона виїжджає в
Росію до свого брата. Перед виїздом ОСОБА_6
наказала їй вивчити дОСОБА_14 паспорта та при проходженні прикордонного
контролю вдягнути хустку. При проходженні прикордонного контролю працівниками
прикордонного загону було виявлено невідповідність її даних з даними паспорту
та її було знято з поїзда .(т. 2 а.с.
28-30, 82-85).

Потерпіла
ОСОБА_9. під час досудового слідства
показала, що в другій половині вересня
2006 року до неї додому приїхали ОСОБА_3,
ОСОБА_4. і ОСОБА_6 Остання
запропонувала їй виїхати в м. Москву для працевлаштування в якості няні по
догляду за дітьми. Як пояснила ОСОБА_6,
її заробітна платня складатиме не менше 50 доларів в день. В цей час
вона знаходилась в тяжкому матеріальному становищі та відчувала потребу в
грошах. В ході розмови ОСОБА_6 постійно
зверталась до ОСОБА_16 та ОСОБА_14, які
знаходились поруч, вказуючи, що вони вже працювали в Москві та на виручені
гроші змогли забезпечити себе. ОСОБА_16
та ОСОБА_14 підтверджували слова ОСОБА_6 ,
повідомляли, що в Москві можна
заробити хороші гроші, а також те, що нічого страшного з ОСОБА_9. не станеться,
якщо вона виїде в Москву на заробітки. Вона погодилась, але повідомила ОСОБА_6 , що не зможе виїхати в Росію, оскільки в неї відсутній паспорт.
ОСОБА_6 пообіцяла, що вирішить це питання та зробить для неї
паспорт. Через декілька днів ОСОБА_6 з
ОСОБА_14 та ОСОБА_16 знову приїхала до неї додому та спитала, чи не передумала та, на що вона відповіла, що поїде. Тут ОСОБА_6 наказала ОСОБА_16 та ОСОБА_14 відійти в
сторону. Коли вони відійшли та стали неподалік,
ОСОБА_6 почала тихо казати, що насправді вона буде працювати на неї та її
знайомого та її робота буде полягати в тому,
що в барі в м. Москві вона буде знайомитися з чолоОСОБА_10ми та
розпивати з ними спиртні напої, якими
вони її будуть

пригощати.
Після цього, скориставшись сп'янінням
цих чоловіків, вона повинна буде
видурювати у них гроші. Також вона повідомила,
що по бажанню вона може вступати в статеві відносини з даними
чолоОСОБА_10ми. Почувши це, вона
зрозуміла, що ОСОБА_6 пропонує їй діяльність, пов'язану із шахрайством і проституцією, тому вона почала вагатися. Побачивши це, ОСОБА_6
почала її вмовляти і вона під впливом вмовлянь погодилась на її
пропозицію.Вподальшому вона зрозуміла,
що пропозиція ОСОБА_6 незаконна і
вона хоче скористатися нею для того, щоб
заробити гроші. Вона не бажала займатися видурюванням грошей у незнайомих
чоловіків, окрім того здогадувалась, що її можуть примусити займатися
проституцією. Усвідомивши це, вона в
розмові з ОСОБА_6 повідомила, що не бажає їхати до м. Москви. Почувши це, ОСОБА_6
надзвичайно розлютилася та почала казати, що вона вже придбала мені квиток на поїзд та
віддала за нього 100 доларів США, а тому
в тому випадку, якщо вона відмовляється
їхати, то повинна віддати їй гроші в
сумі 100 доларів. Вона відповіла, що в
неї немає грошей, тому ОСОБА_6 почала погрожувати, що її знайомі спричинять їй фізичну шкоду -
поб'ють, якщо вона не поїде в Москву.
ОСОБА_6 наполягала на тому, що вона витратила на неї гроші, тому вона повинна їхати в Москву або
повернути гроші, які вона на неї
витратила, фактично вона ставила її
ультиматум, погрожуючи розправою. Вона
ніяких документів ОСОБА_6 не надавала і
та не могла без її документів придбати свідку квитки, а тому вважає, що ОСОБА_6
дурила її, що витратила на неї
гроші, щоб примусити її виїхати в
Москву.В момент розмови вона злякалась,
що знайомі ОСОБА_6 спричинять їй
шкоду, оскільки її погрози вона
сприймала реально. Вона зробила вигляд,
що згодна їхати, проте твердо
вирішила, що їхати не буде.
Побачивши, що вона з нею більше не
сперечається, ОСОБА_6 трохи заспокоїлась та наказала їй приїхати в
Умань у вівторок для того, щоб зробити
паспорт та виїхати в Росії. Вона для виду погодилась, проте в назначений час в Умань не поїхала.
Після цього вона ОСОБА_6 більше не
бачила. (т.2 а.с. 43-45, 100-102).

Потерпіла
ОСОБА_10 під час досудового слідства показала,
що 26 вересня 2006 року до неї додому приїхали рОСОБА_14ше невідомі їй
жінки, які представились ОСОБА_17 та
ОСОБА_18. ОСОБА_17запропонувала їй роботу в м. Москва, суть якої полягала в наданні сексуальних
послуг особам чоловічої статі та поцікавилась,
чи подобається їй займатися сексом,
на що вона відповіла позитивно. ОСОБА_6 повідомила їй, що за надання сексуальних послуг вона
отримуватиме великі гроші .Потім ОСОБА_6,
прізвище якої ОСОБА_6, попросила
у неї її паспорт. Вона винесла свій паспорт і передала його ОСОБА_6 , яка забрала у неї паспорт та поклала його
собі в сумку. ОСОБА_6 їй говорила, що паспорт їй потрібен для придбання для неї квитка
на прозд. 27 вересня 2006 року вона з іншими дівчатами прибула в м. Умань.
Через деякий час ОСОБА_6 зникла разом з
іншими дівчатами в невідомому напрямку разом з її паспортом, (т. 2,
а.с. 73-74, 95-96).

Свідок
ОСОБА_19 показала, що на даний час вона
є настоятельницею Свято-Георгіївського
жіночого монастиря, який знаходиться в с Кочержинці
Уманського району Черкаської області. 27 вересня 2006 року на територію
монастиря приїхали ОСОБА_6 та ОСОБА_2., які хотіли переговорити з черницею монастиря -
ОСОБА_7, але вона заборонила їм
розмовляти із ОСОБА_7 наодинці. ОСОБА_6
дуже її просила поспілкуватися з ОСОБА_7 і вона дозволила їм пройтися
під наглядом працівниці монастиря до джерела. В цей же день після 17 години
вона виявила зникнення ОСОБА_7 В послідуючому її повідомили, що ОСОБА_7 затримана і знаходиться в м.
Конотоп. ОСОБА_7 їй розказувала, що
ОСОБА_6 запропонувала і вмовила її
виїхати до м. Москва.

Законний
представник неповнолітньої ОСОБА_5 показала,
що з ОСОБА_6 вона не
знайома, але знає, що та проживає поряд з нею по пер.Садовому в
м. Умань. її донька ОСОБА_3 розказувала їй,
що ОСОБА_6 вмовляля її виїхати в
м. Москву, а також погрожувала їй
застосуванням сили, якщо та добровільно
не поїде.

Свідок
ОСОБА_20 показав, що 29 вересня 2006
року він відбирав у ОСОБА_6 пояснення.
ОСОБА_6 згодилася дати пояснення і вона
йому пояснила, що їй погрожували і тому
вона під тиском займалася вербуванням осіб для зайняття м. Москві
проституцією, а також переправляла
дівчат в Росію.

Свідок
ОСОБА_2 під час досудового слідства показала,
що в вересні 2006 року вона разом із своєю дитиною знаходилась в Уманській
районній лікарні і в один з днів в лікарню зайшла рОСОБА_14ше їй незнайома
ОСОБА_6 , яка почала розпитувати за її
сестру ОСОБА_2., а також запитала, чи не згодиться ОСОБА_18 виїхати в Росію для
працевлаштування. Вона взяла номер телефону ОСОБА_2. і поїхала. Через деякий час в лікарні у неї з'явились
ОСОБА_6 , ОСОБА_2., ОСОБА_10
та ОСОБА_14. Згодом ОСОБА_6 привезла
туди ж дівчину з монастиря. Після цього вони всі кудись виїхали, залишивши ОСОБА_10 без паспорта в приміщенні
лікарні, (т. 2, а.с. 41-42).

Свідки
ОСОБА_21 та ОСОБА_22 показали, що 28 вересня 2006 року в 2 години 56 хвилин
28 вересня 2006 року згідно розкладу на станцію Конотоп прибув поїзд №56
сполученням „Хмельницький-Москва". Згідно службових обов'язків, вони приступили до перевірки документів
осіб, які перетинають державний кордон
України, рухаючись у вказаному вище
поїзді. При перевірці пасажирів в купе № 9 вагону № 3 плацкартного типу було
встановлено, що дівчина пред'явила
паспорт на ім"я ОСОБА_10, який їй
не належить. В подальшому ця пасажирка,
якій було років 13-15,
зізналася, що вона насправді
ОСОБА_7 і паспорт належить не їй, а
іншій особі. В зв"язку з цим ОСОБА_7 була знята з поїзда.

Свідок
ОСОБА_23 показав, що 28 вересня 2006
року від прикордонного наряду „ПД" в складі прапорщиків ОСОБА_21 та
ОСОБА_22 надійшла доповідь про виявлення
в вагоні поїзду особи, яка при
проведенні прикордонного контролю надала паспорт іншої особи. З метою з'ясування
обставин правопорушення та перевірки повідомлення він прибув до вагону № 3
поїзду № 56 сполученням „Хмельницький-Москва", де здійснив дії по перевірці повідомлення
наряду. Так, ідентифікацією особи, яка надала паспорт на ім'я ОСОБА_10, було встановлено, що паспорт їй не належить, оскільки зовнішність дівчини відрізнялась від
фотографії ОСОБА_10 Встановивши шляхом комісійного дослідження, що паспорт не належить пред'явникові, він дав наказ запросити громадянку, яка пред'явила паспорт на ім'я ОСОБА_10, до приміщення ПК „Конотоп" для
з'ясування обставин правопорушення. Під час розмови в вагоні, дівчина,
як згодом з'ясувалось ОСОБА_7,
зізналась, що паспорт їй не належить, а паспорт вона взяла у старшої сестри, щоб виїхати в Росію на роботу - працювати
офіціанткою в барі. На вигляд дівчині було 14-15 років, тобто вона була неповнолітньою та не досягла
віку, з якого б вона могла отримати
паспорт. В приміщенні ПК
„Конотоп" ОСОБА_7 пояснила, що
вона неповнолітня, рухається в м. Москв
з метою працевлаштування. Вона пояснила,
що жила в монастирі в Черкаській області та дала контактний телефон
настоятельниці вказаного монастиря. З'ясувавши,
що ОСОБА_7 неповнолітня, її
передали в лінійний відділ міліції на
ст. Конотоп черговому.

Крім
того, винність підсудної ОСОБА_6 підтверджується наявними та дослідженими
судом слідуючитми доказами: копією свідоцтва про народження ОСОБА_7, із якого слідує, що ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 ( т.1 а.с.
45 ); копією паспорту ОСОБА_10, із якого
слідує, що ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5(т.1
а.с. 91 ); проїзним документом, із якого
слідує, що для проїзду 28 вересня2006
року в поїзді до станції Москва на станції Київ на ім. "я ОСОБА_10 було
придбано проїзний документ ( т.2 а.с. З ); заявами на отримання переказу від 14
вересня 2006 року та 27 вересня 2006 року,
згідно з якими ОСОБА_6 в м. УмОСОБА_14 Черкаської області отримувала
грошові перекази з м. Москва від
ОСОБА_24 (т.1 а.с. 229-232 ); висновками судово-технічної експертизи із яких
слідує, що паспорт ОСОБА_10 дійсний (т.2
а.с. 11-13 ).

Таким
чином, суд вважає, що винність підсудної ОСОБА_6 повністю доказана і її дії суд кваліфікує
за: ст. 149 ч.2 КК України, так як вона з використанням обману та
уразливого стану осіб з погрозами застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілих, з метою експлуатації
повторно вербувала та переміщувала осіб і ції дії вчинила щодо кількох осіб і
щодо неповнолітньої; ст. 149 ч.3 КК
України, так як вона з використанням
обману та уразливого стану осіб з погрозами застосування насильства, яке не Є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілих, з метою експлуатації
повторно вербувала осіб і ції дії вчинила щодо кількох осіб і щодо
малолітніх; ст. 304 КК України, так як вона втягувала неповнолітніх в
злочинну діяльність; за ст. 357 ч.3 КК
України, так як вона незаконно
заволоділа паспортом; ст. 332 ч.1 КК
України, так як вона оргОСОБА_14зувала
незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

Аналізуючи
наявні і дослідОСОБА_8 судом докази та фактичні обставини справи суд
вважає, що із обвинувачення підсудній
ОСОБА_6 необхідно виключити таку
кваліфікуючу ознаку складів злочинів,
передбачених ст. ст. 149 ч.2,
149 ч.3 КК України, як скоєння
злочинів за попередньою змовою групою осіб. Суд прийшов до такого висновку з
тих підстав, що ні органами досудового
слідства, ні судом не було добуто
доказів, які б з достовірністю
підтверджували, що ОСОБА_6 при вербуванні та переміщенні осіб з метою
експлуатації діяла за попередньою змовою з іншими особами, що ці особи були в повній мірі були
проінформовОСОБА_14 про характер злочинних дій ОСОБА_6 і приймали участь в скоєнні злочинів. При
цьому, суд враховує і ту обставину, що ні органами досудового слідства, ні судом ці особи не були встановлені. Саме ж
посилання органу досудового слідства, що
ОСОБА_6 діяла за попередньою змовою з
неустановленими особами, на думку суду
при таких обставинах є недостатнім для вмінення в винність ОСОБА_6 такої кваліфікуючої ознаки, як скоєння злочинів за попередньою змовою
групою осіб. Одночасно суд вважає, що
можливості суду по зібранню доказів в цій частині вичерпОСОБА_14, а звинувачення не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Суд
також з урахуванням всіх наявних і досліджених доказів, а також фактичних обставин справи вважає
необхідним із обвинувачення,
передбаченого ст. 149 ч.2 КК
України виключити таку змінювану в винність підсудній ОСОБА_6 ознаку,
як передачу осіб. При цьому суд виходить із того, що ні органом досудового слідства, ні судом не було добуто доказів, які б підтверджували не тільки ту
обставину, що ОСОБА_6 передавала осіб з метою експлуатації іншим
особам, а і ту обставину, що вона мала мету передавати осіб, яких вербувала та переміщала, для експлуатації іншим особам. Суд враховує і те, що згідно обвинувачення орган обвинувачення
взагалі не вказав в чому полягають дії ОСОБА_6
по передачі осіб, а тільки
декларативно вмінив в її винність цю ознаку.

Аналізуючи
окремо і в сукупності наявні та дослідОСОБА_8 судом докази, фактичні обставини справи суд прийшов до
висновку, що ті обставини, що підсудна ОСОБА_6 вербувала ОСОБА_7, ОСОБА_2.,
ОСОБА_10, ОСОБА_9. , ОСОБА_3,
ОСОБА_4. для переміщення їх в м. Москву з метою експлуатацію, що вона використовувала для досягнення цієї
мети обман та уразливий стан потерпілих,
що вона погрожувала ОСОБА_4.,
ОСОБА_9. та ОСОБА_3 застосуванням
насильства, що вона з метою експлуатації
переміщувала ОСОБА_7 і ОСОБА_2., що вона
втягнула неповнолітніх ОСОБА_4. і ОСОБА_3 в злочинну діяльність і при цьому
погрожувала їм застосуванням насильства з достовірністю підтверджуються
встановленими і підтвердженими фактичними обставинами справи, показами потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_2.,
ОСОБА_10, ОСОБА_9. , ОСОБА_3,
ОСОБА_4., показами законного
представника ОСОБА_5, показами свідків
ОСОБА_19, ОСОБА_2, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22 , Іваненко О.В. При цьому суд, з урахуванням того, що вказОСОБА_14 особи є незаінтересованими в
результатах розгляду справи, що
дОСОБА_14 покази послідовні і не мінялися,
що вони согласуються один з одним і логічно доповнюють один одного, що вони логічно підтверджують фактичні
обставини справи, вважає, що вони є правдивими і відповідають
дійсності. Суд не знайшов підстав для недовіри цим показам. Одначосно,
з урахуванням того, що покази
підсудної ОСОБА_6 проте, що вона не вербувала дівчат для переміщення в
м. Москву з метою експлуатації, що вона
тільки допомогала дівчатам і не переслідувала інших цілей, що вона нікому не погрожувала застосуванням
насильства, що вона не втягувала
ОСОБА_5 і ОСОБА_4. в злочинну діяльність
і не погрожувала їм застосуванням насильства є непослідовними, що вони не согласуються з фактичними
обставинами справи і іншими доказами, що
вони є не нелогічними і логічно не підтверджують встановлених фактичних
обставин, що вони противорічать один
одному і показам інших осіб, суд вважає
їх неправдивими і направленими на те,
щоб не нести відповідальності за скоєні злочини. При цьому суд вважає
такі неправдиві покази підсудної ОСОБА_6 ,
як її способом захисту від пред'явлених звинувачень. Суд також вважає, що сам характер та послідовність дій
підсудної ОСОБА_6 з достовірністю
свідчить проте, що всі її дії були
направлені для досягнення кінцевого результату - вербуванні та вивезенню
молодих осіб жіночої стОСОБА_14 в м. Москву з метою їх експлуатації.

Аналізуючи
окремо і в сукупності наявні та дослідОСОБА_8 судом докази, фактичні обставини справи суд прийшов до
висновку, що підсудна ОСОБА_6 незаконно заволоділа паспортом ОСОБА_10 і це
вона скоїла для використання цього паспорту при переправленні інших осіб через
державний контроль України. Суд прийшов до такого висновку на тих
підставах, що вважає встановленими і
доведеними ті обставини, що ОСОБА_6 попросила ОСОБА_10 надати їй паспорт наче б
то для придбання їй квитка на проїзд, а
це з достовірністю слідує з показів потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_2., хоча сама не мала мети придбавати для
ОСОБА_10 квитка на проїзд, що вона 27
вересня 2006 року зрівнювала дОСОБА_14 паспорту ОСОБА_10 з даними ОСОБА_7, що свідчить про її наміри використати цей
паспорт, що вона мала можливість
повернути ОСОБА_10 паспорт і не зробила це,
а навпаки втекла з паспортом від неї,
що вона використала цей паспорт при переправленні через кордон ОСОБА_7 Ці
обставини з достовірністю підтверджуються показами ОСОБА_10, ОСОБА_2.,
ОСОБА_7, ОСОБА_4. Суд
вважає, що підстав для недовіри цим
показам немає. Одночасно суд вважає, що
покази підсудної ОСОБА_6 є
противоречивими, вони спростовуються
показами вищевказаних осіб, а тому є
неправдивими і направленими на зменшенні своєї вини в скоєних злочинах.

При
призначенні покарання суд враховує як обставини, що пом'якшують покарання ті, що підсудна ОСОБА_6 рОСОБА_14ше не судима, позитивно характеризується по місцю
проживання, має неповнолітню дитину.
Обставин, що обтяжують покарання немає.
Враховуючи ці обставини, а також
обставини справи суд вважає, що ці
обставини в сукупності пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого підсудною ОСОБА_6
злочину, передбаченого ст. 149 ч.3 України, а тому суд вважає необхідним в відповідності
з ст. 69 КК України призначити їй
покарання за цим законом нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції цього закону.

Керуючись ст.
ст. 321 - 324 КПК України,

засудив:

ОСОБА_6
визнати винною в скоєнні злочинів,
передбачених ст. ст. 149 ч.2,
149 ч.3, 304, 357 ч.3,
332 ч.1 КК України і призначити їй покарання: за ст. 149 ч.2 КК України в виді позбавлення
волі строком на 5 ( п"ять ) років з конфіскацією 1А частини всього
особисто належного їй майна; за ст. 149
ч.3 КК України з приміненням ст. 69 КК
України в виді позбавлення волі строком на 6 ( шість ) років з конфіскацією Уг
частини всього особисто належного їй майна; за
ст. 304 КК України в виді позбавлення волі строком на 2 / два / роки;
за ст. 357 ч.3 КК України в виді арешту
строком на 3 (три) місяці; за ст. 332
ч.1 КК України в виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

В
відповідності з ст. 70 ч.1 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим
ОСОБА_6 визначити остаточне покарання в виді позбавлення волі строком на 6 (
шість ) років з конфіскацією Vz частини всього особисто належного їй майна. Строк
відбування покарання обраховувати з 5 січня 2007 року, тобто - з моменту затримання.

Запобіжний
захід до вступу вироку в законну силу залишити рОСОБА_14ше встановлений
-тримання під вартою.

Стягнути
з ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області 183 грн. витрат
на проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржено в Сумський апеляційний суд
через Конотопський

міськрайонний суд на протязі 15 діб з моменту його
проголошення, а засудженою - в той же

строк з
моменту вручення їй копії вироку.