Провадження №11-кп/772/171/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Апеляційний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,

суддів : ОСОБА_3 ,, ОСОБА_4 ,

за участю секретаря : ОСОБА_5 ,

розглянув «23» лютого 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора : ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

захисника адвоката: ОСОБА_8

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2014 року,
В с т а н о в и в :
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 86) про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі засудженому ОСОБА_6 .
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2014 року відносно нього та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього ст. 82 КК України.
Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_7 , який вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, захисника адвоката ОСОБА_8 , яка підтримала позицію свого підзахисного та просила застосувати до засудженого положення ст. 82 КК України, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, Апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення вимог зазначених у поданій апеляційній скарзі виходячи з наступних підстав.
Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні клопотання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 86) п про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі засудженому ОСОБА_6 , суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а тому заміна невідбутої частини строку покарання на більш м`який у вигляді обмеження волі є необґрунтованим.
З даним рішенням суду першої інстанції колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області погодитись не може, оскільки згідно з п. 2 Постанови № 2 пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він став на шлях виправлення.
Так, зазначивши в оскаржуваній ухвалі на наявність ряду дисциплінарних стягнень у засудженого ОСОБА_6 під час перебування останнього у Вінницькій установі виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області (№ 1), суд першої інстанції не звернув увагу, що зазначені дисциплінарні стягнення були здійснені відносно ОСОБА_6 в період 2009 2011 років, тобто до вступу вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 квітня 2013 року за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України.
В подальшому, після набрання вироком законної сили, та згідно з довідкою про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень, по особовій справі засудженого ОСОБА_6 , 1963 року народження, до останнього дисциплінарні стягнення не застосовувались. Окрім цього, засуджений ОСОБА_6 двічі був заохочений адміністрацією виправної колонії, а саме 09.01.2014 року, засудженому ОСОБА_6 було оголошено подяку за сумлінну поведінку та ставлення до праці за підсумками роботи за 4 квартал 2013 року та 04.04.2014 року за 1 квартал 2014 року.
Так, як вбачається з подання начальника Вінницької ВК УДПтС України у Вінницькій області (№ 86), засуджений ОСОБА_6 , 2/3 строку покарання відбув 07 вересня 2014 року, комісія установи на засіданні 14 листопада 2014 року згідно протоколу № 26 прийняла рішення про щаміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Крім того, згідно характеристики виданої на засудженого ОСОБА_6 Вінницькою ВК УДПтС України у Вінницькій області (№ 86) від 07.08.2014 року, засуджений ОСОБА_6 , за період відбування покарання став на шлях виправлення, тому заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме обмеження волі, згідно ст. 82 КК України.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.
Так, як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 квітня 2013 року, за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, 2/3 строку покарання відбув 07.09.2014 року, за період відбування покарання став на шлях виправлення, тому заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме обмеження волі, згідно ст. 82 КК України.
Враховуючи в сукупності усі наведені обставини, Апеляційний суд прийшов до висновку про застосування до засудженого ОСОБА_6 положень ст. 82 КК України та скасуванню ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2014 року.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, Апеляційний суд, -
У х в а л и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 грудня 2014 року скасувати.

Подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 86) про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі засудженому ОСОБА_6 задовольнити.
Замінити засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким обмеження волі у відповідності ст. 82 КК України

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Судді:

23 лютого 2015 рокум. Вінниця