Справа №
УХВАЛА

22 січня 2008 р. Колегія суддів
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області в складі:

головуючого
Маринчука М.П.

суддів
Михайленка В.Г.

Стародуба О.В.

при секретарі
Дехканбаєвій О.О.

з участю прокурора Скрипника
О.Є.

адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Умань кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та

жителя АДРЕСА_1, українця,

громадянина України, освіта середня,

одруженого, утримується в СІЗО-30

УДДУПВП у Черкаській обл., судимого

23.02.06 р. Жашківським районним

судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК

України до 3-х років позбавлення
волі,

у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 115 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Органами
досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він 04.04.2005 р.,
близько 23 год., зайшов у домоволодіння по АДРЕСА_2,
що належало ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, для з'ясування особистих стосунків із нею, з
приводу її участі у підданні його адміністративному арешту 28.03.2005 р.

При
цьому, між ним та ОСОБА_3 виникла сварка, що переросла у бійку, в ході якої він
заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді синюшно-багряного синця у лівій
надбрівній ділянці, садно на лобі справа
над середньою третиною правої брови, горизонтальне садно на правій щоці під нижньою повікою правого ока, глибоке
садно спинки носу посередині та дещо
зліва, садно на верхній губі зліва над зовнішнім кутом роту, розрив вуздечки язика в ділянці основи
якої на дні рота мається трикутної форми
рана з нерівними
осадженими краями
та дном з
прилеглих

2.

м'яких тканин голови,
блідо-синюшний синець в лівій скроневій ділянці, блідо-синюшний синець у нижній
третині лівого передпліччя по задній поверхні, суцільний зливний
синюшно-бягряний синець на задній поверхні правого та лівого передпліччя від
нижньої до середньої третини, синюшно-багряний синець на тильній поверхні лівої
кисті, блідо-синюшний синець на тильній поверхні правої кисті, від чого вона
впала на ліжко і він, умисно, з метою вбивства, руками здавив її шию, чим
заподіяв їй слідуючі тілесні ушкодження: округлий синець в ділянці кута нижньої
щелепи зліва з друговидним садном посередині, три синюшних синці під нижньою
щелепою зліва, синюшний синець та косо вертикальне глибоке садно в ділянці кута
роту справа на нижній щелепі, крововиливи в м'яких тканинах шиї, які відповідно
до висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень
небезпечних для життя, що спричинило смерть ОСОБА_3.

Орган
досудового слідства дії ОСОБА_2 кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України, як
вбивство, тобто умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині.

ОСОБА_2
ні під час досудового слідства, ні під час судового розгляду справи винним себе
у вбивстві ОСОБА_3 не визнав повністю, показавши суду, що він цього злочину не
вчиняв.

Після
того, як суд вислухав учасників судового розгляду, допитав свідків, дослідив
письмові докази адвокат підсудного заявив клопотання про повернення
кримінальної справи на додаткове розслідування.

Підсудний
ОСОБА_2 підтримав клопотання адвоката.

Прокурор
просить відмовити в задоволенні клопотання, так як вважає можливим закінчити
розгляд справи при наявних в ній доказах.

Колегія
суддів вважає, що судове слідство по справі проведено неповно, виходячи з
наступного.

Посилаючись
в обвинувальному висновку на висновок судово-медичної та
цитологічної експертизи № 94 від 11.07.2006 р. досудовим слідством вказано на
те, що вказаною експертизою у піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_3 виявлено
кров людини походження якої може бути від обвинуваченого ОСОБА_2

Але
такого висновку зазначена експертиза не дає.

Відповідно
до цієї експертизи:

- у піднігтьовому вмісті правої
руки ОСОБА_3 крові, білок людини та епітеліальні клітини не виявлено;

- при судово-цитологічному
дослідженні піднігтьового вмісту лівої руки ОСОБА_3 виявлено кров людини.
Клітин придатних для цитологічного дослідження не виявлено;

- при серологічному дослідженні
крові виявлено антиген Н, який може походити від особи (осіб) ймовірно з 0 (І)
групою крові. Походження від потерпілої ОСОБА_3 не виключається. Даний антиген
є у крові ОСОБА_2

Разом
з тим група крові у потерпілої ОСОБА_3 0 (І), у ОСОБА_2 В (ІІІ).

3.

Окрім того, у разі якщо у піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_3 є кров ОСОБА_2, то це може свідчити
про фізичний опір ОСОБА_3 нападнику. Але при поміщенні ОСОБА_2 в ІТТ у нього
ніяких тілесних ушкоджень, в тому числі і подряпин, не виявлено.

(Т. 1, а.с. 90)

Вказана
обставина виключає, що у піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_3 є кров ОСОБА_2
і фізичний опір вона могла чинити іншій особі, а не ОСОБА_2

(Т. 3, а.с. 84)

Аналогічно,
слідство посилається на висновок судово-біологічної експертизи № 77 від
16.05.05 р., вказуючи на те, що на сорочці світло-зеленого кольору, вилученій у
ОСОБА_2, виявлено сліди крові вбитої ОСОБА_3

Однак,
вказана експертиза не дала цього беззаперечно.

У
висновку вказаної експертизи вказано, що походження крові на вищезазначеній
сорочці від ОСОБА_2 не виключається. Домішки крові потерпілої ОСОБА_3 не
виключаються.

При
таких суперечливих висновках необхідно було провести молекулярно-біологічну
експертизу для точного визначення походження крові на вказаній сорочці ОСОБА_2,
як це було зроблено по куртці останнього.

При
допиті ОСОБА_2 як свідка від 11.04.05 р. (т. 1, а.с. 88) останній пояснив, що вдарив ОСОБА_3 в обличчя
один раз долонею, потім ще один раз в обличчя ребром долоні руки, після чого
потерпіла впала спиною на ліжко і вдарилась головою об тумбочку. Потім він її
ударив ще раз, але куди саме не пам'ятає. Від цього удару потерпіла впала на
підлогу біля ліжка.

Тобто
за словами ОСОБА_2 він вдарив ОСОБА_3 три рази.

В
якості підозрюваного ОСОБА_2 показав, що ОСОБА_3 він умисно наніс декілька
ударів в область обличчя. При відтворенні обстановки і обставин події ОСОБА_2
також дав аналогічні покази.

Такі
покази ОСОБА_2 не спілкуються із множинними тілесними ушкодженнями,
встановленими висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_3

Допитаний в судовому засіданні судмедексперт Тульчинський В.А. показав, що
ОСОБА_3 було нанесено не менше десяти тілесних ушкоджень, а тілесні ушкодження
у роті ОСОБА_3 у вигляді розриву вуздечки язика в ділянці основи якої на дні
рота мається трикутної форми рана 1,5*1,0*1,5 см. з нерівними осадненими краями
та дном темно-червоного кольору могли утворитись внаслідок заподіяння їх не із
зовнішньої сторони, а через ротову порожнину безпосередньо тупим предметом,
яким, зокрема, можуть бути пальці руки.

Враховуючи, що на тілі ОСОБА_2, при поміщенні його в ІТТ, ніяких тілесних
ушкоджень, подряпин на руках та ін., виявлено не було, досудовим слідством не
встановлено яким чином
були заподіяні вказані
в експертизі

тілесні ушкодження ОСОБА_3 та хто
їх міг заподіяти, та механізм їх утворення.

4.

Інкримінуючи всі тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_3 у вину ОСОБА_2,
слідство без достатніх доказів для того, вказало в обвинувальному висновку лише
«… Також, згідно висновку він заподіяв ОСОБА_3 тілесні ушкодження при житті у
вигляді …» і далі за текстом (т. 4, а.с.
51), але чи це зробив ОСОБА_2 слідство
доказів не наводить і рішення по цих тілесних ушкодженнях не прийнято.

- Обґрунтування досудовим слідством
вини ОСОБА_2 показами свідків про те, що при відбуванні адмінарешту ОСОБА_2,
нібито, говорив у
кімнаті для затриманих про вбивство ОСОБА_3, після відбуття адмінарешту, не
можуть розцінюватись судом як доказ на користь обвинувачення, оскільки ці
висловлювання заперечуються іншими доказами по справі і об'єктивно вини ОСОБА_2
у вбивстві ОСОБА_3 не
доводять.

- Колегія суддів вважає правдивими
покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
те, що вони були понятими і в їхній присутності
ОСОБА_2 добровільно показав та розповів як бив ОСОБА_3 і скільки раз та
після чого він її вбив.

Однак,
з цього приводу сам ОСОБА_2 при допиті
його як обвинуваченого 21.04.05 р. (т.
1, а.с. 170), показав, що при відтворенні він говорив те, що йому спадало на
думку, фантазував, все придумував по ходу відтворення.

В
судовому засіданні ОСОБА_2 показав, що його змусили до таких показів працівники
міліції.

Разом
з тим, при відтворенні слідством не вияснялось яким чином ОСОБА_2 могли бути
заподіяні всі тілесні ушкодження, виявлені
судово-медичною експертизою на трупі ОСОБА_3

Тобто,
в основу обвинувачення взято лише покази самого ОСОБА_2 про те, що він вдарив
ОСОБА_3 три рази в область обличчя з яких один удар ребром долоні по шиї, не
закріпивши його показів іншими доказами, це при тому, що ОСОБА_2 не стверджує,
що він душив за шию потерпілу.

Допитаний
в суді судмедексперт Тульчинський В.А. повністю виключив можливість настання
смерті потерпілої ОСОБА_3 шляхом нанесення удару ребром долоні в область шиї,
як це вказує ОСОБА_2, зазначаючи, що характер тілесних ушкоджень на тілі та їх
симптоматика вказують лише на смерть від механічної асфіксії шляхом здавлювання
шиї руками.

Хто
заподіяв інші тілесні ушкодження ОСОБА_3, слідством не встановлювалось.

Більше
того, при відтворенні обстановки і обставин події на відеозапис, ОСОБА_2 не
показує, що він брав ОСОБА_3 за шию взагалі чи бив її ребром долоні.

Колегія
суддів вважає, що досудове слідство по справі проведено неповно,
оскільки під час
його проведення, всупереч
вимогам

статей 22 і 64 КПК України
обставини злочину досліджені поверхово і однобічно, що позбавляє суд правильно
вирішити справу.

Вказана
в ухвалі суду неповнота досудового слідства не може бути усунута в судовому
засіданні.

5.

Враховуючи, що по справі необхідно провести слідчі дії, то її потрібно
повернути на додаткове розслідування з метою усунення порушень, вказаних в
ухвалі, для чого:

1. Провести
молекулярно-біологічну експертизу вилученої сорочки ОСОБА_2 з метою визначення
походження крові.

2. Провести
додаткову комплексну судово-медичну, цитологічну та молекулярно-біологічну
експертизу з метою виключення суперечностей висновків експертизи № 94 від
11.07.06 р. про походження крові у піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_3

3. Встановити, хто
міг заподіяти ОСОБА_3 тілесні ушкодження,
від яких наступила смерть останньої, та механізм їх утворення. Та інші
тілесні ушкодження, виявлені судмедекспертизою.

4. Провести очні
ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 і
ОСОБА_7, які відбували адмінарешт з останнім, на предмет погроз
вбивством ОСОБА_3 ОСОБА_2

5. Перевірити
покази ОСОБА_2 дані ним в судовому засіданні про те, що працівники міліції
змусили його дати неправдиві покази, для чого встановити та допитати їх та провести
очні ставки між ОСОБА_2 та ними та прийняти відповідне рішення.

Перевірити і дати належну оцінку клопотанням, наданих адвокатом ОСОБА_1 в
судовому засіданні та підтриманих підсудним ОСОБА_2 21.01.08 р., виконати інші
слідчі дії за наявності підстав для обвинувачення, необхідних для закінчення
досудового слідства відповідно до вимог КПК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни міри запобіжного заходу ОСОБА_2

Керуючись ст. 281 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 115 КК України
повернути прокурору Жашківського району Черкаської області на додаткове
розслідування.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 залишити попередню -
утримання під вартою.

На ухвалу протягом семи днів з дня
її винесення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Черкаської області,
а підсудним
ОСОБА_2 - в той же термін з моменту отримання ним копії
ухвали.

Головуючий

Судді