ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-435/08

17 червня 2008 року Печерський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Карабаня В.М.,

при секретарі - Ілляш С.І.,

за участю прокурора - Нідзельської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського
районного суду м. Києва кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ОСОБА_1,
уродженця Дніпропетровської області, Межівського району, с. Тарасовка,
українця, громадянина України, не одруженого, освіта не повна середня,
військовозобов'язаного, зареєстрованого у АДРЕСА_1, проживаючого в АДРЕСА_2, у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, будучи
раніше засудженим, а саме: 30.05.2001 року, Київським районним судом м.
Харкова, за ч. 2 ст. 140 КК України, до одного року позбавлення волі, умовно з
випробувальним строк 1 рік; 24 січня 2002 року, Апостоловським районним судом
Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 185 КК України, до 2 років 6 місяців
позбавлення волі; 15.06.2005 року, Деснянським районним судом м. Києва, за ч. 2
ст. 289 КК України, до трьох років позбавлення волі, та звільнившись 27.11.2007 року, за постановою
Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 20.11.2007 року, умовно достроково на 3 місяці 11
днів, належних висновків для себе не
зробив, на шлях виправлення не став і повторно вчинив злочин при наступних
обставинах.

Так
він, 31 березня 20008 року, приблизно о 00 годин 10 хвилин, перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_3, побачив автомобіль ВАЗ 2101 д.з. НОМЕР_1, та
вирішив незаконно ним заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 скориставшись відсутністю
сторонніх осіб, та тим, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до передніх
лівих дверей і натиснувши долонями обох рук на скло, зверху до низу, відкрив їх
та проник до салону зазначеного
автомобіля.

Знаходячись у салоні автомобіля ОСОБА_1 шляхом з'єднання проводів контактної
групи замка запалення, намагався запустити двигун автомобіля ВАЗ 2101 д.з.
НОМЕР_1, вартістю 15 000 гривень, що належить ОСОБА_2, але злочин не було закінчено з причин, які не
залежали від його волі, так як він був затриманий на місці вчинення злочину.

Будучи допитаним у судовому засіданні, підсудний ОСОБА_1 свою вину у
вчиненому визнав повністю та показав суду, що 30 березня 2007 року у нього
виник конфлікт з власницею квартири, де він знімає койко-місце, з приводу
оплати. Після чого він поїхав до свого знайомого з наміром знайти гроші на оплату житла.

Він
приїхав до Печерського району м. Києва та йшов вздовж бульвару Лесі
Українки. Потім зайшов у один з дворів,
де побачив автомобіль ВАЗ-2101 білого кольору. Вказаний автомобіль стояв
паралельно будинку, напроти одного з під'їздів.

Він вирішив викрасти що-небудь з вказаного
автомобіля та з допомогою металевої пластини, що була у нього з собою,
відкрив багажне відділення.

У багажному відділенні нічого цінного не виявив. Після того вирішив
викрасти вказаний автомобіль та доїхати на
ньому додому. Він підійшов до
передніх правих водійських дверей та
обома руками натиснув на скло дверей,
при цьому став тягнути його до низу. Вікно частково відкрилось. Він
просунув руку у салон, відкрив замок дверей та сів у салон. При цьому побачив,
що педалі автомобіля заблоковані між собою протиугінним пристроєм. Він вирішив спочатку запустити двигун автомобіля, а потім знімати
протиугонний пристрій. Поряд з рульовою колонкою, під кермом, знайшов в'язку проводів та став намагатись
запустити двигун. У той час до автомобіля підійшов незнайомий йому чоловік та
став тримати зовні, двері, щоб він не вийшов.
Через хвилину чи дві прибігли ще якісь чоловіки, а через деякий час, приїхали
працівники міліції, які затримали його та доставили у Печерське РУ. Щиро
розкаявся у вчиненому та просив суд не карати його суворо.

Покази підсудного дані під час судового слідства є
послідовними та об'єктивними такими, що не змінювались протягом досудового та
судового слідства і тому приймаються судом як такі, що відповідають фактичним
обставинам справи.

За згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів
по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході
досудового слідства по справі, стосовно фактичних обставин справи, які
правильно розуміє підсудний та інші сторони, і які ніким не оспорювались. Відповідно до ч. 3 ст.299 КПК України суд визнає
недоцільним дослідження доказів у справі, обмежившись допитом підсудного.

Тому суд обмежився дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що
характеризують особу підсудного, і надійшов до висновку про те, що ОСОБА_1
своїми умисними діями безпосередньо спрямованими на незаконне заволодіння
транспортним засобом, вчиненими повторно, але не доведеними до кінця з причин,
які не залежали від його волі, вчинив
злочин передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України

При призначенні підсудному міри покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та його особу, який на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом'якшують покарання
винного, є його щире каяття у вчиненому.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують його покарання, не
встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_1,
можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити
йому покарання у вигляді позбавлення волі. Цивільний
позов по справі не заявлявся.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності
до ст. 81 КПК України.

Міру запобіжного заходу підсудному до вступу вироку в законну силу слід
залишити без змін у вигляді триманні під вартою. Керуючись
ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України і
призначити йому покарання у виді 5 (п'ять) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 обраховувати відповідно до ст. 72 КК України
починаючи з 31 березня 2008 року.

Речові докази по справі:

- металеву
вигнуту пластину та металеве лезо від кишенькового ножа, які знаходяться на зберіганні в камері схову
речових доказів Печерського РУ ГУ МВС України у м. Києві - знищити;

- автомобіль ВАЗ - 2101, д.н.з.
НОМЕР_2, який переданий законному власнику
ОСОБА_2 - залишити у нього.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві судові
витрати у вигляді вартості проведеної дактилоскопічної експертизи №186 від
07.04.2008 року у розмірі 486 грн. 77 коп.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити без змін з утриманням під вартою
у Київському СІЗО № 13.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський
районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим який
перебуває під вартою з моменту отримання копії вироку.

Суддя В.Карабань