АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №
11-а 617 2007 р. Головуючий
у суді 1 інстанції Бондаренко Г.К.

Категорія:
ст. 185 ч.3 КК Доповідач
у суді II інстанції Петрова І.М.

24 липня 2007
року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі

головуючого -
судді Медведенка Ю.С., суддів Поступайло Н.І., Петрової І.М., за участю
прокурора Головіної Т.А., захисника - адвоката ОСОБА_1, законних представників неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за
апеляцією потерпілого ОСОБА_4. на вирок Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області від 17.05.2007 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця і жителя с Камбурліївка
Онуфріївського району суду Кіровоградської області, вул. Леніна 56, українця,
громадянина України, учня 9 класу Камбурліївької ЗОШ, раніше не судимого, -

засуджено
за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,
104 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 2 роки.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, уродженця смт. Онуфріївна Кіровоградської області, українця,
громадянина України, учня 9 класу Камбурліївької ЗОШ, жителя смт.АДРЕСА_2,
раніше судимого:

-
07.02.2007 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.
185 КК України з застосування ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі з
іспитовим строком 1 рік, -

засуджено
за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань
з урахуванням вироку Онуфріївського районного суду від 07.02.2007 року, ОСОБА_2
призначено покарання у вигляді 3 років З місяців позбавлення волі. На підставі
ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_2. звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Стягнуто з
ОСОБА_2, ОСОБА_4

на користь ОСОБА_4. по 827 грн. 87 коп. з кожного у рахунок
відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та по 250 грн. з кожного у рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто
з ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4. по 1012 грн.87 коп. з кожного у рахунок
відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та по 250 грн. з кожного у рахунок
відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_3.
та ОСОБА_2
засуджені за те, що в середині листопада 2006 року, на початку грудня 2006
року, та 14 грудня 2006 року в ранковий час за попередньою змовою групою осіб,
повторно, вчинили таємне викрадення чужого майна з проникненням у будинок
АДРЕСА_3, що належить потерпілому ОСОБА_4., грошей відповідно 800 грн., 780
грн, 650 грн. та майна на суму 36 грн. 48 коп., якими розпорядились на власний
розсуд, поділивши порівну.

В
апеляції потерпілий ОСОБА_4 просить вирок суду в частині цивільного позову
скасувати, при цьому вказує на те, що судом при визначенні розміру матеріальних
збитків та моральної шкоди, стягнутих з засуджених на його користь, не було
повністю враховано обставини справи, зокрема, те, що він переніс нервовий
стрес, є інвалідом другої групи. Крім того, вважає, що призначене засудженим
покарання є занадто м'яким.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, пояснення
потерпілого, якій підтримав доводи, викладені в апеляції, засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_2., їх законних
представників, які, вважаючи вирок законним і обґрунтованим, просили залишити
його без зміни, а апеляцію потерпілого без задоволення, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

На
підставі достовірних і узгоджених між собою доказів районний суд правильно
дійшов висновку про винність ОСОБА_3 та ОСОБА_2. у
вчиненні таємного викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб,
повторно, з проникненням у житло, а тому правильно кваліфікував дії засуджених
за ч.3 ст. 185 КК України, що не оскаржується сторонами по справі.

Призначаючи
ОСОБА_3. та ОСОБА_2
покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував: ступінь
тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким; особу винних, які по місцю
проживання та навчання характеризуються незадовільно; обставини, що пом'якшують
покарання - щире каяття та сприяння розслідуванню злочину, вчинення злочину неповнолітніми,
запевнення суду про належну поведінку в майбутньому; обставини, що обтяжує
покарання - скоєння злочину відносно особи похилого віку, тому обґрунтовано
дійшов до висновку, що перевиховання засуджених можливе без ізоляції від
суспільства, але за умови здійснення контролю за їх поведінкою органами
кримінально-виконавчої системи, тобто застосування ст.ст. 75, 76,104 КК
України.

Таким чином,
доводи в апеляції потерпілого про м'якість призначеного судом
покарання є необгрунтованими, оскільки, покарання

засудженим
призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням всіх обставин
справи, тяжкості скоєного злочину і даними про їх особистість, а тому підстав
для скасування вироку суду в частини призначеного покарання, колегія суддів не
вбачає.

Вирішуючи
цивільний позов у частині відшкодування матеріальних збитків та розміру
моральної шкоди на користь потерпілого, суд обґрунтовано задовольнив його
частково, врахував вимоги розумності та справедливості: те, що засуджені є
неповнолітніми, не працюють, майна на яке можливо накласти арешт, не мають,
матеріальний стан їх сімей незадовільний.

Керуючись ст.ст.
362, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілого ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Вирок
Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 17.05.2007 року
відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 -
залишити без зміни.