У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Скотаря А.М., Жука В.Г.

за участю прокурора

Вергізової Л.А.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 17 січня 2008 року кримінальну справу за касаційним
поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції
на вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25 вересня
2006 року щодо ОСОБА_1.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

немаючого
судимості,

засуджено за ч. 3 ст. 286
КК України на 5 років позбавлення волі без позбавлення права керувати
транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_1. звільнено від відбування покарання з випробуванням 3 роки, з
покладенням на засудженого обов'язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК
України.

Постановлено стягнути з
Новоселицької сільської ради Уляновського району Кіровоградської області на
користьОСОБА_2 43750грн., ОСОБА_3. 20000грн., ОСОБА_4 10000грн., ОСОБА_5 О.А.
50000грн. на відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_6. 46179грн.
62коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

В апеляційному порядку
вирок щодо ОСОБА_1. не переглядався.

Як визнав встановленим
суд, 11 листопада 2005 року близько 16-ї години на 252км. автодороги Київ-Одеса
ОСОБА_1., керуючи автомобілем ВАЗ-2107 д/н НОМЕР_1, виїжджаючи з АЗС «Ятрань»
на проїзну частину дороги порушив п. 2.3.б, п. 10.2 Правил дорожнього руху
України і допустив зіткнення з автомобілем Фотон-ВJ1043V8JE6-4 т/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6. Внаслідок ДТП пасажири автомобілю
ВАЗ-2107 -ОСОБА_8. та ОСОБА_7. загинули.

У касаційному поданні
прокурор, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій
ОСОБА_1. зазначає, що суд безпідставно призначив засудженому ОСОБА_1 покарання
нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 286 КК України, при
цьому не пославшись у резолютивній частині вироку на зазначену норму
закону. Прокурор також зазначає, що
ОСОБА_1. безпідставно звільнено від відбування покарання з випробуванням на
підставі ст. 75 КК України. Крім того, на його думку суд безпідставно врахував
як пом'якшуючу ОСОБА_1 покарання обставину - добровільне відшкодування завданої
шкоди, оскільки ця шкода за вироком стягнута з Новоселицької сільської ради.
Просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача,
міркування прокурора, яка підтримала касаційне подання, обговоривши його доводи
та перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що
касаційне подання підлягає частковому задоволенню.

На підставі зібраних по
справі доказах суд першої інстанції дійшов висновку щодо доведеності вини
ОСОБА_1. у вчинені інкримінованого йому злочину, кваліфікував його дії за ч. 3
ст. 286 КК України та призначив йому покарання у виді 5 років позбавлення волі,
звільнивши ОСОБА_1. на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з
випробуванням 3 роки, з покладенням на засудженого обов'язків, передбачених
п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Проте, призначене засудженому ОСОБА_1 покарання, на думку
колегії суддів, не відповідає вимогам
ст. 65 КК України.

Так, призначаючи ОСОБА_1 покарання нижче від найнижчої
межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 286 КК України, суд врахував, як
вбачається з вироку, зокрема те, що ОСОБА_1. вину у вчиненому визнав повністю,
щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні неповнолітню
дитину та непрацездатну особу, раніше не судимий, позитивно характеризується,
працює.

Наведені обставини, що пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також дані про особу винного
давали суду підстави для призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК
України.

Проте, звільняючи його від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд не врахував, що інкримінований
ОСОБА_1 злочин віднесений до категорії особливо тяжких, внаслідок його вчинення
настали тяжкі незворотні наслідки - смерть двох осіб. Така обставина, як
добровільне відшкодування завданих збитків, не може бути врахована ОСОБА_1 як
пом'якшуюча, оскільки ця шкода за вироком стягнута з Новоселицької сільської
ради Уляновського району Кіровоградської області.

З врахуванням наведеного, вирок підлягає скасуванню з
направленням справи на новий судовий розгляд.

Якщо при новому судовому розгляді справи буде доведена
вина ОСОБА_1. у вчинені інкримінованого злочину, призначене йому покарання із
застосуванням ст. 75 КК України слід вважати м'яким.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути
увагу суду на те, що мотивуючи у мотивувальній частині вироку можливість
призначення засудженому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в
санкції статті за якою він засуджується, при призначенні покарання у
резолютивній частині вироку повинно бути посилання на ст. 69 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

касаційне подання
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити
частково.

Вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської
області від 25 вересня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд у той же суд.

Судді:

Коновалов В.М. Скотарь А.М. Жук В.Г.