Справа № 303/6925/14-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.05.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі судді - доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника кримінально-виконавчої інспекції старшого інспектора кримінально-виконавчої інспекції м. Мукачево ВДПтС України ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали подання кримінально-виконавчої інспекції за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 березня 2015 року, якою задоволено подання кримінально-виконавчої інспекції, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, судимого:
- 13 грудня 1996 року Мукачівським міським судом за ч. 2 ст. 140 КК України до 9 місяців позбавлення волі;
- 21 травня 1997 року Мукачівським міським судом за ч. 1 ст. 206 КК України до 300 гривень штрафу;
- 15 вересня 1997 року Мукачівським міським судом за ч. 1 ст. 229-6 КК України до 1 року позбавлення волі;
- 17 лютого 1999 року Мукачівським міським судом за ч. 1 ст. 196-1 КК України до виправних робіт строком на 1 рік із відчисленням 20 % в дохід держави;
- 20 серпня 1999 року Мукачівським міським судом за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 43 КК України приєднано частину невідбутого покарання від 17 лютого 1999 року і призначено 2 роки 3 місяця позбавлення волі строгого режиму;
- 1 березня 2002 року Мукачівським міським судом за ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 26 квітня 2002 року Мукачівським міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України приєднано частину невідбутого покарання за вироком від 01.03.2002 року і призначено 4 роки позбавлення волі;
- 02 березня 2006 року Мукачівським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 26 квітня 2002 року і призначено 3 роки 4 місяця 28 днів позбавлення волі;
- 24 травня 2012 року Мукачівським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки;
- 2 квітня 2014 року Мукачівським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 24 травня 2012 року і визначено остаточне покарання у виді 5 років і 1 місяця позбавлення волі.
Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_7 , будучи засудженим вироком Мукачівського міськрайонного суду від 24 травня 2012 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, а також ознайомленим з покладеними на нього обов`язками і визначеними датами для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, без поважних причин три рази 01.11.2012 року, 15.09.2013 року, 03.10.2013 року не з`явився на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію та двічі притягувався до адміністративної відповідальності. Крім того враховано, що вироком Мукачівського міськрайонного суду від 02.04.2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 186, КК України до 5 років позбавлення волі, призначено покарання за сукупністю вироків, частково приєднано покарання (1 місяць) за вироком суду від 24.05.2012 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу суду від 11.03.2015 року скасувати. Вказує, що не з`являвся на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію з поважних причин, оскільки був хворий та виїжджав за межі України для працевлаштування, про що повідомляв працівників кримінально-виконавчої інспекції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ ОСОБА_7 , який підтримав апеляцію, просить її задовольнити, ухвалу суду скасувати і відмовити у поданні кримінально-виконавчої інспекції; промову прокурора, який просить апеляцію ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу суду - без змін; пояснення старшого інспектора кримінально-виконавчої інспекції, який підтримав подання кримінально-виконавчої інспекції і просить ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали подання та матеріали особової справи ОСОБА_7 , обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів подання та матеріалів особової справи ОСОБА_7 кримінально-виконавчої інспекції м. Мукачево вбачається, що судом належно досліджено всі надані йому докази, перевірено версії ОСОБА_7 про поважність причин неявки його на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції і зроблено вірний висновок про підставність даного подання.

Суд дослідив пояснення ОСОБА_7 про те, що 31.10.2012 року його покусав собака, із-за чого він не міг ходити і тому не з`явився на реєстрацію (а.о.с. 26), а також про те, що він належним чином повідомив кримінально-виконавчу інспекцію про виїзд у вересні-жовтні 2013 року за межі України на заробітки, дав їм правильну оцінку і підставно не взяв їх до уваги.

Твердження ОСОБА_7 про те, що він 01.11.2012 року, 15.09.2013 року та 03.10.2013 року не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції з поважних причин спростовуються матеріалами подання, матеріалами особової справи ОСОБА_7 , не підтверджуються жодним із наданих суду та досліджених в судовому засіданні доказами і є надуманими.

Отже висновки суду про доведеність трьох неявок ОСОБА_7 на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин відповідають фактичним обставинам справи і є підставними.

При розгляді даного подання судом також враховано факти притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності під час наданого вироком суду іспитового строку, а також вчинення ОСОБА_7 нового злочину та засудження його вироком суду від 24.05.2012 року до 5 років і 1 місяця позбавлення волі, що не були підставами для внесення подання.

Разом з тим суд першої інстанції належним чином не врахував, що 2 квітня 2014 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням ст. 71 КК України та частковим приєднанням невідбутого покарання за вироком від 24 травня 2012 року одного місяця позбавлення волі і за сукупністю вироків йому призначено остаточне покарання у виді п`яти років і одного місяця позбавлення волі. Це покарання він відбуває з 15 листопада 2013 року і на час розгляду даного подання вже відбуває призначене вироком суду від 24 травня 2012 року покарання, у зв`язку з чим не може бути направленим для його же відбування.

Місцевий суд на ці обставини уваги не звернув, не виконав зазначені в ухвалі колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 листопада 2014 року (а.п.103-104) вимоги про те, що суду під час розгляду подання слід врахувати дані про наявність вироку Мукачівського міськрайонного суду від 2 квітня 2014 року щодо ОСОБА_7 , що набрав законної сили, яким ОСОБА_7 призначено остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України з урахуванням покарання, призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2012 року, і, як наслідок, постановив незаконне рішення про направлення засудженого для відбування покарання, яке він вже частково відбув і продовжує відбувати.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 409 та п. 2 ст. 410 КПК України підставною для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду. Неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

За таких обставин апеляція ОСОБА_7 підлягає задоволенню, ухвалу суду щодо нього слід скасувати, а подання - залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 407, 409, 410, 418-419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :
апеляцію ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 березня 2015 року, якою задоволено подання кримінально-виконавчої інспекції щодо ОСОБА_7 скасувати.

Подання кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_7 для відбування покарання, передбаченого вироком Мукачіувського міськрайонного суду від 24 травня 2012 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3