Ухвала

іменем україни

21 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого ОСОБА_7,
суддів ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_10 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 18 червня 2015 року,

встановила:

Вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 27 квітня 2015 року

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Одеси, проживаючого по АДРЕСА_1., в силу ст. 89 КК України не судимого,

засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

ОСОБА_4 визнано винним у тому, що він 16 січня 2015 року та 15 лютого 2015 року, за попередньою змовою з ОСОБА_6, проник до приміщення комори в селі Романівка Миколаївського району Одеської області, звідки викрав 66 мішків насіння соняшнику «Піонер» на загальну вартість 117000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18 червня 2015 року вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник просить ухвалу суду апеляційної інстанції змінити у зв'язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність і застосувати до призначеного ОСОБА_4 покарання положення ст. 75 КК України. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що судом у достатній мірі не було враховано те, що засуджений щиро розкаявся та активно сприяв у розкритті злочину, раніше не судимий, а також відшкодував завдану потерпілому шкоду та має на утриманні неповнолітню дитину,.

Перевіривши касаційну скаргу та долучену до неї копію судового рішення, колегією суддів не встановлено підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у касаційній скарзі.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_4 та кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК України за обставин викладених у вироку ґрунтується на доказах, досліджених судом у порядку ст. 349 КПК України та у касаційній скарзі не оспорюється.

Як убачається зі змісту судового рішення, суд першої інстанції при призначені засудженому покарання обґрунтовано врахував тяжкість злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу винного, активне сприяння у розкритті злочину та щире каяття, а також відсутність у потерпілого претензій майнового та морального характеру.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, що є мінімальною межею санкції статті Особливої частини КК за якою його притягнуто до кримінальної відповідальності.

За результатами перевірки матеріалів кримінального провадження апеляційний суд відкинув доводи апеляційної скарги захисника засудженого, аналогічні наведеним у касаційній скарзі, та погодився з висновками суду про можливість виправлення засудженого лише за умови його ізоляції від суспільства.

В обґрунтування прийнятого рішення судом апеляційної інстанції враховано те, що засуджений притягувався до кримінальної відповідальності та, незважаючи на це на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжкий корисливий злочин, а тому підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням не вбачає.

Доводи захисника щодо необґрунтованого зазначення судом у вступній частині судового рішення даних щодо погашених судимостей ОСОБА_4 не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та не вливає на законність прийнятого рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є законною, вмотивованою та обґрунтованою та відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є достатнім та необхідним для його виправлення.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, про що захисник ставить питання у касаційній скарзі та вважає що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_10 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 18 червня 2015 року щодо ОСОБА_4.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_7