ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23
серпня 2007 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
судді - Дембовського С.Г.

суддів: Сілкової
І.М., Скавроніка В.М.

за участю
прокурора - Рабінчук Т.І.

адвоката - ОСОБА_1.

засудженого
- ОСОБА_2. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну
справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції на вирок Печерського районного суду м. Києва від 10 травня 2007 року,
яким -

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с
Толар, Казахстан, громадянин України, українець, з середньою освітою,
працюючий, не одружений, який проживає АДРЕСА_1, не судимий;

засуджений за ч.
2 ст. 186 КК України із застосуванням вимог ст. 69 КК

України на 2
роки позбавлення волі.Справа № 11 -а-1610/07

Встановила:

За вироком суду
ОСОБА_2. визнаний винним у тому, що 24.10.2006 року, приблизно о 19 годині 10
хв., знаходячись біля буд. АДРЕСА_2, з корисливих мотивів, з метою відкритого
викрадення чужого майна, підійшов до раніше незнайомої ОСОБА_3. і схопивши
рукою її сумку, погрожуючи при цьому потерпілій побиттям, тобто застосуванням
насильства, що не є небезпечним для її життя та здоров'я, почав вимагати
віддати сумку. Отримавши відмову, ОСОБА_2. став виривати сумку, завдавши
потерпілій удари по голові та обличчю, спричинивши останній легкі тілесні
ушкодження, тобто застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя та
здоров'я потерпілої, відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_3, на
загальну суму 15600 гривень після чого з викраденим з місця вчинення злочину
зник.

У своїй апеляції прокурор, не оспорюючи кваліфікацію дій
засудженого та фактичні обставини справи, посилається на невідповідність
призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок
його м'якості. Просить вирок Печерського районного суду м. Києва від 10.07.2007
року скасувати та постановити по справі новий вирок, яким призначити ОСОБА_2.
покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення" волі строком на 4
роки. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що суд безпідставно прийняв рішення
про застосування щодо ОСОБА_2. вимог ст. 69 КК України призначивши більш м'яке
покарання, ніж передбачено законом.

Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляцію і
просила вирок, в частині призначеного ОСОБА_2. покарання скасувати, та
постановити новий вирок, яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі
на строк 4 роки; пояснення засудженого та його захисника, які заперечували
проти апеляції прокурора і просили вирок суду залишити без зміни; провівши
судові дебати та вислухавши останнє слово засудженого, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція
підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що досудове і судове слідство по ній
проведено з дотриманням вимог ст. 22 КПК України, а висновки суду про винність
ОСОБА_2. у вчиненні злочину, за який він засуджений, при обставинах викладених
у вироку підтверджуються доказами, які є у справі і в апеляції не оспорюються.

Фактично встановлені судом першої інстанції обставини справи перебувають у
відповідності з наявними у справі доказами і обвинувальний вирок відносно
ОСОБА_2. постановлено обґрунтовано та його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.
186 КК України.

При
призначенні засудженому ОСОБА_2. покарання, суд першої інстанції
врахував особу винного,
який раніше не
судимий,

характеризується позитивно, працює, має на утриманні родичів похилого

віку. Обставинами, що пом'якшують покарання суд визнав його щире каяття у
скоєному та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Разом з тим, рішення суду про призначення ОСОБА_2. більш м'якого покарання
ніж передбачено законом, з урахуванням вищезазначених пом'якшуючих обставин є
недостатньо обґрунтованим і на думку колегії суддів апеляційного суду, з
урахуванням ступеню суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який
відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретних обставин його вчинення, ці
обставини не можна вважати такими, що істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину та пом'якшують покарання, тобто бути підставою для
застосування ст. 69 КК України.

Крім того, посилання суду на ту обставину, що на утриманні ОСОБА_2.
знаходяться його родичі похилого віку - дід ОСОБА_4. та бабка ОСОБА_5.
ІНФОРМАЦІЯ_2, як на обставину, що дає підстави для застосування щодо нього
вимог ст. 69 КК України є безпідставними, оскільки довідка виконавчого комітету
Шпитьківської сільської ради ( т.2 а.с.18).не містить об'єктивних даних про те,
що зазначені особи знаходились на утриманні у свого внука, одержували від нього
постійну матеріальну допомогу і ця допомога була основним джерелом їх
існування.

З урахуванням загальних засад призначення покарання, апеляційний суд
враховує тяжкість вчиненого ОСОБА_2 злочину та конкретні обставини справи, дані
про особу винного, який не судимий, працював, характеризується позитивно.
Обставиною, що пом'якшує покарання суд визнає його щире каяття у вчиненні
злочину. Обставин, що обтяжують покарання колегія суддів не вбачає і вважає, що
вирок суду в частині призначеного ОСОБА_2. покарання, є явно несправедливим за
своїм видом та розміром, так як покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК
України є явно несправедливим внаслідок його м'якості, що у відповідності зі
ст. 372 КПК України є підставою для скасування вироку в частині призначеного
судом покарання.

За таких обставин, апеляційний суд вважає необхідним призначити ОСОБА_2.
покарання в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, але без
застосування вимог ст. 69 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 366, 372, 378, 379 КПК
України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, задовольнити.

Вирок Печерського районного суду м. Києва від 10 травня
2007 року щодо ОСОБА_2 скасувати в частині призначеного йому покарання.

Призначити ОСОБА_2у за ч. 2 ст. 186 КК України покарання
у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

В решті вирок
суду залишити без зміни.

На даний вирок суду можуть бути подані касаційні скарги та внесено подання
в палату з кримінальних справ Верховного Суду України через Апеляційний суд
міста Києва протягом одного місяця з моменту проголошення вироку, а засудженим
у той же самий строк з моменту вручення йому копії вироку.