Справа № 4-108/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2011 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Чечот А.А.

при секретарі Новак Т.І.

за участю прокурора Іщенко О.М.

та адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ ПМ ДПА в Черкаській області Кузовнікова В.С. від 05 січня 2011 року про порушення кримінальної справи за ч. 3 ст. 212 КК України відносно субота підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 по факту ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ ПМ ДПА в Черкаській області Кузовнікова В.С. від 05 січня 2011 року про порушення кримінальної справи відносно субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 по факту ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, оскільки дана постанова винесена з порушенням кримінального законодавства, передчасно, є необґрунтованою та порушує його права та законні інтереси, виходячи з наступного. В постанові вказано, що суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа Махно (ідентифікаційний ї код НОМЕР_1, м. Золо6тоноша, вул. Баха, буд. 67, корп. В, кв. 6), будучи зареєстрованою як суб'єкт господарювання Золотоніською міською радою на податковий облік у Золотоніській ОДПІ 10.07.07 та являючись платником єдиного податку, основним видом діяльності якої є надання інших комерційних послуг, а саме реалізація припейд - продукції та прийом платежів через програмно - технічні комплекси самообслуговування, в період з лютого 2008 року по вересень 2010 року, в порушення п.п. 2.3.1 п.2.3 ст.2, п.9.3, п.9.4 ст. 9, п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.97 № 168/97-ВР умисно ухилилась від сплати до державного бюджету податку на додану вартість на загальну суму 3 109 636 грн. А тому, вважає, що в розпорядженні слідчого було недостатньо даних, які б вказували на наявність в його діях ознак злочину. Просить задовольнити скаргу, скасувати постанову про порушення кримінальної справи.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив її задовольнити та скасувати постанову слідчого від 05.01.2011 року, а в частині відмовлення в порушенні кримінальної справи залишити без розгляду, оскільки останнє суперечить вимогам п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 4 червня 2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи». Вважає, що слідчим при винесені оскаржуваної постанови не було вжити всіх заходів, які передбачені законом для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, оскільки підстав та приводів для скасування постанови від 05.01.2011 року не вбачає та вважає, що оскаржувану постанову потрібно залишити в законній силі.

Старший слідчий СВ ПМ ДПА в Черкаській області Кузовніков В.С. у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, оскільки підстав та приводів для скасування постанови від 05.01.2011 року не вбачає та вважає, що оскаржувану постанову потрібно залишити в законній силі.

Заслухавши захисника заявника адвоката, прокурора, представника СВ ПМ ДПА в Черкаській області, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінальної справи які стали підставою для її порушення, суд приходить до висновку про можливість задоволення скарги ОСОБА_2 виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України при наявності приводів і підстав, зазначених у ст. 94 КПК України, прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення кримінальної справи, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа, а також дальше її спрямування. Якщо на момент порушення кримінальної справи встановлено особу, яка вчинила злочин, кримінальну справу повинно бути порушено проти цієї особи.

Відповідно до Ч. 1 ст. 94 КК України приводом до порушення кримінальної справи є, зокрема: заяви або повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян, які затримали підозрювану особу на місці вчинення злочину з поличним; явка з повинною; повідомлення, опубліковані їв пресі; безпосереднє виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину. Однак, для того щоб порушити кримінальну справу, у кожному окремому випадку потрібні не тільки законний привід, але і підстава. Відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України підставою для порушення кримінальної справи є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину. Достатніми даними, що вказують на наявність таких ознак вважається фактичне існування доказів, які підтверджують реальність конкретних ознак злочину (час, місце, спосіб та інші обставини здійснення злочину). Фактичні дані злочину повинні бути достовірно встановлені ще до винесення постанови про порушення кримінальної справи.

Відповідно до п. 15 ст. 236-8 КПК України розглядаючи скаргу на постанову про порушення справи, суд повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Аналізуючи постанову слідчого СВ ПМ ДПА ОСОБА_3 та матеріали справи які послужили приводом та підставою для порушення кримінальної справи, суд вважає, що органом досудового слідства при порушення справи не були дотримані вимоги закону. Всупереч вимогам ст. 94 КПК України кримінальна справа була порушена без належних підстав і за відсутності достатніх даних, які б вказували на наявність ознак злочину.

Так, відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 08.10.2004р. №15 «Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів»злочин, передбачений ст. 212 КК, є закінченим з моменту фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів які мали бути сплачені у строки та в розмірах, передбачених законодавством з питань оподаткування (тобто сум узгоджених податкових зобов'язань, визначених згідно із Законом № 2181-III), а саме - з наступного дня після настання строку, до якого мав бути сплачений податок, збір чи інший обов'язковий платіж, що відповідно до визначеного ст. 5 вказаного Закону порядку вважається узгодженим і підлягає сплаті. Якщо закон пов'язує строк сплати з виконанням певної дії, то злочин вважається закінченим з моменту фактичного ухилення від сплати. Отже, суд вважає, що серед підстав порушення кримінальної справи за ознаками ч. 3 ст. 212 КК є обовязок органу досудового слідства пересвідчитись у тому, що на момент порушення кримінальної справи фактичне ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів які мали бути сплачені у строки та в розмірах, передбачених законодавством з питань оподаткування були узгодженні між платником податків та органом ДПІ.

З пояснень адвоката вбачається, що на підставі акту перевірки, з висновками якого була незгідна скаржник та подавала заперечення до ДПІ, були прийнято податкове повідомлення-рішення №1557//0 від 24.12.2010 року про донарахування ПДВ в сумі 3 109 636 грн. Дане рішення повідомлення було оскаржено до Черкаського адміністративного окружного суду. На підставі вказаного та у відповідності до п.5.2. ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податкові зобов'язання у сумі 3 109 636 грн. є неузгодженими. А тому, податкове повідомлення-рішення не може бути достатньою підставою для порушення кримінальної справи відносно мене за ст. 212 КК України.

Крім того, відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 04.06.2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи», розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суддя повинен перевірити, зокрема законність джерел отримання даних, які були підставою для порушення кримінальної справи. В акті невиїзної документальної перевірки від 15.12.2010 р. №17/35- викладені висновки, які не відповідають чинному податковому законодавству а також гуртуються на незаконно отриманої робітниками податкової міліції Золотоніської ОДГО інформації, яка містить банківську тайну, зокрема, щодо руху грошових коштів на моєму банківському рахунку, який відкрито в АТ «Укрінбанк». Незаконність отримання такої інформації підтверджена рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 27.09.2010р. по справі №22ц-5693/10, яке набуло чинності. Отже данні про об'єм коштів, що пройшли через банківський рахунок СПД ФО ОСОБА_2 наведені в акті перевірки №17/35- від 15.12.2010р., одержані з порушенням закону, що встановлено судом, а тому не можуть бути належним доказом в кримінальній справі та достатньою підставою для порушення кримінальної справи.

Статтею 236-8 КПК України передбачено, що суд приймає до розгляду скаргу на постанову про порушення кримінальної справи протягом усього часу перебування справи у провадженні органу дізнання, слідчого, прокурора до моменту закінчення досудового слідства.

За результатами розгляду скарги, залежно від того, чи були при порушенні справи додержані вимоги статей 94, 97, 98 КПК України, суддя своєю мотивованою постановою, зокрема, задовольняє скаргу, скасовує постанову про порушення справи.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 08.10.2004р. №15 «Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів»злочин, передбачений ст. 212 КК, є закінченим з моменту фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів які мали бути сплачені у строки та в розмірах, передбачених законодавством з питань оподаткування (тобто сум узгоджених податкових зобов'язань, визначених згідно із Законом № 2181-III), а саме - з наступного дня після настання строку, до якого мав бути сплачений податок, збір чи інший обов'язковий платіж, що відповідно до визначеного ст. 5 вказаного Закону порядку вважається узгодженим і підлягає сплаті. Якщо закон пов'язує строк сплати з виконанням певної дії, то злочин вважається закінченим з моменту фактичного ухилення від сплати.

Враховуючі вищевикладене, керуючись ст. ст. 94, 97, 98, 236-7, 236-8 КПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 4 червня 2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи», -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ ПМ ДПА в Черкаській області Кузовнікова В.С. від 05 січня 2011 року про порушення кримінальної справи за ч. 3 ст. 212 КК України відносно суб»єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 по факту ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ ПМ ДПА в Черкаській області Кузовнікова В.С. від 05 січня 2011 року про порушення кримінальної справи за ч. 3 ст. 212 КК України відносно субота підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 скасувати.

Матеріали кримінальної справи повернути Прокуратурі Черкаської області з метою подальшого прийняття по ним рішення.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області протягом семи діб з дня ії винесення.

Головуючий: А.А.Чечот