Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2010 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Загоруйко О.В.

з участю: захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженої, не працюючої, інваліда ІІІ групи, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимої, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

07 серпня 2010 року біля 21 години 30 хвилин ОСОБА_5 на площадці біля квартири №46 в під»їзді будинку № 39 по вул. І.Франка в м. Старокостянтинів на ґрунті особистих неприязних відносин під час сварки умисно нанесла ОСОБА_4 рукою декілька ударів у ліве плече та шию.

Внаслідок цих дій ОСОБА_4 було заподіяно легкі тілесні ушкодження.

В суді ОСОБА_5 своєї вини не визнала і пояснила, що дійсно між нею та ОСОБА_4 06 серпня 2010 року виникла сварка через зауваження, яке зробила ОСОБА_4 дітям, що грались на вулиці. На другий день 07 серпня 2010 року близько 21 години 30 хвилин вона чула, як її мати ОСОБА_6 на площадці біля квартири ОСОБА_4 сварилась з останньою. Вона ж сама у цей час знаходилась у своїй квартирі разом із дитиною та своєю сестрою ОСОБА_7, при цьому на площадку не виходила, участі у сварці не приймала та потерпілу не била.

Обєктивно вина підсудної у вчиненні злочину підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4, яка пояснила, що 07 серпня 2010 року о 21 годині 30 хвилин, коли вона поверталась додому, на площадці біля її квартири №46 на неї чекали ОСОБА_5 та її мати ОСОБА_6 ОСОБА_5 загородивши їй дорогу до квартири, почала разом із матір»ю ображати її. Під час сварки ОСОБА_5 правою рукою почала наносити їй удари у ліве плече, шию та по голові, чим заподіяла легкі тілесні ушкодження;

- показаннями свідка ОСОБА_8, яка підтвердила наявність у потерпілої тілесних ушкоджень, та пояснила, що ввечері 07 серпня 2010 року у дворі будинку №39 по вул. І.Франка у м. Старокостянтинів, вона зустріла свою сусідку ОСОБА_4, яка перелякана вибігла зі свого під»їзду, та розповіла, що її побила ОСОБА_5;

- показаннями свідка ОСОБА_9, яка також підтвердила наявність у потерпілої тілесних ушкоджень, а також твердження про те, що побила її ОСОБА_5;

- висновком судово-медичної експертизи № 2060 від 19.10.2010 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_4 станом на 09.08.2010 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів м»яких тканин лівого плеча, саден шкіри лівого плеча, шиї, що могли утворитися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено, під час та за обставин, що вказані у постанові про призначення судово-медичної експертизи, тобто 07.08.2010 року, та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки;

- зареєстрованим в ЖРЗПЗ під №1660 від 07.08.2010 року повідомленням ОСОБА_4, яка 07.08.2010 року о 21 годині 40 хвилин по телефону повідомила чергового Старокостянтинівського РВ УМВС України у Хмельницькій області про факт нанесення їй тілесних ушкоджень сусідкою ОСОБА_5.

Суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які є непослідовними, містять у собі протиріччя і суперечать іншим дослідженим доказам. Окрім того, зазначені особи є близькими родичами ОСОБА_5, і тим самим є зацікавленими в уникненні останньої від кримінальної відповідальності.

Не бере суд до уваги й показання ОСОБА_5 про те, що вона не била потерпілу, оскільки дані твердження суперечать дослідженим доказам, в тому числі характеру та локалізації тілесних ушкоджень. Показання ОСОБА_4 про обставини протиправних дій підсудної є послідовними та узгоджується з цими доказами, а тому суд не знаходить підстав ставити їх під сумнів. Окрім того, в судовому засіданні ОСОБА_5 визнає той факт, що 07 серпня 2010 року близько 21 години 30 хвилин мала місце сварка з потерпілою, у якій приймала участь її мати ОСОБА_6, а вона в цей час була у своїй квартирі №45.

Таким чином дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст.125 ч.1 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винної.

Обставин, що помякшують або обтяжують їй покарання, не встановлено.

Суд враховує, що підсудна є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, а тому приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді штрафу.

Цивільний позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню. При цьому суд враховує, що потерпілій злочином завдано моральної шкоди, вона перенесла фізичний біль, страждання та приниження, через що змінився спосіб її життя та погіршилися нормальні життєві звязки. З врахуванням ступеня понесених моральних страждань, розмір даного відшкодування суд визначає в сумі 600 грн.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в сумі 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 600 грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 15 діб.

Суддя :