Справа № 1-152/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
жовтня 2007 року Хустський
районний суд

Закарпатської
області

в складі:

головуючого-судді Довжанин М. М.

при
секретарі Мальцевій І. О.,
Антонь Є. І.

з участю
прокурора Дорошевич Р. Р.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу про обвинувачення:

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1Закарпатської
області, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді Ізянського
сільського голови, раніше не судимого, у вчиненні злочинів передбачених ст. ст.
364 ч. 2,366 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1. відповідно до рішення 1 сесії 4 скликання від 10.04.2002
року перебуваючи на посаді Ізянського сільського голови, будучи службовою
особою - державним службовцем 8 рангу неналежно виконуючи свої службові
обов'язки через несумлінне ставлення до них вчинив службову недбалість, яка
виражається в наступному:

Не перевіривши наявність оригіналу рішення підписав та завірив круглою
печаткою Ізянської сільської ради рішення виконкому № 30 від 05.05.2004 року
про оформлення права власності на адміністративне приміщення сільської ради по
вул. Центральній № 97 в с
Іза за АВП „Ділоліс", хоча таке рішення в протоколі зазначеного
засідання виконкому відсутнє.

На підставі цього рішення 8 жовтня 2004 року
Господарським судом Закарпатської області постановлено рішення, яким
зобов'язано Хустське державне підприємство технічної інвентаризації провести
дії по видачі АВП „Ділоліс" свідоцтва про право власності на будівлю
адміністративного будинку, вартість якого складе 81644 грн. та здійснити його
реєстрацію.

27 жовтня 2004 року Хустським ДПТІ оформлено право власності на
належне Ізянській сільській
громаді 4/25 адмінприміщення сільради,
чим

спричинено
інтересам Ізянської сільради матеріальної шкоди в сумі 13063 гривні.

Також у червні 2003 року підсудний не перевіривши
наявність оригіналу рішення завірив власним підписом та круглою печаткою
виконкому Ізянської сільради оформлений секретарем сільради ОСОБА_8 витяг з
рішення виконавчого комітету сільради від 19.12.1997 року про передачу у
приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки розміром 0,80 га., розташованої в с Іза по вул..
Раковського б/н, хоча згідно рішення № 111 виконкому Ізянської сільради від 19.12.1997
року останньому виділено земельну ділянку розміром 0,25 га.

На підставі вказаного витягу з рішення відділом земельних
ресурсів Хустської РДА оформлено державний акт серії ЗК № 013-20312 від
26.06.2003 року, згідно якого ОСОБА_2 передано безкоштовно у приватну власність
земельну ділянку розміром 0,80 га.
В результаті цього, із земель запису Ізянської сільради незаконно вилучено
земельну ділянку площею 0,55 га., нормативна грошова оцінка якої складає 63470
грн., чим державним інтересам в особі Ізянської сільради заподіяно матеріальну
шкоду на вказану суму.

Крім цього ОСОБА_1. не перевіривши наявність оригіналу
рішення підписав та завірив печаткою Ізянської сільради державний акт серії РЗ
№ 178304 від 29.12.2002 року про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку
площею 0,776 га., розташовану в с Іза по вул. Раковського б/н, який виготовлено
на підставі рішення виконкому Ізянської сільради від 10.12.1997 року, хоча таке
рішення Ізянською сільрадою не приймалось. В результаті цього із земель запасу
Ізянської сільради незаконно вилучено земельну ділянку вартістю 46 857 грн.,
чим державним інтересам в особі Ізянської сільради заподіяно матеріальну шкоду
на вказану суму.

Також ОСОБА_1. після укладення договору оренди № 2 від
06.06.2003 року, яким передано у довгострокову оренду приватному підприємцю
ОСОБА_3терміном до 2025 року адмінбудівлю будинку культури по АДРЕСА_2всупереч
ст.ст. 93, 120, 124 Земельного Кодексу України не вжив заходів для укладення
договору оренди земельної ділянки площею 0,20 га., на якій розташовано цей
будинок культури, що призвело до несплати підприємцем ОСОБА_3 орендної плати за
землю за період з 06.06.2003 року по даний час в сумі 4135 грн., чим заподіяно
шкоди сільраді на вказану суму.

Аналогічно підсудним не вжито заходів для укладення
договору оренди земельної ділянки площею 0,0672 га., на якій розташований
рукавичний цех в с Іза по
вул. Леніна № 104, який за договором купівлі-продажу від 28.12.1999 року
регіональним відділенням ФДМ в Закарпатській області продано ОСОБА_4, що призвело
до несплати підприємцем ОСОБА_4 орендної плати за землю за період з квітня 2002
року по даний час в сумі 1919 грн., чим заподіяно Ізянській сільраді шкоду на
вказану суму.

Також підсудним не вжито заходів для укладення договору оренди земельної
ділянки площею 0,093 га., на якій розташована шкільна майстерня в с Іза по вул.
Центральній № 131, яка за договором купівлі-продажу від 28.12.1999 року
регіональним відділенням ФДМ у Закарпатській області продана СФГ „Ток", що призвело до
сплати СФГ „Ток" орендної
плати за землю за період з квітня 2002 року по даний час в сумі 2656 грн., чим
заподіяно Ізянській сільраді шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вини у вчиненні злочинів,
в яких його обвинувачує досудове слідство не визнав. Пояснив, що витяги з
рішень виконкому, про які йдеться в обвинуваченні він дійсно підписував, однак
був переконаний, що такі рішення виконкому існують. Виписки з рішень готовить
секретар сільради, якому він довіряв, тому не перевірив чи існують оригінали і
який вони мають зміст. Що стосується невжиття заходів до укладення договорів
оренди земельної ділянки із ОСОБА_3, ОСОБА_4 та СФГ „Ток" та вважав, що
цими питаннями повинні займатись земельні служби, крім того ОСОБА_4 та СФГ
„Ток" придбали приміщення в той час, коли він не був сільським головою.
Вважає, що його дії досудовим слідством кваліфікуються неправильно, так як діяв
він не умисно, тому просив суд перекваліфікувати його дії на службову
недбалість та закрити справу провадженням, застосувавши ЗУ „Про амністію"
від 19 квітня 2007 року, так як має на утриманні матір, якій виповнилось більше
70 років, а інших працездатних дітей у матері немає.

Дослідивши всі докази по справі суд вважає, що вина підсудного у вчиненні
службової недбалості доведена повністю показами підсудного, свідків, письмовими
доказами.

Свідок ОСОБА_5
ствердив суду, що Хустським ДПТІ було зареєстровано приміщення в
адміністративному будинку Ізянської сільради за АВП „Ділоліс" на підставі
предоставлених рішень господарського суду та рішення виконкому Ізяської
сільради № 30 від 5 травня 2004 року, правомірність яких він як директор ДПТІ
не вправі перевіряти.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він є директором АВП „Ділоліс".
Рішення № 30 від 05.05.2004 року виконком сільради приймав на підставі рішень
Господарського суду Закарпатської облаті від 04.11.2003 року та 02.04.2004
року. Він знав, що таке рішення існує, так як про це його повідомили ч.1ени
виконкому.

Йому відомо, що в 1997 році на його і"мя виділялись земельні ділянки
розміром 0,80 та 0,77 га., по вул. Раковського в с Іза, на які йому видано Державний акт.

Свідок ОСОБА_7 пояснив в судовому засіданні, що він як спеціаліст по
земельним питанням виготовляв Державний акт на ім"я ОСОБА_6 на підставі
витягу з рішення виконкому Ізянської сільради б/н від 19.12.1997 року, де
зазначено розмір земельної ділянки 0,80 га. та місце розташування по вул.
Раковського б/н в с Іза.

Свідок ОСОБА_8 ствердила суду, що перебувала на посаді секретаря Ізянської
сільради з жовтня 1994 по травень 2006 року. їй відомо, що рішення № ЗО від
05.05.2004 року приймалось
виконкомом на підставі
рішення

Господарського
суду Закарпатської області від 02.04.2004 року. Що стосується виготовлення
витягу з рішення виконкому від 19.12.1997 року про виділення земельної ділянки
ОСОБА_2 то вона виготовила цей витяг на вимогу сільського голови, але не
пам"ятає чому розмір земельної ділянки зазначений 0,80 га.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10
та ОСОБА_11 пояснили суду, що вони в 1997 році були ч.1енами виконкому Ізянської
сільради.

Рішенням виконкому від 19.12.1997 року мешканцям села передавались у
власність земельні ділянки розміром до 0,25 га. і не більше. Що стосується
ОСОБА_2, то який розмір земельної ділянки йому було передано у власність не
пам'ятають, однак цей розмір не повинен був перевищувати 0,25 га.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ствердили в судовому
засіданні, що вони були ч.1енами виконкому Ізянської сільради з 2000 по 2004
рік. Вони були присутніми на засіданні виконкому, коли приймалось рішення № 30
на виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області. Якого числа
приймалось це рішення вони не пам"ятають.

Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та
ОСОБА_18пояснили суд, що вони з 2000 року по даний час є депутатами Ізянської
сільради, і про рішення виконкому, які стосуються ОСОБА_6 не можуть нічого
пояснити, так як на засіданнях виконкому не брали участь.

Свідок ОСОБА_19 ствердив суду, що він працював на посаді Ізянського
сільського голови з 1994 по 2001 рік. В 1997 році сільрадою було прийняте
рішення про передачу у власність мешканцям с Іза земельних ділянок розміром до 0,30 га. Що стосується
ОСОБА_2, то Ізянською сільрадою пізніше приймалось рішення про виділення йому
земельної ділянки розміром 0,80 га., однак не для обслуговування житлового
будинку, а для комерційної діяльності. Можливо це рішення мав на увазі
підсудний, коли підписував витяг з рішення виконкому від 19.12.1997 року.

Показами свідка ОСОБА_20, які вона дала під час досудового слідства стверджено, що
вона проводила ревізію окремих питань, пов'язаних з формуванням та виконанням
кошторису на утримання Ізянської сільської ради за період з 01.072003 по
01.11.2006 рік. За наслідками ревізії встановлено, що внаслідок не укладення
договорів оренди на земельні ділянки проданих об'єктів втрати бюджету склали
31565 гривень. Обов'язок по укладенню таких договорів згідно чинного
законодавства покладений на сільського голову, оскільки здійснення
організаційно-господарської діяльності сільської ради проводить тільки голова
(т. 2 а.с. 175-176).

Вина підсудного у вчиненні службової недбалості також підтверджується
дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- Довідками про вартість земельних ділянок, з яких слідує що: нормативна
грошова оцінка земельної ділянки площею 0,80 га., розташованої в с Іза по вул.
Раковського б/н і належить ОСОБА_2 згідно Державного акту на право приватної
власності на землю ЗК-013 № 20312 становить 95520 гривень;

Вартість 1м/кв. становить 11,94 грн., а земельна ділянка
площею 0,55 га. -65670 гривень (п. 1 ах. 85);

Вартість земельної ділянки площею 0,776га. відповідно до
Державного акту не законно, виданого ОСОБА_2 29.12.2002 року серії РЗ № 178304
складає 46857 гривень 28 копійок (т. 2 а.с. 69).

·
Державним актом серії РЗ № 182076 від 24.12.2003р. та технічним
звітом про його оформлення, який підписав підсудний за відсутності рішення
сільської ради;

·
Інвентарною справою адмінбудівлі, вилученою з ДПТІ;

·
Випискою з рішення № 30 від 05.05.2004 року (т. 1 а.с.
197);

·
Актом перевірки дотримання вимог земельного
законодавства, згідно якого земельна ділянка 0,80 га. передана ОСОБА_2 згідно
рішення виконкому від 19.12.1997 року, хоча рішення повинно бути лише на 0,25
га. Також ОСОБА_2 передано земельну ділянку розміром 0,776 га. по рішенню
виконкому від 10.12.1997 року;

·
Державним актом серії ЗК-013 № 20312 від 26.06.2003 року
на земельну ділянку 0,80 га. та технічним звітом про його оформлення, згідно
якого 0,80 га. передано у власність згідно витягу з рішення від 19.12.1997
року, хоч цим рішення ним передано у власність 0,25 га;

·
Протоколом засідання виконкому та рішенням від 19.12.1997
року, згідно якого ОСОБА_2 вирішено передати 0,25 га, а не 0,80 га;

·
Книгою протоколів засідань виконкому, в якій наявне
рішення 19.12.1997 року про виділення ОСОБА_2 0,25га, а засідання виконкому
10.12.1997 року взагалі не було;

·
Висновком експерта № 292 від 05.03.2007 року, згідно
якого першопочатковий зміст витягу з рішення засідання виконкому від 19.12.1997
року про виділення ОСОБА_2 0,80 га земельної ділянки не змінювався;

·
Витягом з рішення виконкому, яким передано земельну
ділянку розміром 0,80 га ОСОБА_2 підписаним ОСОБА_1 та секретарем ОСОБА_8 та
завірений круглою печаткою виконкому сільради;

·
Рішенням Господарського суду № 1/182 від 02.04.2004 року,
згідно якого визнано право власності за СТОВ „Колос" на адмінбудинок по
вул. Центральній в с Іза за
винятком приміщень, які займає сільрада;

·
Рішенням Господарського суду № 1/162 від 08.10.2004 року,
згідно якого Хустське ДПТІ зобов'язано оформити свідоцтво про право власності
АВП „Ділоліс" на адмінбудинок вцілому згідно рішення № 30 від 05.05.2004
року виконкому Ізянської сільради;

Висновком головного управління земельних ресурсів від
30.11.2006 року, згідно якого ОСОБА_2 за державним актом № 178304 передано у
власність ділянку розміром 0,78 га по рішенню виконкому від 10.12.1997
року, хоча такого
рішення не існує,
а також з

порушенням чинного законодавства
видано рішення на
виділення ОСОБА_2 землі 0,80 га;

·
Підписаним та завіреним печаткою сільським головою
ОСОБА_1державним актом РЗ № 178304 від 29.12.2002 року про право власності
ОСОБА_2 на ділянку розміром 0,776 га на підставі рішення виконкому Ізянської
сільради від 10.12.1997 року, хоча такого рішення не існує. А також технічним
звітом про оформлення вказаного акту;

·
Актом № 15-18/56 від 27.11.2006 року про проведення
ревізії в Ізянській сільраді, згідно якого внаслідок бездіяльності ОСОБА_1 не
укладено договори оренди під проданими та орендованими приміщеннями, чим заподіяло
шкоди сільраді за період 1997-2006 роки в сумі більше 30 тис. грн..;

·
Договорами оренди та продажу приватним підприємцям с Іза приміщень,
після оформлення яких не укладалися договори оренди землі;

·
Розрахунком орендної плати за період 2002-2006 роки,
згідно якого за період перебування ОСОБА_1 на посаді Ізянського сільського
голови, за продані приміщення в бюджет Ізянської сільради повинно було
поступити орендної плати в сумі 4575 грн.;

·
Претензійними листами ОСОБА_1 від 16.02.2007 року до СФГ „Ток", та приватних
підприємців ОСОБА_4 та ОСОБА_3про повернення нарахованої в процесі ревізії
орендної плати.

За місцем проживанням та роботи ОСОБА_1. характеризується позитивно (а.с.
191, п.2).

Досудовим слідством дії підсудного кваліфіковано за ст.. 364 ч. 2 КК
України як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів
в інтересах третіх осіб використання службовою особою свого службового
становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки та за ст. 366
ч. 2 КК України як службове підроблення, тобто внесення службовою особою до
офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також видача завідомо
неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки.

Така
кваліфікація дій підсудного на думку суду є невірною.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_1. досудовим слідством
передбачають умисний характер дій особи.

Однак, наявними у справі доказами не підтверджується умисність дій
підсудного.

ОСОБА_1. ствердив суду, що завіряючи витяги з рішень
виконкому був переконаний у їх відповідності до оригіналу, однак не перевірив
наявність оригіналів та їх зміст. Державний акт на землю ОСОБА_2 він підписав
після виготовлення його землевпорядними службами, які на його думку перевірили
підстави для його видання. Не вживаючи заходів до укладення договорів оренди
земельних ділянок він також покладався на земельну службу.

Доказів, які б спростовували такі твердження підсудного у справі немає.

Допитані судом свідки також не підтвердили умисний характер дій ОСОБА_1

За таких обставин суд не вбачає в діях підсудного ознак зловживання владою
або службовим становищем та ознак службового підроблення.

В його діях наявні ознаки службової недбалості, тобто
неналежного виконання службових обов'язків, поскільки виконуючи обов'язки
сільського голови, підсудний виконував їх не так, як цього вимагають інтереси
служби. Тому дії підсудного суд кваліфікує за ст.. 367 ч. 2 КК України за
кваліфікуючими ознаками: службова недбалість, тобто невиконання та неналежне
виконання службовою особою своїх службових обов"язків через несумлінне
ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам та юридичній
особі.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує обставини, які
пом"ягшують покараня: позитивно характеризується за місцем роботи,
притягується до кримінальної відповідальності вперше, має на утриманні
престарілу матір, фактично визнав вину в службовій недбалості.

Обставин, які
обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд також враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого
злочину, особу винного і приходить до висновку, що йому слід призначити
покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи названі обставини, які пом"яг чують
покарання та істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з
урахуванням особи винного суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 69 КК
України не призначати додаткове покарання, що передбачене в санкції ст.. 367 ч. 2 КК
України як обов'язкове.

Тяжкі наслідки полягають у тому, що через службову недбалість підсудного до
бюджету сільради не надійшло коштів в сумі понад 250 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян.

Враховуючи те, що службова недбалість є злочином вчиненим
з необережності, за який передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення
волі на строк не більше 10 років, підсудний має на утриманні матір, якій
виповнилося більше 70 років, яка не має інших працездатних дітей, що
стверджується довідкою, характеризується позитивно, а також заяву підсудного
про застосування до нього амністії, суд приходить до висновку, що до підсдного
слід застосувати ст.. 1 п. "г" Закону
України „Про амністію" від 19 квітня 2007 року, та звільнити його від
призначеного покарання.

По справі Ізянська сільська рада постановою слідчого визнана цивільним
позивачем.

Однак, враховуючи те, що сільрадою не подано по справі позовної заяви,
представником позивача не сформульовано в судовому засіданні позовних вимог з
їх обґрунтуванням, не вирішено питання про цивільного відповідача чи
відповідачів, тому суд не може розглянути позов в кримінальній справі і його
слід виділити в окреме провадження для розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Також постановою слідчого від 27.02.2007 року підсудного
відсторонено від посади у зв"язку з притягненням як обвинуваченого.

Поскільки на сьогоднішній день немає необхідності в застосуванні такого
заходу до підсудного, то суд вважає за можливе скасувати відсторонення
підсудного від посади, та допустити його до виконання обов'язків Ізянського
сільського голови.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України,, ст. 1 п.
„г" Закону України „Про амністію" від 19.04.2007року,
суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1за ст. 367 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до
позбавлення волі на строк 2 роки.

Звільнити ОСОБА_1від покарання на підставі ст. 1 п. „г" ЗУ „Про
амністію" від 19.04.2007 року.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_1у вигляді підписки про невиїзд, залишити
до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов виділити в окреме провадження для
розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відсторонення ОСОБА_1від посади скасувати і допустити його до виконання обов'язків
Ізянського сільського голови.

На вирок може бути подано апеляцію на протязі 15 діб з моменту його
проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.