Єдиний унікальний номер 185/2381/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2015 року. Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000013 від 02 січня 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області,

українця, громадянина України, із середньо - спеціальною освітою,

не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає

за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.05.2012 року Павлоградстьким міськрайонний судом

Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч. 3, 309 ч.1 КК України до

3 років позбавлення волі.

Звільнився 17.11.2014 року умовно-достроково на 9 місяців 16 днів.

Покарання не відбув,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим після звільнення належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову вчинив кримінальне правопорушення.

Так, Ленінським районним судом м. Дніпропетровська у відношенні ОСОБА_3 був встановлений адміністративний нагляд терміном на 1 рік.

19.11.2014 року ОСОБА_3 належним чином був ознайомлений з постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська про встановлення у відношенні нього адміністративного нагляду, а той також був зобов`язаний прибути на реєстрацію до ОСОБА_5 два рази на місяць. Крім того, ОСОБА_3 був попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, та був ознайомлений з обмеженнями встановленими судом, а саме:

- заборонено виходити з дому з 22.00 години до 04.00 годин, за винятком часу, пов`язаного з працею;

- заборонено виїздити по особистим справам за межі міста;

- з`являтися на реєстрацію до міліції два рази на місяць.

ОСОБА_3 з`явився до Дніпропетровського РВ та повідомив, що буде мешкати за адресою: АДРЕСА_1 , та написав з даного приводу письмову заяву. Працівниками Дніпропетровського РВ ОСОБА_3 повторно був ознайомлений з постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська про встановленні відносно нього адміністративного нагляду, а також був зобов`язаний прибути на реєстрацію до Дніпропетровського РВ два рази на місяць. Крім того, ОСОБА_3 був попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, та був ознайомлений з обмеженнями, встановленими судом. Матеріали працівниками Дніпропетровського РВ були передані за територіальністю до Павлоградського МВ.

В подальшому ОСОБА_3 , з метою ухилення від адміністративного нагляду, маючи реальну можливість виконати покладені на нього зобов`язання, без поважної причини, проігнорувавши їх не став на облік в Павлоградський МВ ГУ МВС.

Крім того, ОСОБА_3 , починаючи з 24.11.2014 року, не проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , де він був зареєстрований, з метою ухилення від адміністративного нагляду став проживати за місцем мешкання свого знайомого - ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, починаючи з 25.11.2014 року ОСОБА_3 , не з`явився на реєстрацію до ВДІМ Павлоградского МВ ГУМВС в Дніпропетровській області, в наслідок чого ігноруючи правила встановленого адміністративного нагляду порушив, встановлені йому 07.01.2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська обмеження, пов`язані з адміністративним наглядом.

Таким чином ОСОБА_3 , діючи умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього обов`язків йому погрожує кримінальна відповідальність, діючи в формі бездіяльності, без поважної причини, будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами проведення адміністративного нагляду, які були йому присудженні судом, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених умов адміністративного нагляду, про що був неодноразово попереджений, однак ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків, та не повідомив про зміну свого місця мешкання, не проживав за місцем свого мешкання, та не з`являвся на реєстрацію до Павлоградського МВ, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Під час досудового розслідування 25 лютого 2015 року між прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за № 0000013 з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України у приміщенні Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Радянська, будинок № 64А, було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри та його правової кваліфікації за ст. 395 КК України всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме те, що підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ст. 395 КК України у вигляді трьох місяців арешту. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Павлоградстького міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.05.2012 року, і за сукупністю вироків остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік., та отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити, й призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України в обсязі обвинувачення. Йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому ОСОБА_3 повідомив про добровільність своєї позиції, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК України, та КК України, просить суд вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури та підозрюваним ОСОБА_3 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, в наслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії невеликої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ст. 395 КК України, відповідає положенням КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, зміст угоди про визнання винуватості, укладеної 25 лютого 2015 року між прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури та підозрюваним ОСОБА_3 відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , узгоджене сторонами покарання.

Керуючись ст.ст.314, 370, 371, 373, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 лютого 2015 року між прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури та підозрюваним ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000013 від 02 січня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.05.2012 року, та остаточно призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 198 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1