Провадження№1-кп/522/220/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(на підставі угоди)

15 квітня 2015 року Місто Одеса

Місцевий Приморський районний суду міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

здійснивши у підготовчому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000105 від 24.07.2014 року на підставі обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, освіта неповна середня, не заміжньої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 та 03.08.2011р., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.27, ч.2 ст.205 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачена- ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
19.06.2013 року ОСОБА_3 , знаходячись у місті Одесі, переслідуючи корисливу мету, за грошову винагороду надала згоду невстановленій слідством особі на ім`я « ОСОБА_6 » зареєструвати на своє ім`я підприємство.

Так, 19.06.2013 року, знаходячись у приміщенні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 9, к. 52, бажаючи одержати винагороду за створення фіктивного суб`єкта підприємницької діяльності, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, ОСОБА_3 , без наміру займатися підприємницькою діяльністю, підписала заздалегідь підготовлені документи: протокол загальних зборів учасників № 19-06 TOB «Венета Систем», а також статут зазначеного підприємства, згідно яких вона входить до складу учасників TOB «Венета Систем», затвердити його статут, створити статутний фонд і призначити себе на посаду директора зазначеного підприємства.

Юридичною адресою підприємства, згідно статутних документів є приміщення, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Церковна, 19. Основним видом діяльності TOB «Венета Систем» є діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

На підставі підписаних ОСОБА_3 статутних документів, виконавчим комітетом Одеської міської ради, 21.06.2013 р. проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичних осіб - зміна складу засновників юридичної особи TOB «Венета Систем».

TOB «Венета Систем» 14.08.2013р. взято на облік у ДПІ в Суворовському районі м. Одеси, а 03.09.2014р. підприємству видано свідоцтво платника ПДВ за №200138986.

Після виконання злочинних вказівок невстановленої слідством особи на ім`я « ОСОБА_6 » щодо реєстрації на своє ім`я TOB «Венета Систем», ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що здійснювати заявлену в статуті діяльність вказаного підприємства не буде, в невстановлений слідством час та місці, передала статутні та реєстраційні документи, а також печатку TOB «Венета Систем» невстановленій слідством особі на ім`я « ОСОБА_6 ».

ОСОБА_3 фінансово - господарською діяльністю TOB «Венета Систем» (код 37279766) ніколи не займалась, бухгалтерських документів вказаного підприємства, в тому числі договорів, податкових накладних, актів виконаних робіт, накладних, рахунків не підписувала та нікого на це не уповноважувала. Податкову звітність підприємства не складала, не підписувала та не здавала до податкових органів. Розрахунковими рахунками підприємства не керувала, кредитів в банках не отримувала, грошових коштів у готівці в банках не знімала та нікому не доручала.

У відділенні № 20 AT «Астра Банк», який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського, 42, ОСОБА_3 , 03.07.2013 р. підписала необхідні документи, а саме: договір № 2 про внесення змін та доповнень до Договору Jfe 0501/КБ від 22 лютого 2013 року про надання розрахункових послуг в системі «Клієнт - Банк», заяву на встановлення системи «Клієнт -Банк», з результаті чого в AT «Астра Банк» (МФО 380548) відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 (українська гривня).

Після вчинення вказаних дій ОСОБА_3 , в приміщені відділення №20 AT «Астра Банк», який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Жуковського, 42, передала невстановленій слідством особі на ім`я « ОСОБА_6 » документи щодо відкриття та обслуговування рахунків TOB «Венета Систем» у вказаній банківській установі.

Таким чином, у червні 2013 року у м. Одесі, ОСОБА_3 стала фактичним засновником та директором TOB «Венета Систем» (код 37279766), при цьому, фінансово - господарську діяльність TOB «Венета Систем» не здійснювала, документів по взаємовідносинах з підприємствами -контрагентами не підписувала, товарів не поставляла, розрахунковими рахунками не керувала, податкову звітність не складала, не підписувала і нікому цього не доручала.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 , надавши згоду невстановленій слідством особі на ім`я « ОСОБА_6 » зареєструвати на своє ім`я TOB «Венета Систем» (код 37279766), підписавши реєстраційні документи та документи, необхідні для відкриття розрахункових рахунків підприємства, не збираючись вести його фінансово - господарську діяльність, своїми навмисними діями створила фіктивне підприємство з метою прикриття незаконної діяльності.

Таким чином, ОСОБА_3 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 27, ч.1 ст. 205 КК України за кваліфікуючими ознаками: співучасть у фіктивному підприємництві, тобто придбання суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) TOB «Венета Систем» (код 37279766) з метою прикриття незаконної діяльності.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 19.06.2013 року ОСОБА_3 , знаходячись у місті Одесі, діючи повторно, з метою прикриття незаконної підприємницької діяльності, керуючись корисливим мотивом, за грошову винагороду надала згоду невстановленій слідством особі на ім`я « ОСОБА_6 » зареєструвати на своє ім`я підприємство шляхом внесення частки до статутного капіталу, на підставі рішення учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Овідіпром» (протокол загальних зборів учасників № 19-07 від 19.06.2013) вступила до складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Овідіпром» (), тобто набула право власності на майно юридичної особи в тій частині, яка дозволяє фактично керувати діяльністю даного підприємства.

Так, 19.06.2013р., знаходячись у приміщенні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 9, к.52, бажаючи одержати винагороду за створення фіктивного суб`єкта підприємницької діяльності, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, ОСОБА_3 , без наміру займатися підприємницькою діяльністю, підписала заздалегідь підготовлені документи: протокол загальних зборів учасників № 19-06 TOB «Овідіпром», а також статут зазначеного підприємства, згідно яких вона входить до складу учасників TOB «Овідіпром», затвердити його статут, створити статутний фонд і призначити себе на посаду директора зазначеного підприємства.

Юридичною адресою підприємства, згідно статутних документів є приміщення, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дуга, 3. Основним видом діяльності TOB «Овідіпром» є діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

На підставі підписаних ОСОБА_3 статутних документів, виконавчим комітетом Одеської міської ради, 21.06.2013 р. проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичних осіб - зміна складу засновників юридичної особи TOB «Овідіпром».

TOB «Овідіпром» перебуває на обліку в ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, та 06.08.2013 р. підприємству видано свідоцтво платника ПДВ за № 200135245.

Після виконання злочинних вказівок невстановленої слідством особи на ім`я « ОСОБА_6 » щодо реєстрації на своє ім`я TOB «Овідіпром», ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що здійснювати заявлену в статуті діяльність вказаного підприємств не буде, в невстановлений слідством час та місці, передала статутні та реєстраційні документи, а також печатку TOB «Овідіпром» невстановленій слідством особі на ім`я « ОСОБА_6 ».

ОСОБА_3 фінансово-господарською діяльністю TOB «Овідіпром» не займалась, бухгалтерських документів вказаного підприємства, в тому числі договорів, податкових накладних, актів виконаних робіт, накладних, рахунків не підписувала та нікого на це не уповноважувала. Податкову звітність підприємства не складала, не підписувала та не здавала до податкових органів. Розрахунковими рахунками підприємства не керувала, кредитів в банках не отримувала, грошових коштів у готівці в банках не знімала та нікому не доручала.

Таким чином, у червні 2013 року у м. Одесі, ОСОБА_3 стала фактичним засновником та директором TOB «Овідіпром», при цьому, фінансово - господарську діяльність TOB «Овідіпром» не здійснювала, документів по взаємовідносинам з підприємствами - контрагентами не підписувала, товарів не поставляла, розрахунковими рахунками не керувала, податкову звітність не складала, не підписувала і нікому цього не доручала.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 , надавши згоду невстановленій слідством особі на ім`я « ОСОБА_6 » зареєструвати на своє ім`я TOB «Овідіпром», підписавши реєстраційні документи та документи, не збираючись вести фінансово - господарську діяльність, своїми навмисними діями, повторно створила фіктивне підприємство з метою прикриття незаконної діяльності.

Таким чином, за сукупністю своїх дій ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.27, ч.2 ст.205 КК України.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.27, ч.2 ст.205 КК України: співучасть у фіктивному підприємництві, тобто придбання суб`єкта підприємницької діяльності(юридичної особи) TOB «Овідіпром» з метою прикриття незаконної діяльності, вчинене повторно.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 активно сприяла

розкриттю злочину,щиро розкаялась, вперше притягується до кримінальної відповідальності, перебуває в скрутному матеріальному становищі та в неї на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей.

Згідно угоди про визнання винуватості від 30.09.2014р., укладеної між старшим прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 і обвинуваченою ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, старший прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дійшли згоди про те, що обвинувачена ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за скоєний ним злочин, передбачений ч.2 ст.27 ч.2 ст.205 КК України у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.2 ст.205 КК України, визнала та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди. При цьому просила звільнити її від призначеного покарання на підставі акту амністії.

Прокурор ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 30.09.2014р., укладену між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 .

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.27, ч.2 ст.205 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.п.1- 4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена між старшим прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 і обвинуваченою ОСОБА_3 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин (важкий матеріальний стан, виховує двох неповнолітніх дітей).

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.27, ч.2 ст.205 КК України, основне покарання у вигляді штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, звільнивши обвинувачену від відбування призначеного основного покарання на підставі п. «в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, оскільки ОСОБА_3 вперше вчинив злочин середньої тяжкості, не позбавлена батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом мала дітей, яким не виповнилось 18 років, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» суд, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Згідно ст.85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Підстав для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні, цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 475 476 КПК України, ст..1-108п. «в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, суд -

ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості від 30.09.2014 року, укладену між старшим прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 і обвинуваченою ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.27 ч.2 ст.205 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.
Звільнити ОСОБА_3 повністю від відбування призначеного основного покарання на підставі п. «в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, ст.85 КК України у зв`язку із застосуванням акту амністії.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Судом також роз`яснено обвинуваченій наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та засудженому.

Суддя:

15.04.2015