ПОСТАНОВА

12.04.07
року. м.
Олександрія.

Суддя
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Квітка О.М., при
секретарі Баранник Н.В., з участю прокурора Бугмія С.Є. та адвоката ОСОБА_1,
розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанови про порушення кримінальної
справи щодо нього за ч. 1
та ч. 2 ст. 190 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Скаржник просить
постанову органу дізнання Олександрійського MB УМВС від
15.02.07 року про
порушення кримінальної справи №01-5838
відносно нього за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та
постанову від 24.02.07 року про
порушення кримінальної справи №01-5838
відносно нього за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України
скасувати і відмовити в порушенні кримінальних справ, винести постанову про
відмову в порушенні кримінальних справ за заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Вимоги мотивує
тим, що 15.02.0 7 року
органом дізнання Олександрійського MB УМВС (дізнавач
ВД Кравченко 0.0.) було
винесено постанову про порушення кримінальної справи відносно нього по факту
шахрайства щодо ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Справі надано реєстраційний №01-5838.

А також, 24.02.07 року органом
дізнання Олександрійського MB УМВС (дізнавач ВД Кравченко 0.0.) було винесено
постанову про порушення кримінальної справи відносно нього по факту шахрайства
щодо ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Справі також надано реєстраційний №01-5838,
тобто той же.

Згідно з
постановою про порушення кримінальної справи від 15.02.07 року, органом дізнання встановлено, що 29.12.05 року він
шахрайським шляхом, під виглядом працевлаштування за кордоном, заволодів
належними ОСОБА_4 грошима в сумі 1100
грн.

А згідно з
постановою про порушення кримінальної справи від 24.02.07 року, органом дізнання встановлено, що 15.02.06 року він
шахрайським шляхом, під виглядом працевлаштування за кордоном, заволодів
належними ОСОБА_3 грошима в сумі 1100
грн.

Ознайомившись із
зазначеними постановами про порушення кримінальних справ та знаючи обставини
правовідносин з громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вважає, що постанови винесені
незаконно, в порушення норм чинного кримінально-процесуального законодавства;
за відсутністю приводів і підстав, які вказували б на наявність в його діях
ознак злочину.

У відповідності
до ч. 2 ст. 94 КПК України,
справу може бути порушено тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які
вказують на наявність ознак злочину.

2

Основною ознакою злочину,
передбаченого ст. 190 КК
України, тобто шахрайства, є викрадення чужого майна або протизаконне набуття
права на чуже майно обманом чи зловживанням довірою. Отримання майна під умовою
виконання якого-небудь зобов'язання
кваліфікується як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент
заволодіння цим майном мала мету його привласнити, а зобов'язання - не виконати.

Але ж, вступаючи
у відносини з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 він не мав умислу та мети із застосуванням
обману чи зловживанням довір'ям, заволодіти їх грошима, так як відповідно до
генеральної довіреності, виданої 13.10.05
року Відкритою Європейською Академією економіки та політики (ВЄАЕП) він був
уповноважений здійснювати набір бажаючих громадян на легальну роботу в Чеську
Республіку.

З метою
легалізації виконання наданих повноважень, 25.10.05 року він отримав свідоцтво про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця та визначився з місцем здійснення підприємницької
діяльності, уклавши 1.11.05
року договір суборенди на використання кімнати АДРЕСА_1.

В подальшому,
відповідно 29.12.05 року та 15.02.06 року було укладено
договір з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від імені Відкритої Європейської Академії
економіки і політики на інформаційні та консультаційні послуги по
працевлаштуванню та освіті на території Європейського Союзу.

У підписаних нами
договорах зазначено предмет
договору, оплата послуг, обов'язки та відповідальність сторін, додаткові
та інші умови договору, які були узгоджені із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та на які
останні добровільно погодились.

На виконання п. 1.1 Договору ним
було надано інформацію і консультації з питань освіти та працевлаштування на
території Чехії на підставі законодавства України та Чехії.

А 2.03.06 року, з метою
виконання п. 1.2. Договору,
він дійсно отримав від останніх пакет документів (закордонний паспорт, довідку
про судимість, копії свідоцтва про народження та паспорта громадян України), про що було
складено протокол передачі-прийняття документів.

Отриманий пакет
та по 1100 грн. від
кожного замовників за Договором, згідно вимог довіреності, ним було передано
водієм туристичного автобуса до Чехії ОСОБА_5. В подальшому, із зазначеними документами, на території
Чехії повинні були працювати інші особи.

Отже, ним
частково було виконано умови укладеного Договору з ОСОБА_4 та ОСОБА_3, передбачені п.п.
1.1, 1.2, 2.1 Договору,
але по незалежним обставинам, довиконати умови Договору не вдалося, бо з
невідомих причин пакет переданих документів загубився.

Коли пакет
документів осіб-замовників повернувся, він вже не мав змоги їх віддати останнім
та повернути кошти, отримані згідно п. 3.1
Договору, тому що не зміг відшукати замовників. Згодом паспорта останніх
передав працівникам міліції, ОСОБА_4 повернув кошти, а ОСОБА_3 не в змозі
повернути кошти, так як його місце знаходження нікому невідоме, як
правоохоронним органам, так і йому.

При порушенні
кримінальних справ органом дізнання Олександрійського MB УМВС не
було взято до уваги, що між ним,

3

ОСОБА_4 і ОСОБА_3 виникли договірні цивільно-правові
відносини за укладеним договором про надання певних послуг, в разі невиконання
яких однією із сторін, для другої сторони наступає цивільно-правова
відповідальність.

При укладанні
Договору, при визначенні змісту та умов Договору, волевиявлення учасників цього
правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Правочин, при
узгоджених обов'язках сторін, був спрямований на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

За змістом
постанов про порушення кримінальних справ відсутні достатні дані, які б
вказували на наявність у його діях ознак злочину - шахрайства.

В
описово-мотивувальній частині постанов про порушення кримінальних справ,
дізнавачем не викладені фактичні дані, що вказують на наявність в його діях
ознак такого злочину як шахрайство, тобто не вказано підставу до порушення
справи, місце та інші обставини вчинення злочину.

А з постанови
від 24.02.07 року про
порушення кримінальної справи не зрозуміло взагалі з яких підстав порушено
кримінальну справу саме за ч. 2
ст. 190 КК
України.

Вважає, що
підставою для порушення кримінальних справ відносно мене були власні припущення
дізнавача, які нічим не мотивовані та суперечать фактичним даним та обставинам.
Зазначені постанови про порушення кримінальних справ винесено з порушенням
вимог ст.ст. 6, 94, 97,
98 КПК України.

В зв'язку з
порушенням кримінальних справ, були порушені його законні права та інтереси.
Цей факт змусив його хвилюватися. Він неодноразово викликався до міськвідділу
міліції, його пояснення щодо обставин та умов виконання правочину тривалий
час належним чином не перевірялись.

У відповідності
ст. 236-7 КПК
України, постанова органу дізнання про порушення кримінальної справи щодо
конкретної особи може бути оскаржена до місцевого суду за місцем розташування
органу, який виніс постанову, з дотриманням правил підсудності, при цьому
скарга на постанову органу дізнання про порушення кримінальної справи щодо
особи, може бути подана особою, щодо якої порушено кримінальну справу.

Прокурор проти
задоволення скарги заперечує. Пояснив, що постанови обґрунтовані, скаржник не
мав права займатися на території України зазначеною діяльністю, а тому вважає
необхідним в задоволенні скарги відмовити.

Дослідивши
матеріали скарги, пояснення особи, яка подала скаргу, її захисника та
матеріали, на підставі яких було прийнято рішення про порушення справи, суд
вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ч. 1 ст. 94 КПК України
передбачено, що приводами для порушення кримінальної справи є: заяви окремих
громадян.

Ч. 2 ст. 94 КПК України
передбачено, що справа може бути порушена тільки у випадках, коли є достатні
дані, які вказують на наявність ознак злочину.

З матеріалів
перевірки видно, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 25.12.06
року звернулися в Олександрійський MB УМВС з
заявами про зникнення закордонних паспортів та грошей в розмірі по 1100 грн., які вони
передали скаржнику для оформлення працевлаштування в Чеській Республіці. До
заяв були додані договори та акти передачі
документів. По зазначеним
заявам дізнанням було

4

відмовлено в порушенні кримінальних справ у зв'язку з
відсутністю складу злочину двома постановами 2 9.12.06 року.

31.01.07 року прокурором
двома постановами кожна постанова органу дізнання скасована як незаконна і дано
вказівку дізнанню детально опитати ОСОБА_2 в яких державних органах він
оформляв документи на виїзд ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за кордон, перевірити ці
пояснення ОСОБА_2, витребувавши відповідні документи. В разі невиконання
ОСОБА_2, умов угоди, його дії необхідно кваліфікувати за ст. 190 КК України.

Дізнання
частково виконані вказівки: детально опитаний ОСОБА_2, та відібрані нові заяви
від ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з просьбою притягнути ОСОБА_2 до кримінальної
відповідальності. Протоколом особистого догляду без дати капітаном міліції
Ганьком І.М. у ОСОБА_2 вилучені паспорти ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Відповідні
документи на виїзд ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за кордон з установ не витребувані.
Доводи ОСОБА_2, про те, що умови угоди ним виконувалися, а саме: посилання на
те, що документи були передані до Чеської Республіки шофером туристичного
автобуса ОСОБА_5, не перевірено; повноваження ОСОБА_2, надані йому
Відкритою Європейською Академією Економіки та Політики також не перевірені.

Частину
зазначених відомостей представив захисник: доручення Відкритої Європейської
Академії Економіки та Політики ОСОБА_2 в питаннях пошуку зацікавлених осіб у
вивчені мови, спеціалізованих та перекваліфікаційних курсах та набору на
легальну роботу в Чеську Республіку.

Таким чином,
установлено, що на момент порушення справи органом дізнання не виконані
вказівки прокурора, які були направлені на установлення суб'єктивної та
об'єктивної сторони складу злочину.

З матеріалів, на
підставі яких було прийнято рішення про порушення справи, видно, що дії
ОСОБА_2, були направлені на виконання угод, укладених з ОСОБА_4 та ОСОБА_3, тобто свідчать
про відсутність об'єктивної сторони складу злочину.

Ці ж дії та
наявність доручення Відкритої Європейської Академії Економіки та Політики
свідчать про відсутність умислу на вчинення злочину, тобто про відсутність
суб'єктивної сторони складу злочину. А свідчить про цивільно-правові відносини
між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ОСОБА_3

На момент
порушення справи зазначене, тобто наявність чи відсутність суб'єктивної та
об'єктивної сторони складу злочину не було перевірено дізнанням. А тому підстав
для порушення справи не було.

Суд враховує
також те, що протокол особистого догляду без дати, складений капітаном міліції
Ганьком І.М., про вилучення у ОСОБА_2 паспортів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 являється
незаконним джерелом отримання даних.

В постанові за 24.02.07 року відсутні
посилання на докази, які свідчать про кваліфікаційні ознаки зазначеного злочину
(ч. 2 ст. 190 КК України):
повторність; попередня змова групи осіб чи завдання значної шкоди потерпілому.

Таким чином,
установлено, що на момент порушення справи органом дізнання не було законних
підстав для порушення справи: були відсутні відомості про наявність чи
відсутність суб'єктивної та об'єктивної сторони складу злочину, тобто дані, які
вказують на

5

наявність ознак злочину. Це являється порушенням вимог ч.
2 ст. 94 КПК України.

На момент
порушення справи органом дізнання не було виконано вимоги ч. 4 ст. 97 КПК України. А
саме: коли необхідно перевірити заяву про злочин, орган дізнання здійснює таку
перевірку шляхом відібрання пояснень від окремих громадян або витребовує
необхідні документи. Про необхідність витребувати документи видно з пояснення
ОСОБА_2, де він
посилався на доручення Відкритої Європейської Академії Економіки та Політики в
питаннях набору на легальну роботу в Чеську Республіку. З цього ж пояснення
видно, що є необхідність відібрання пояснень від окремих громадян: у ОСОБА_5.

Ст. 98 КПК України
передбачено, що справа може бути порушена тільки при наявності приводів і
підстав зазначених у ст. 94
КПК України.

Таким чином, при
порушенні кримінальної справи органом дізнання порушено вимоги ст. ст. 94,97,98 КПК України, а
тому постанови про їх порушення необхідно скасувати і, з врахуванням
представлених доказів (доручення Відкритої Європейської Академії Економіки та
Політики), в
порушенні кримінальної справи необхідно відмовити.

Доводи прокурора
про обґрунтування постанови спростовуються вище викладеним.

Доводи прокурора
про те, що скаржник не мав права займатися на території України зазначеною
діяльністю, не можна покласти в основу рішення, так як це не охоплюється
складом такого злочину як шахрайство. Крім того, це питання в ході перевірки
заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дізнанням не вияснялося.

Керуючись ст . 23б8 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2
на постанови про порушення кримінальної справи щодо нього за ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України
задовольнити.

Скасувати
постанову органу дізнання Олександрійського MB УМВС від
15.02.07 року про
порушення кримінальної справи №01-5838
відносно нього за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та
постанову від 24.02.07 року про
порушення кримінальної справи №01-5838
відносно нього за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В порушенні
кримінальних справ за заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_3. - відмовити.

Постанова може
бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 діб через
Олександрійський міськрайонний суд.

Суддя: