Справа № 361/3146/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/194/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19.05.2015

УХВАЛА
Іменем України
19 травня 2015 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 5 травня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000611, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника про зміну ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, -

в с т а н о в и л а :
Органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146, п. 12 ч 2 ст. 115 КК України.

30 квітня 2015 року захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт на певний час доби.

Ухвалою вищезазначеного суду 5 травня 2015 відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.

Районний суд своє рішення мотивував тим, що під час розгляду 28 березня 2015 року клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею на виконання частини першої статті 194 КПК України належними чином встановлено доведення стороною обвинувачення обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатність підстав вважати наявним існування ризику, передбаченого частиною першою статті 177 КПК України, та недостатність застосування до ОСОБА_9 , з урахуванням вичерпних даних про його особу, більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеному в клопотанні ризику, що підтверджено ухвалою апеляційного суду Київської області від 09.04.2015 р., при зверненні з клопотанням про зміну ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт захисник ОСОБА_7 не надав жодних доказів про зміну обставин, які визнані такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою чи зникнення ризику, передбаченого пунктом першим частини першої статті 177 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції , постановити нову ухвалу, якою запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_9 змінити на домашній арешт із забороною залишати житло з 22 години до 6 години, виконання якого проводити за адресою проживання ОСОБА_9 , а саме: АДРЕСА_1 .

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в матеріалах кримінального провадження не міститься жодних доказів, що існують ризики передбачені ст.. 177 КПК України, а тому відсутні достатні підстави для тримання ОСОБА_9 під вартою. Також захист просить звернути увагу на позитивну характеристику ОСОБА_10 за місцем проживання та навчання, наявність постійного місця проживання та навчання, молодий вік, те, що він раніше не судимий, під час досудового слідства дав чіткі та послідовні покази та не має наміру переховуватися від слідства та суду. Крім того, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, вважає за можливе, на розсуд суду покласти на ОСОБА_9 додаткові обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України. На думку захисту, враховуючи вищевикладене, запобіжний захід підозрюваному можливо замінити на більш м`який, а саме на домашній арешт.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив залишити без задоволення апеляцію захисника, а ухвалу слідчого судді без змін, пояснення обвинуваченого його захисника та законного представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Підставами для звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу закон називає: нові обставини - обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; нововиявлені обставини - обставини, які існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що захисник не довів нових обставин, які дають підстави вважати, що зникли ризики передбачені ст. 177 КПК України, а також виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_9 позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, має постійне місце проживання та навчання, є неповнолітньою особою, під час перебування в СІЗО в нього різко погіршилось самопочуття за умови ненадання належної медичної допомоги, не дає достатніх підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки , як правильно зазначив слідчий, прокурор та суд в своїй ухвалі, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, існують ризики передбачені п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд при постановлені ухвали, як прямо в ній зазначено врахував вичерпні дані про його особу, на яких наполягає його захисник та які він наводив як в клопотанні про зміну запобіжного заходу, так і в своїй апеляційній скарзі.

Колегія суддів, вважає, що покладення додаткових обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного, на які вказує захисник ОСОБА_7 не зможуть запобігти ризикам, та не зможе забезпечити виконання завдань та мети кримінального закону.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених законом, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 5 травня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді