Дата документу 26.12.2013
Провадження № 1-кс/334/2126/2013
26 грудня 2013 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя, у складі:
слідчого судді – Баруліної Т.Є.
при секретарі Вєтлугіній Г.С.,
за участю прокурора Мазурик Р.В.,
Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи ДП НЕБ «Еліта», діючи всупереч вимогам законодавства, достовірно знаючи про порядок відчуження нерухомого майна підприємства та відсутність повноважень щодо самостійного його відчуження, здійснили продаж складу №4 (літ.А) з замощенням (І) і огорожею, який розташований на земельній ділянці 7 235,7м.кв., за адресою м.Запоріжжя, вул.Дослідна Станція, 41-а без отримання дозволу Української академії аграрних наук та погодження Фонду державного майна України. У результаті указаних дій посадових осіб ДП НЕБ «Еліта» здійснено незаконне відчуження вищезазначеного державного нерухомого майна вартістю 157 586,4 грн., чим державі завдано шкоду на вказану суму.
Кримінальне правопорушення кваліфікується за ознаками ч.3 ст.365 КК України.
У подальшому приватний підприємець ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Запорізької області з позовними вимогами до ДП НЕБ «Еліта» ЗСГДС ІОК НААН про визнання дійсним договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна(справа № 1057208). Рішенням господарського суду Запорізької області від 13.10.2008 року договір купвлі-продажу №208 від 03.09.2008 року був визнан дійсним.
Згідно матеріалів кримінального провадження 06.11.2008 року приватний підприємець ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу здійснив відчуження складу №4 (літ.А) з замощенням (І) і огорожею, який розташований на земельній ділянці 7 235,7м.кв., за адресою м.Запоріжжя, вул.Дослідна Станція, 41-а приватному підприємцю ОСОБА_4. У подальшому приватний підприємець ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Запорізької області з позовними вимогами до приватного підприємеця ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна(справа № 109209). Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.02.2009 року договір купвлі-продажу від 06.11.2008 року був визнан дійсним.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що договір купівлі-продажу складу №4 (літ.А) з замощенням (І) і огорожею, який розташований на земельній ділянці 7 235,7м.кв., за адресою м.Запоріжжя, вул.Дослідна Станція, 41-а з приватним підприємем ОСОБА_4 він не укладав.
Крім того під час досудового розслідування встановлено, що окрім вказаних об’єктів посадові особи ДП НЕБ «Еліта» ЗСГДС ІОК НААН без узгодження з Фондом державного майна України уклали з ТОВ «Альфа-Легіон» договір купівлі-продажу № 26-0308 від 26.03.2008 року, згідно якого продали вказаному підприємству комплекс для зберігання силосу(Силосховище № 1, Силосховище № 2, Силосховище № 3), який розташований на земельній ділянці(балка) площею 11.4 га за адресою м. Запоріжжя вул. Дослідна Станція, 103а. У подальшому ТОВ «Альфа-Легіон» звернулося до господарського суду Запорізької області з позовними вимогами до ДП НЕБ «Еліта» ЗСГДС ІОК НААН про визнання дійсним договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна(справа № 1057408). Рішенням господарського суду Запорізької області від 31.10.2008 року договір купівлі-продажу від 26.03.2008 року було визнано дійсним.
Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. На теперішній час, у власності ОСОБА_4 перебуває вищевказане майно, яке було незаконно відчужене посадовими особами ДП НЕБ «Еліта» ЗСГДС ІОК НААН, та на яке необхідно накласти арешт у вигляді заборони розпорядження. Оскільки, відповідно до матеріалів кримінального провадження, на теперішній час: склад №4 (літ.А) з замощенням (І) і огорожею, який розташований на земельній ділянці 7 235,7м.кв., за адресою м.Запоріжжя, вул.Дослідна Станція, 41-а, - знаходиться на балансі ДП НЕБ «Еліта» ЗСГДС ІОК НААН. Згідно бухгалтерського обліку, грошові кошти від реалізації вказаного державного майна до підприємства не надходили.
У зв’язку з вищевикладеним, на стадії досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заборони розпоряджатися майном ОСОБА_4, оскільки її незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Клопотання слідчого, погоджене прокурором прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_1, оформлене відповідно до вимог ст.ст. 170-171 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Слідчий у судовому засіданні підтримав вимоги свого клопотання, просить його розглянути без виклику особи, у володінні якої знаходиться майно.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого щодо підстав задоволення клопотання та проведення його без виклику особи, у володінні якої знаходяться майно.
Враховуючи доведеність слідчим наявності достатніх підстав не повідомляти власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, дане клопотання розглядається у порядку ч. 2 ст. 171 КПК України, згідно якого, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею без виклику особи, у володінні якої знаходяться майно.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому порядку.
Згідно статей 167, 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку прокурора, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на склад №4 (літ.А) з замощенням (І) і огорожею, який розташований на земельній ділянці 7 235,7м.кв., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дослідна Станція, 41а, який належить ОСОБА_4, оскільки майно має доказове значення для справи.
Керуючись ст. ст. 131-132, 170-174 КПК України, суд, -
Накласти арешт на склад №4 (літ.А) з замощенням (І) і огорожею, який розташований на земельній ділянці 7 235,7м.кв., за адресою м. Запоріжжя, вул. Дослідна Станція, 41а, який належить ОСОБА_4, - у вигляді застосування заборони розпоряджатися цим майном.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Строк дії ухвали встановити терміном два місяці - до 26 лютого 2014 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п’яти днів з дня її винесення до апеляційного суду Запорізької області.
Слідчий суддя: Т.Є. Баруліна