Справа № 752/5182/15-к
Провадження №: 1-кп/752/422/15
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
17.06.2015 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання кримінального провадження № 0000082 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

встановив:
до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Прокурор просив призначити судовий розгляд, зазначив, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимогам КПК України, кримінальне провадження підсудне Голосіївському районному суду м. Києва, підстав для його закриття або повернення обвинувального акту не має.

За наслідками проведення підготовчого судового засідання судом встановлено наступне.

Кримінальне провадження підсудне Голосіївському районному суду м. Києва.

Так, ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, на ряду з іншим, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

При цьому, виходячи з вимог ст.ст. 277, 291 КПК України, обвинувачення має бути логічним та конкретним, виходячи з об`єктивно встановлених обставин кримінального правопорушення, і у ході співставлення яких з ознаками кваліфікації слідчому належить керуватися кримінальним законом, який характеризує об`єктивну сторону конкретного кримінального правопорушення, а не власними догадками чи припущеннями.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, на ряду із іншим, має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Органом досудового слідства вказані вимоги закону не виконані.

Як видно з обвинувального акту, він складений в порушення вимог ст. 291 КПК України, оскільки не містить висунутого обвинувачення ОСОБА_3 , а містить лише фактичні обставини, які встановлені слідчим за результатами досудового розслідування, та наявна вказівка на те, що ОСОБА_3 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_3 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК, прокурором у відповідності до вимог кримінально-процесуального закону не висунуто.
Крім того, виклад фактичних обставин є не конкретним, таким, що суперечить правовій кваліфікації дій обвинуваченого та не містить усіх необхідних обставин, які у відповідності до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Так, в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, що виразились в умисному підроблені офіційних документів ТОВ «Променергостандарт», які надають права (звільняють від обов`язків), з метою подальшого використання, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, тоді як вказана частина статті містить кваліфікуючі ознаки: повторність або вчинення за попередньою змовою групою осіб.
Кваліфікуючи дії ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 358 КК України у викладі фактичних обставин вказано, що використання підроблених документів виявилось у переданні ОСОБА_3 підроблених офіційних документів ТОВ «Променергостандарт» невстановленим особам для перереєстрації ТОВ «Променергостандарт», тоді як відповідно до коментаря ч. 4 ст. 358 КК України, використання підробного документа полягає у пред`явленні або поданні цього документа уповноваженим особам підприємств та організацій всіх форм власності, для посвідчення тих чи інших фактів з метою отримання прав або звільнення від обов`язків.
Зазначаючи у викладі фактичних обставин про підроблення ОСОБА_3 офіційних документів ТОВ «Променергостандарт» за попередньою змовою групою осіб з метою державної перереєстрації ТОВ «Променергостандарт» для прикриття незаконної діяльності з подальшим використанням статутних та реєстраційних даних з метою ведення незаконної фінансово-господарської діяльності, що виражалась у наданні можливості формування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки, є незрозумілим, чому слідчим не кваліфіковано вказані дії за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, як пособництво у фіктивному підприємництві, тобто придбанні суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності.

При прийнятті рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд не вирішував питання про доведеність вини обвинуваченого, не вдавався до оцінки доказів, а лише проаналізував викладені фактичні обставини у співставленні із правовою кваліфікацією його дій слідчим.

Крім того, суд приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, враховує судову практику, зокрема Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.11.2014 р. скасовано вирок Голосіївського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні № 0000342 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 365 КК України, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального-процесуального закону, а саме обвинувальний акт не відповідав вимогам ст. 291 КПК України, не містив висунутого ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачення, а мав лише вказівку, що вказані особи підозрюються у вчиненні інкримінованих їм злочинів, а суд першої інстанції не звернув на це увагу і за відсутності пред`явленого обвинувачення ухвалив вирок, що є неприпустимим. З аналогічних підстав, Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.03.2015 р. скасовано вирок Голосіївського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні № 0000347 щодо ОСОБА_8 обвинуваченого за ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_9 обвинуваченого за ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369, ч. 4 ст. 369 КК України, та Ухвалою Апеляційного суду від 31.03.2015 р. скасовано вирок у кримінальному провадженні № 0000660 відносно ОСОБА_10 засудженого за ч. 3 ст. 186 КК України та ОСОБА_11 засудженої за ч. 3 ст. 186 КК України.
При поверненні обвинувального акту прокурору, суд враховує відсутність правового механізму для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду, а тому вважає, що перевірений обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню прокурору без обговорення питання про можливе використанні прокурором у наступному під час судового розгляду можливостей, які надає прокурору ст. 338 КПК України, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді не для виправлення описок, граматичних помилок, неузгодженостей окремих частин тексту обвинувального акту, а виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.
Наведені порушення вимог КПК України не дають суду підстав для призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд,-

ухвалив:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000082 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повернути прокурору прокуратури Голосіївського району м. Києва.

Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку потягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1