АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/791/34/2013
Головуючий у І-й інстанції:
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
Доповідач Черства Є.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2013 року лютого місяця «12» дня

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Херсонської області
в складі:

Головуючої - Черствої Є.О.

Суддів - Післєгіної Л.М., Чупини С.П.

з участю прокурора - Єкімова М.С.

засудженого: - ОСОБА_1

адвоката: ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Херсоні кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1
на вирок Суворовського районного суду
м. Херсона від « 27» серпня 2012 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком:
ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
судимий:

- 22.02.2008 року Суворовським
районним

судом м. Херсона за ст.ст. 185 ч.3, 15, 185

ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців

позбавлення волі, -

засуджений за ч.3 ст.185 КК України - на 5
(п'ять) років 6 (шість) місяців
позбавлення волі.

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше
судимий:

- 26.01.2010 року Комсомольським
районним судом м.Херсона за ч.2 ст.186 КК
України на 4 роки позбавлення волі;

на підставі ст.75 КК України, звільнений

від відбування призначеного покарання

з випробуванням, з іспитовим строком

2 роки, -

засуджений за ч.3 ст.185 КК України - на 4
(чотири) роки 6 (шість) місяців
позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, до
призначеного покарання частково
приєднана невідбута частина покарання
за вироком Комсомольського районного
суду м. Херсона від 26.01.2010 року, і
остаточно призначене покарання - 6
(шість) років позбавлення волі.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

судимостей не має, -

засуджений за ч. 3 ст.185 КК України - на 4
(чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України,
засуджений ОСОБА_4 звільнений від
відбування призначеного покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3
(три) роки. Відповідно до ст.76 КК
України, на нього покладені слідуючі
обов'язки: повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання та роботи;
періодично з'являтися для реєстрації
до органів кримінально-виконавчої
інспекції.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 - залишена - тримання під вартою;
ОСОБА_4 змінена з тримання під вартою на
підписку про невиїзд, звільнений з-під
варти в залі суду.

В разі звернення вироку щодо
ОСОБА_4 до реального відбування
покарання, зарахувати йому як відбуте
покарання період знаходження під
вартою з 18.07.2012 року по 27.08.2012 року.

Строк відбування покарання
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 рахується з 13.08.2011
року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 в
рахунок стягнення матеріальної шкоди
на користь:

ОСОБА_6 - 859 гривен; ОСОБА_7 - 1069 гривен; ПП
«ОСОБА_26» - 4 700 гривен; ОСОБА_8 - 360 гривен;
ОСОБА_9 - 31 921 гривен; ОСОБА_10 - 14 310
гривен; ОСОБА_11 - 5 100 гривен; ОСОБА_12 - 46
480 гривен; ОСОБА_13 - 3 500 гривен; ОСОБА_27 - 32
800 гривен; ОСОБА_14 - 20 000 гривен; ОСОБА_15 -
1452 гривен; ОСОБА_16 - 2450 гривен; ОСОБА_17 -
13214.24 гривен.

Постановлено стягнути солідарно
з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_18 -
12050 гривен; з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно
на користь ОСОБА_18 - 4000 гривен.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на
користь ХОПБ - 448.33 гривен; з ОСОБА_1 на
користь ХОПБ - 448.33 гривен за проведення
експертизи.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на
користь НДЕКЦ УМВС України в
Херсонській області - 5834.58 гривен; з
ОСОБА_1 - 450.24 гривен; з ОСОБА_4 - 450.24
гривен за проведення експертизи.

Вирішене питання щодо речових
доказів.

ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 визнані
винними і засуджені за слідуючі
злочини.

ОСОБА_3 4-5 травня 2011 року умисно, з метою
заволодіння чужим майном, шляхом
пошкодження навісних замків дверей,
проник до приміщення сараїв,
розташованих у дворі будинку АДРЕСА_3,
звідки таємно викрав майно, належне
ОСОБА_6 на суму 859 гривен, а також викрав
майно, що належить ОСОБА_7 на суму1069
гривен.

Крім того, ОСОБА_3, близько 0300
годин 08 травня 2011 року умисно, з метою
заволодіння чужим майном, шляхом
пошкодження полікарбонатної стіни і
даху кафе "ІНФОРМАЦІЯ_4", розташованого
в парку ім. Леніна у м. Херсоні,
незаконно проник всередину приміщення
кафе, звідки таємно викрав майно, що
належить ОСОБА_19, в результаті чого
заподіяв матеріальні збитки на
загальну суму 6055 гривен.

Крім того, ОСОБА_3, 20 травня 2011 року
умисно, з метою заволодіння чужим
майном, незаконно проник до квартири
АДРЕСА_1, звідки таємно викрав майно, що
належить ОСОБА_9 на суму 31921.21 гривен.

Крім того, ОСОБА_3, 20 травня 2011 близько
1000 годин умисно, з метою заволодіння
чужим майном, шляхом пошкодження вікна,
незаконно проник до будинку АДРЕСА_4,
звідки таємно викрав майно, що належить
потерпілій ОСОБА_10, в результаті чого
заподіяв матеріальні збитки на
загальну суму 14310гривен.

Крім того, ОСОБА_3 28 травня 2011 року
близько 1600годин умисно, з метою
заволодіння чужим майном, шляхом
пошкодження секції вікна, проник в
будинок АДРЕСА_5, звідки таємно викрав
майно, що належить потерпілій ОСОБА_11, в
результаті чого заподіяв матеріальні
збитки на загальну суму 5100 гривен.

Крім того, ОСОБА_3, повторно,
близько 1200години 02 червня 2011 року
умисно, з метою заволодіння чужим
майном, шляхом зняття москітної сітки
вікна, незаконно проник у будинок,
розташований по АДРЕСА_6, звідки таємно
викрав майно, що належить потерпілій
ОСОБА_12, чим заподіяв матеріальні
збитки на загальну суму 46480 гривен.

Крім того, ОСОБА_3, повторно,
близько 745годин 06 червня 2011 року умисно,
з метою заволодіння чужим майном,
шляхом пошкодження віконних грат,
проник до приміщення офісу АДРЕСА_7,
звідки таємно викрав майно, що належить
ПП "ОСОБА_26", чим заподіяв ПП "ОСОБА_26"
матеріальні збитки на загальну суму 4700
гривен.

Крім того, ОСОБА_3, повторно, 17
червня 2011 року близько 1100годин, умисно,
з метою заволодіння чужим майном,
шляхом пошкодження кватирки вікна,
проник до будинку, розташованого по
АДРЕСА_13, звідки таємно викрав майно, що
належить ОСОБА_13, в результаті чого
заподіяв матеріальні збитки на
загальну суму 3500 гривен.

Крім того, ОСОБА_3, повторно,
близько 1700 годин 27 червня 2011 року,
умисно, з метою заволодіння чужим
майном, шляхом пошкодження москітної
сітки, незаконно проник до будинку,
розташованого по АДРЕСА_8, звідки
таємно викрав майно, належне ОСОБА_16,
чим заподіяв матеріальні збитки на
загальну суму 2450 гривен.

Крім того, ОСОБА_3, близько
2030годин 12 липня 2011 року умисно, з метою
заволодіння чужим майном, шляхом
зняття москітної сітки з вікна, проник
до будинку, розташованого по АДРЕСА_9,
звідки таємно викрав майно, що належить
ОСОБА_27, в результаті чого заподіяв
матеріальні збитки на загальну суму 32800
гривен.

Крім того, ОСОБА_3, близько 1230годин 15
липня 2011 року умисно, з метою
заволодіння чужим майном, шляхом
розбиття скла вікна, проник до будинку,
розташованого по АДРЕСА_10, звідки
таємно викрав майно, що належить
ОСОБА_14, а саме: гроші в сумі 2500 доларів
США, що згідно курсу НБУ становить 19927.5
гривен, чим заподіяв потерпілій збитки
на вищевказану суму.

Крім того, ОСОБА_3 близько 200годин 20
липня 2011 року умисно, з метою
заволодіння чужим майном, через
відкрите вікно, проник до будинку
АДРЕСА_6, звідки таємно викрав майно, що
належить ОСОБА_15, в результаті чого
заподіяв матеріальну шкоду на загальну
суму 1397 гривен.

Крім того, ОСОБА_3, 22 липня 2011 року
близько 1130 годин умисно, з метою
заволодіння чужим майном, помимо волі
власника квартири ОСОБА_20, через
незачинені двері, шляхом вільного
доступу проник до приміщення квартири
АДРЕСА_2, звідки таємно викрав майно, що
належить ОСОБА_8, чим заподіяв
матеріальні збитки на загальну суму 360
гривен.

Крім того, ОСОБА_3, 04 серпня 2011 року
умисно, з метою заволодіння чужим
майном, через відкрите вікно, проник до
будинку АДРЕСА_11, звідки таємно викрав
майно, що належить ОСОБА_21, внаслідок
чого заподіяв матеріальні збитки на
загальну суму 13214.24 гривен.

Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_1,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, за попередньою змовою між
собою 08 серпня 2011 року близько 2000годин,
умисно, з метою заволодіння чужим
майном, шляхом пошкодження віконних
грат, проникли до будинку АДРЕСА_12, який
належить ОСОБА_18, звідки таємно викрали
майно, належне потерпілому, в
результаті чого заподіяли ОСОБА_18
матеріальні збитки на загальну суму 12050
гривен.

Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_22,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, за попередньою змовою 10
серпня 2011 року близько 0300 годин умисно,
з метою заволодіння чужим майном,
проникли в гараж будинку АДРЕСА_12,
звідки таємно викрали майно, що
належить потерпілому ОСОБА_18,
заподіявши матеріальні збитки на
загальну суму 4 000 гривен.

У апеляції:

- засуджений ОСОБА_1 вказує на
незаконність та необґрунтованість
вироку суду першої інстанції щодо
нього внаслідок, на його думку,
неповноти досудового та судового
слідства, односторонності,
невідповідності висновків суду
фактичним обставинам справи, які
виразилися в слідуючому; всі докази,
покладені в основу вироку, носять
обвинувальний уклін; не вказані час,
місце, спосіб скоєння ним злочину;
досудовим слідством не добуто доказів
його участі в інкримінованому йому
злочині, та викраденні ним будь-якого
майна, в тому числі грошей. Посилаючись
на покази засудженого ОСОБА_3 в тій
частині, що він проникав у приміщення з
метою вчинення крадіжки з ОСОБА_1, нічим
не підтверджено, що це був саме він, а
при його затриманні працівники міліції
не виявили у нього викрадених речей з
будинку АДРЕСА_12. Так само, не були вони
виявлені і за місцем його проживання. У
час скоєння злочину він знаходився з
друзями у інтернетклубі по
вул.Безродного у м.Херсоні. Працівники
міліції знищили відеозапис цього
клубу, де він був, а його дівчину та
близьких родичів залякали, позбавивши
його «алібі». Далі, суперечачи
попереднім доводам, вказує, що із своєю
дівчиною Вікою 08.08.2011 року в 20 годин
перебував у дворі свого будинку, у
тверезому стані. Те, що він знаходився у
нетверезому стані у вказаний час - не
доведено, він надавав допомогу ОСОБА_3
продавати відеоапаратуру. Те, що ця
апаратура належить ОСОБА_18 - не
доведено. ВООП проведено незаконно;
явку з повинною з нього вибили,
застосовуючи до нього фізичне насилля,
психологічний тиск та погрозу
застосувати більш суворі недозволені
методи ведення слідства, тому він, як
особа, яка раніше була судима, підписав
фальсифіковані процесуальні документи
під диктування змісту, оговоривши сам
себе. Всі ці дії відбувалися на початку
його затримання, без участі захисника.
При призначенні покарання судом не
враховано, що він був взятий під варту,
його позитивні характеристики, і
призначене покарання навіть суворіше
ніж те, яке просив призначити йому
прокурор, що приймав участь в розгляді
справи. Просить його виправдати,
скасувавши вирок суду щодо нього, і
з-під варти звільнити в залі суду.

Прокурор відізвав свою апеляцію до
початку апеляційного розгляду справи.

Інші учасники апеляції не подавали.

Вислухавши суддю-доповідача по справі,
думку прокурора, який заперечував
проти апеляції засудженого ОСОБА_1;
засудженого ОСОБА_1, який підтримав
свою апеляцію, і в останньому слові
прохав її задовольнити; захисника
ОСОБА_2, який підтримав апеляцію
засудженого ОСОБА_1, просив його дії
перекваліфікувати на ст. 198 КК України,
обмежитися відбутим ОСОБА_1 покарання,
і з-під варти його звільнити; провівши
судові дебати, в яких учасники судового
процесу залишились при висловленій
думці, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляція засудженого ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню.

Висновки суду про доведеність винності
ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому
злочину, відповідають фактичним
обставинам справи і підтверджуються
ретельно дослідженими у судовому
засіданні доказами - допитаний в якості
обвинуваченого 18.08.2011 року /т.2, а.с. 83/
ОСОБА_1 повністю визнав себе винним у
скоєному злочині в зазначений час у
вказаному місці, вказавши також, що
злочин вчинив з ОСОБА_3, перерахувавши
відео-аудіо-техніку, яку викрали,
пояснив, що він сховав її на загальному
балконі будинку, де жив, вранці продав,
а гроші використав на власні потреби.
При проведенні ВООП з ОСОБА_1 /т.2, а.с. 73/
та з фототаблицями до нього, видно, що
ОСОБА_1 добровільно показує та розповів
про вчинення злочину /т.2, а.с. 76-77/;
свідок ОСОБА_23 /т.2, а.с. 11/ пояснив, що
добре знайомий з ОСОБА_1, і що 10.08.2011 року
чи 11.08.2011 року ОСОБА_1 продавав
відео-аудіо-техніку, а ввечері в барі
«Тет-а-тет» він розповідав, будучи в
нетверезому стані, що продану техніку
він вкрав разом з ОСОБА_3 з якогось
будинку. До ОСОБА_23 приходила мати
ОСОБА_1 та проахала, щоб він міліції
говорив, що її син в день крадіжки
перебував у кафе і крадіжки не вчиняв;
ще мати ОСОБА_1 ходила в гральний клуб
«Нео» і переглядала відеозаписи камер
внутрішнього слідкування, шукаючи
«алібі» синові ОСОБА_1

Допитаний в якості обвинуваченого
ОСОБА_3 /т.2, а.с. 129-132/ докладно розповів,
як він 08 серпня 2011 року у вечірній час з
1800 до 2000 годин, за попередньою змовою з
ОСОБА_1, якого зустрів у гральному клубі
«Нео», вчинили крадіжку з будинку по
АДРЕСА_12; всю відео-аудіо-техніку,
викрадену з будинку, ОСОБА_1 забрав з
собою; це ж ОСОБА_3 підтвердив і при
проведенні ВООП з ним /т.2, а.с. 119/, та
показавши все на фототаблицях /т.2, а.с.
118-122/; перед допитом в якості
підозрюваного /т.2, а.с. 65/ ОСОБА_1 було
роз'яснено право на захист, але він
відмовився від адвоката, а відповідно
до ст.45 КПК України, він не є особою,
якій захисника повинно бути призначено
в обов'язковому порядку; при допиті в
якості підозрюваного /т.2, а.с. 68/ він
повністю визнав свою винність у
скоєному злочині, і ці покази його
ідентичні тим, що він давав при
первинному пред'явленні обвинувачення.

Винність ОСОБА_1 у скоєному злочині
підтверджується також показами
потерпілого ОСОБА_24, із яких видно, що
08.08.2011 року з його будинку за
вищевказаною адресою було викрадене
майно; свідок ОСОБА_25 пояснював /т.2, а.с.
14/, що добре знайомий з ОСОБА_1, який живе
по-сусідству, 10.08.2011 року чи 11.08.2011 року
той покликав його до себе додому,
показував саме викрадену з будинку у
ОСОБА_24 відео-аудіо-техніку, яку ОСОБА_1
продав. Він же підтвердив, що ОСОБА_1
дружить з ОСОБА_3 (мається на увазі
ОСОБА_3), вони разом вживають спиртне,
ведуть розв'язний спосіб життя,
вчиняють крадіжки на Таврійському
мікрорайоні. Всі ці докази
підтверджують причетність ОСОБА_1 до
крадіжки із будинку АДРЕСА_12, вони
повністю узгоджуються з матеріалами
справи, яким суд дав належну юридичну
оцінку з точки зору належності,
достатності та допустимості.

Доводи засудженого ОСОБА_1 про
наявність у нього алібі, тобто про те,
що на час, коли був вчинений злочин -
крадіжка майна ОСОБА_24, він або
знаходився в гральному клубі «НЕО», або
з дівчиною знаходився на подвір'ї свого
будинку, бо саме таке альтернативне
алібі він висуває, є неконкретними,
недоведеними, і не можуть бути прийняті
до уваги як достовірні, бо таку версію
він висунув по сплину тривалого часу, а
саме, при поданні апеляції, і ці його
доводи спростовані дослідженими по
справі і належно оціненими судом
доказами.

Твердження у апеляції ОСОБА_1 про те, що
під час досудового слідства до нього
застосовувалися недозволені методи -
погрози і фізичне насильство, є
необґрунтованими, бо як вбачається із
матеріалів справи, протоколу судового
засідання, ОСОБА_1 не заявляв клопотань
такого характеру, тим паче, він мав
кваліфікованого захисника, який
захищав його інтереси, тому колегія
суддів вважає їх надуманими з метою
затягування часу для набрання вироком
законної сили, і до уваги прийняти не
може.

Інші ж доводи, на які посилається в
апеляції засуджений ОСОБА_1, не
спростовують доведеності факту
таємного викрадення майна, належного
ОСОБА_24 з його житла, вчиненого ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 у
вказаний час, місці та спосіб, оскільки
добуті безспірні докази його винності
в інкримінованому йому злочині.

Злочинні дії засудженого ОСОБА_1 за ч.3
ст.185 КК України, судом кваліфіковані
правильно.

Характеризується ОСОБА_1 з негативного
боку /т.2, а.с. 195/; щодо нього була
проведена
амбулаторно-судово-психіатрична
експертиза /т.2, а.с. 208-209/, згідно якої
він хронічними психічними
захворюваннями не страждав, і не
страждає, має ознаки змішаного розладу
особистості, але цей розлад не є
психічною хворобою в розумінні ст.19 ч.2
КК України. У період часу, що
відноситься до скоєного ним діяння, у
нього був відсутній тимчасовий
хворобливий розлад душевної
діяльності, тоді він міг віддавати
рахунок своїм діям та керувати ними, як
і в теперішній час. В застосуванні
примусових заходів медичного
характеру він не потребує.

Аналіз матеріалів даної кримінальної
справи свідчить, що призначене
засудженому ОСОБА_1 покарання, повністю
відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України.
При його обранні, суд врахував ступінь
тяжкості вчиненого злочину, дані про
особу винного, а також всі інші
обставини справи: його ставлення до
скоєного; скоїв злочин, не відбувши
попереднього покарання за раніше
скоєний злочин; в момент скоєння
злочину перебував у стані алкогольного
сп'яніння.

Призначене ОСОБА_1 покарання є
справедливим, необхідним і достатнім
для його виправлення та попередження
скоєння ним нових злочинів.

Тому його апеляція задоволенню не
підлягає.

На підставі вищевикладеного
та керуючись ст.ст. 365,366 КПК України,
колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Херсонської області,
-

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 - залишити
без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду м.
Херсона від 27 серпня 2012 року щодо
ОСОБА_1, - залишити без зміни.

Судді: