КП № 278/546/14-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.01.2013 року за № 0001026 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старошийка, Житомирського району, Житомирської області, громадянина України, освіта середня технічна, не працюючого, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , не судимого,-

у вчинені злочину, передбаченого ст.356 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
За версією зміненого прокурором обвинувачення, підтриманого потерпілим, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що останній в кінці 2012 року разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вирішили спільно займатися купівлею військової техніки з метою подальшої її реалізації.

22.02.2013 та 20.03.2013 ОСОБА_8 разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за кошти останнього в сумі 122 700.00 грн. у військовій частині НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_3 , придбали 5 автомобілів АЦЗ-4,4 на базі шасі автомобіля ЗІЛ-131 із 5 ємностями, які належали ОСОБА_5 . В подальшому 4 автомобілі та 3 ємності з яких, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 за проханням ОСОБА_5 з території вищезазначеної військової частини в травні 2013 року перевезли на тимчасове зберігання на територію ДП «Червоноармійський лісгосп АПК» за адресою: АДРЕСА_4 .

В травні 2013 року ОСОБА_4 , з метою самоправного заволодіння одним із автомобілів АЦЗ-4,4 на базі шасі автомобіля 3IJI-131 № НОМЕР_2 , які ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 спільно придбали у військовій частині НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_3 , за кошти ОСОБА_5 та який належав ОСОБА_5 , самовільно, всупереч установленому законом порядку та інтересам власника ОСОБА_5 , правомірність дій якого оспорюється останнім, прибув на територію ДП «Червоноармійський лісгосп АПК» за адресою: смт. Червоноармійськ, вул. Пушкіна-5, Червоноармійського району, Житомирської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на самовільне, всупереч установленому законом порядку та інтересам власника ОСОБА_5 , правомірність дій якого оспорюється останнім, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу на територію ДП «Червоноармійський лісгосп АПК» за адресою: смт. Червоноармійськ, вул. Пушкіна-5, Червоноармійського району, Житомирської області, самоправно заволодів автомобілем АЦЗ-4,4 на базі шасі автомобіля ЗІЛ-131 за№ НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 , вартістю 25 800.00 грн., який ОСОБА_4 спільно придбали із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за кошти останнього, та який належав ОСОБА_5 , який самоправно всупереч встановленому порядку, реалізував громадянину ОСОБА_9 , жителю Ємільчинського району, Житомирської області, отримавши завдаток в сумі - 3000.00 грн., таким чином заподіявши ОСОБА_5 значної шкоди у розмірі 25 800.00 грн.

Після того, коли ОСОБА_9 відмовився від даного автомобіля, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , самовільно, всупереч установленому законом порядку та інтересам власника ОСОБА_5 , правомірність дій яких оспорюється ОСОБА_5 , з метою самоправного заволодіння автомобілем АЦЗ-4,4 на базі шасі автомобіля ЗІЛ-131 № НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 , вартістю 25 800.00 грн., який ОСОБА_4 спільно придбали із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за кошти останнього, та який належав ОСОБА_5 , 05.08.2013 самоправно доставили вказаний автомобіль на територію гаража ДП «Ємільчинський лісгосп АПК», який розташований за адресою: вул. Партизанська, 13, смт. Ємільчино, Житомирського району, де його залишили.

В подальшому, 08.08.2013, в приміщенні ДП «Ємільчинський лісгосп АПК» ОСОБА_8 від імені ТОВ «Укрпостачобладнання-1», адреса реєстрації якого: вул. Панікахи, буд. 2-Б, м. Дніпропетровська, самоправно заключив договір №08/08/13 купівлі-продажу з ДП «Ємільчинський лісгосп АПК» на поставку автомобіля ЗІЛ-131, як запчастин на суму 42 660.00 грн.

29.08.2013 ТОВ «Укрпостачобладнання-1» надіслало ДП «Ємільчинський лісгосп АПК» рахунок-фактуру № СФ-2908 на перерахунок коштів за поставлені запчастини в сумі 42 660.00 грн., а 30.08.2013 надіслало видаткову накладну за №79 та податкову накладну за № 79 на суму 42 660.00 грн. На підставі вищевказаних документів ДП «Ємільчинський лісгосп АПК» 30.08.2013 платіжним дорученням № 7513 ТОВ «Укрпостачобладнання-1» за запчастини згідно договору № 08/08/13 від 08.08.2013 перерахував кошти в сумі 42 660.00 грн. на розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 в ПАТ «АКТАБАНК» за продаж на запчастини автомобіля ЗІЛ-131, шасі № НОМЕР_2 .

Так, своїми діями ОСОБА_10 та ОСОБА_8 заподіяли потерпілому ОСОБА_5 значної шкоди на суму 25 800.00 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , самовільно, всупереч установленому законом порядку та інтересам власника ОСОБА_5 , правомірність дій яких оспорюється останнім, з метою самоправного повторного заволодіння автомобілем АЦЗ-4,4 на базі шасі автомобіля ЗІЛ-131 № НОМЕР_5 № двигуна НОМЕР_6 , вартістю 25 800.00 грн., який ОСОБА_4 спільно придбали із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за кошти останнього, та який належав ОСОБА_5 , який тимчасово знаходився на території військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , 25.06.2013 прибув на територію вказаної військової частини, де шляхом вільного доступу, проник на територію військової частини та самовільно, всупереч установленому законом порядку та інтересам власника ОСОБА_5 , правомірність дій яких оспорюється останнім, заволоділи автомобілем АЦЗ-4,4 на базі шасі автомобіля ЗІЛ 131 за № НОМЕР_5 , № двигуна НОМЕР_6 , вартістю 25 800.00 грн., який ОСОБА_4 спільно придбали із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за кошти останнього та який належав ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 перевезли вказаний автомобіль на територію ДП «Червоноармійський лісгосп АПК» за адресою: смт. Червоноармійськ, вул. Пушкіна-5, Червоноармійського району, Житомирської області, де залишили його.

В липні-серпні 2013 року ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , самовільно, всупереч установленому законом порядку та інтересам власника ОСОБА_5 , правомірність дій яких оспорюється останнім, реалізували вказаний автомобіль невстановленій особі, а виручені кошти привласнили собі, заподіявши потерпілому значної шкоди на суму 25 800.00 грн.

Крім того, на початку червня 2013 року ОСОБА_4 знаходився в с. Висока Піч, Житомирського району, Житомирської області, де у нього виник злочинний умисел, направлений на самовільне, всупереч установленому законом порядку та інтересам власника ОСОБА_5 заволодіння майном останнього, правомірність дій якого оспорюється потерпілим.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 на початку червня 2013 року, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, самовільно, всупереч установленому законом порядку та інтересам власника ОСОБА_5 , правомірність дій якого оспорюється останнім, заволодів 2 (двома) ємностями до автомобіля АЦЗ-4,4, на базі шасі автомобіля ЗІЛ 131, які ОСОБА_4 спільно придбали із ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за кошти останнього та які належали ОСОБА_5 , які перевіз в с. Довжик, Житомирського району, Житомирської області, які там залишив на тимчасове зберігання.

В подальшому 05.09.2013 ОСОБА_4 самовільно, всупереч установленому законом порядку та інтересам власника ОСОБА_5 , правомірність дій якого оспорюється останнім, самоправно розпорядився двома ємностями, продавши їх ОСОБА_11 за 6 000.00 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_5 значної шкоди на суму 16 000.00 грн.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, а також цивільний позов не визнав та пояснив, що разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вони придбали сімнадцять автомобілів. За його особисті кошти два автомобіля ЗІЛ, які він перевіз із Полтави. Потім ними був придбаний ще один автомобіль.

У місті Вознесенську за спільні кошти були придбані ще три автомобілі, а шість у Мирополі. Вся ця техніка знаходилася в смт. Чуднів. П`ять та два автомобіля, які проходять по справі, були придбані ОСОБА_14 і ОСОБА_12 у м. Києві. За попередні автомобілі між ОСОБА_14 і ОСОБА_12 виникали непорозуміння.

Також повідомив, що він ніяких авто не викрадав. Ємність, він також не викрадав, оскільки вона входить до комплекту автомобіля. Отримані за ємність кошти в сумі 6 000 грн. витрачені на транспортні витрати, тобто підготовку транспортування, зберігання. Ємність він взяв із дозволу ОСОБА_12 , в якого були всі документи. Дані авто купляв ОСОБА_12 і ОСОБА_14 , а він їздив за авто за дорученням ОСОБА_12 до ОСОБА_15 разом із останнім і підготували їх до продажу. При цьому зазначив, що ніякого відношення до реалізації автомобілів ОСОБА_12 він не мав.

Окрім того, ОСОБА_4 зазначив, що коли в нього виникла суперечка з потерпілим, слідчий ОСОБА_16 приїздив до нього і вимагав кошти за авто.

Суд, розглянувши в судовому засіданні матеріали даного кримінального провадження на засадах змагальності сторін обвинувачення і захисту, вважає, що винність ОСОБА_4 , в обсязі пред`явленого йому обвинувачення не доведена, що встановлено сукупністю доказів, які були досліджені і перевірені в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що з 2013 року нього з ОСОБА_17 та ОСОБА_12 була спільна справа по купівлі у військових частинах України військового майна, тобто автомобілів. При цьому на аукціоні в конкурсі на придбання автомобілів приймали участь як конкуренти, він, ОСОБА_17 та ОСОБА_12 , який домовлявся із командирами про проведення таких аукціонів.

Придбані автомобілі в основному реалізовувались лісгоспам як по запчастинах, так із подальшою їх реєстрацією.

Частину автомобілів вони зберігали на автостоянці Червноармійського лісгоспу.

В травні 2013 року ОСОБА_17 без його дозволу забрав із автостоянки придбаний ними за його кошти автомобіль 3IJI-131, який вони придбали у військовій частині в м. Одеса, який продав ОСОБА_18 .

Після того, коли ОСОБА_18 відмовився від даного автомобіля, ОСОБА_17 доставив вказаний автомобіль на територію Ємільчинського лісгоспу, який ОСОБА_8 від імені ТОВ «Укрпостачобладнання-1», продав як запчастини.

Крім цього він за свої кошти спільно із ОСОБА_17 та ОСОБА_12 придбали в одній із військових частин в м. Одесі автомобіль ЗІЛ- 131, який тимчасово залишили зберігати на території вказаної частини.

ОСОБА_17 , знаючи, що автомобіль не йому належить, проник на територію військової частини та викрав і продав цей автомобіль невідомим особам.

Свідок ОСОБА_19 показав, що у позаминулому році познайомився з обвинуваченим, який займався продажем автомобілів. Його знайомий купив у ОСОБА_17 автомобіль, який як пізніше з`ясувалося оспорював потерпілий. Пізніше автомобіль було повернуто потерпілому.

Свідок ОСОБА_20 показав, що з метою придбання автомобілів для підприємства, приїхав до лісгоспу смт. Червоноармійська. Там знаходились ОСОБА_17 і ОСОБА_12 . Із шести авто, які перебували на стоянці, він придбав за 42 660 грн. автомобіль ЗІЛ-131. ОСОБА_17 пропонував купити ще один ЗІЛ на запчастини, який належав нібито ОСОБА_12 . Кошти були перераховані відповідно до договору. До ОСОБА_17 претензій не має.

Свідок ОСОБА_21 ствердила, що вона за дорученням Ємільчинського лісгоспу їздила разом із ОСОБА_12 до нотаріуса оформляти автомобіль ЗІЛ. Власником даного автомобіля був ОСОБА_12 . Також повідомила, що ОСОБА_17 не брав участі в оформленні автомобіля, але був присутнім при цьому. Автомобіль купили за 15 000 грн.

Свідок ОСОБА_22 показав, що він знайомий з ОСОБА_23 . Один автомобіль ЗІЛ-131 зберігався у них в Червоноармійську на майданчику. Хто і кому їх продавав йому не відомо.

Свідок ОСОБА_24 показав, що ОСОБА_17 і ОСОБА_12 знає з вересня 2013 року, оскільки купував в них автомобілі Урали. Автомобілі, які стояли на стоянці в лісгоспі, він бачив. Їх ставили на стоянку ОСОБА_17 з ОСОБА_14 . Кому ці автомобілі належать і хто їх продавав йому невідомо. Хоча він бачив, що ОСОБА_17 продавав дані автомобілі невідомим особам.

Свідок ОСОБА_8 ствердив, що з ОСОБА_17 та ОСОБА_14 знайомий, оскільки разом з ними займався продажем автомобілів. В Одеській області в військовій частині купили п`ять автомобілів ЗІЛ. Три автомобілі ОСОБА_14 і ОСОБА_17 вивантажили в смт.Червоноармійську. Крім того повідомив, що в аукціоні в військовій частині брав участь він та ОСОБА_14 . Автомобілі були оформлені на ОСОБА_14 , а кошти були його - ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 . Перші три автомобілі забрав він із сином, а інших два ОСОБА_17 .

Також свідок ОСОБА_8 показав, що всі автомобілі належали йому, а ОСОБА_14 він платив за роботу. Також повідомив, що він приймав участь у тендері. Їх спільні кошти за автомобілі платив ОСОБА_14 . В Червоноармійську він також ставив свої автомобілі. Один він продав на запчастини як свій, про що у нього є відповідні наряди.

В ході допиту свідок ОСОБА_8 зазначив, що претензій до ОСОБА_17 не має, проте має до ОСОБА_14 , оскільки останній йому не доплатив.

Свідок ОСОБА_9 підтвердив те, що він дійсно купив у ОСОБА_17 автомобіль ЗІЛ 131 за 42000 грн.

Факт зберігання автоомобілв на території лісгоспу, які там залишили ОСОБА_17 та ОСОБА_12 підтвердили свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_26 .

Оцінивши і перевіривши надані суду сторонами обвинувачення докази та документи судом достовірно з?ясовано, що як потерпілий так і обвинувачений разом із свідком ОСОБА_8 , використовуючи корумповані зв?язки останнього, чого не заперечують вказані особи, приймали участь у «відкритих» торгах з продажу військового майна. При чому в торгах приймали участь ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , переможцем яких визначався як правило ОСОБА_5 (т.1, а.с. 129).

Як видно із рахунків - фактур розконсервовані (фактично нові), автомобілі Урали та Зіли, вага який перевищує 10 тон, продавались по явно заниженим цінам від 150000 до 21500 грн., що не перевищує вартості металобрухту.

Судом також встановлено, що матеріали справи і покази обвинуваченого, потерпілого, свідків суперечать обвинувальному акту. Так допитані свідки гр. ОСОБА_27 , ОСОБА_23 , ОСОБА_28 підтвердили факт спільного ведення бізнесу з ОСОБА_4 і те, що кожен повинен був отримувати свою долю від бізнесу. Підтвердили наявність спільних коштів. Таким чином, ОСОБА_4 не міг заволодіти майном яке йому належало нарівні з іншими членами групи. Причому на запитання головуючого потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_17 та ОСОБА_12 не являлись найманими працівниками для купівлі і транспортування автомобілів, а були членами одного колективу і кошти на їх трьох ділились в рівних долях.
Потерпілим по справі визнано гр-на ОСОБА_5 , однак правовстановлюючого документу на автомобілі якими заволодів ОСОБА_4 не існувало, всі автомобілі купувалися на спільні кошти і тому висновок про те, що автомобіль належав саме ОСОБА_5 є безпідставним.
Досудовим слідством не встановлено хто і яким способом перераховував гроші за придбані автомобілі, як конкретно, в яких сумах розподілялись ці кошти, які боргові зобов?язання існували між потерпілим та обвинуваченим. Слідство не дало правової оцінки діяльності потерпілого ОСОБА_5 , оскільки він придбав автомобілі тільки завдяки діям ОСОБА_29 , ОСОБА_4 , ОСОБА_27 і без їх допомоги цього зробити сам не міг.
Згідно обвинувальному акту співучасником злочину являється ОСОБА_8 , який вчиняв злочин за попередньою змовою із ОСОБА_4 . Незважаючи на це, прокурором незаконно відносно ОСОБА_8 без застосування ст. 217 ч.3, 4 КПК України справа виділена в окреме провадження, хоча відповідно до вказаним норм ст..КПК, матеріали можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це не може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. В судовому засіданні з?ясовано, що ОСОБА_12 не переховувався від слідства, двічі в різний час, допитувався судом як свідок, що може порушити його процесуальні права при оголошенні йому підозри. Причому виділення справи мотивується тим, що ОСОБА_17 на досудовому слідстві змінив покази з приводу причетності ОСОБА_12 до вчинення злочину і цей факт необхідно перевірити.
Відповідно до ст. 218 ч.1. КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Однак як видно з матеріалів кримінального провадження злочини вчинені на території Червоноармійського району Житомирської обл. та в м. Одесі, тому розслідування необхідно було проводити слідчими відповідних регіонів. Таким чином орган розслідування порушив принцип підслідності.
Окрім наведеного, прокурор при зміні обвинувачення на ст. 356 КК України (приватне обвинувачення), вийшов за межі наданих йому повноважень, оскільки в матеріалах справи відсутня заява потерпілого щодо притягнення обвинуваченого за самоуправство.
Оскільки чинним КПК не передбачено право закриття кримінального провадження за відсутності заяви потерпілого, то суд розглянув його по суті із винесенням вироку.

Враховуючи суттєві порушення стороною обвинувачення норм КПК при розслідуванні та розгляді даного кримінального провадження, недоведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, суд із цих підстав виправдовує обвинуваченого.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , суд залишає без розгляду.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи у даному кримінальному провадженні в сумі 391 грн. 20 коп. суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , визнати не винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.356 КК України за недоведеністю його вини у вчиненні злочину.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , залишити без розгляду.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи у даному кримінальному провадженні в сумі 391 грн. 20 коп. віднести на рахунок держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1