У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Кравченка К.Т.,

суддів

Мороза М.А., Шевченко Т.В.

розглянула
у судовому засіданні у м. Києві 20 грудня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора Івано-Франківської області на постанову
Долинського районного суду Івано-Франківської області від 4 квітня 2007 року
щодо ОСОБА_1.

Постановою місцевого суду кримінальну
справу щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
та жителя с. Велика Тур´я

Долинського
району Івано-Франківської

області,
судимості не має,

в частині його обвинувачення за ч.1
ст.367 КК України закрито на підставі ст.48 КК України, а в частині
обвинувачення за ч.1 ст.175 КК України закрито на підставі ч.3 ст.175 КК
України.

Органами досудового слідства ОСОБА_1
обвинувачувався у тому, що виконуючи обов´язки начальника Долинського виправного центру № 118,
будучи службовою особою, неналежно
виконуючи свої службові обов´язки, в порушення п.32.6 Наказу Державного департаменту
України з питань виконання покарань № 205 дск від 22 жовтня 2004 року та п.п.
9.2, 9.6, 9.7 “Інструкції з організації порядку і умов виконання покарання у
вигляді обмеження волі”, затвердженого Наказом ДДУзПВП №27 від 16 лютого 2005
року, дозволив ОСОБА_2, який відбував покарання у виправному центрі, покинути
територію вказаної установи, не видавши відповідного наказу. Не зважаючи на
відсутність ОСОБА_2 за місцем його проживання та лікування, ОСОБА_1 не видав
наказу про проведення розшуку засудженого та припинив його поіменну перевірку,
видавши наказ № 85 від 25 червня 2005 року про дачу дозволу ОСОБА_2 на
короткочасний виїзд за межі виправного центру в медичний заклад м. Києва. Крім того,
ОСОБА_1 не направив матеріали щодо ОСОБА_2 до правоохоронних огранів для
притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ст.390 КК України,
що дало можливість ОСОБА_2 20 липня 2005 року виїхати за межі України та
ухилитися від подальшого відбування покарання.

Крім того, ОСОБА_1, виконуючи обов´язки начальника Долинського ВЦ, будучи службовою особою, у період часу з травня 2005 року по січень
2006 року, на порушення вимог ст.ст.115, 116 КЗпП України та ст.ст. 15, 24 Закону
України “Про оплату праці”, за наявності готівкових коштів, умисно безпідставно
не виплачував засудженим заробітну плату та не погашав вчасно заборгованість по
заробітній платі. Станом на 31 січня 2006 року заборгованість по заробітній
платі засудженим становила 7 420 грн.

В апеляційній інстанції постанова щодо
ОСОБА_1 не переглядалася.

У касаційному поданні прокурор, не
оспорюючи правильність встановлення фактичних обставин справи та кваліфікації
злочинних дій ОСОБА_1, просить судове
рішення щодо нього скасувати через неправильне застосування кримінального
закону (ст.48 КК України).

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає за необхідне
призначити справу до розгляду у касаційному порядку, із дотриманням вимог
ст.389 КПК України.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

кримінальну справу щодо ОСОБА_1
призначити до касаційного розгляду у Верховному Суді України на 10 годину 31
січня 2008 року, про що повідомити заінтересованих осіб.

С у д д і:

Кравченко К.Т. Мороз М.А. Шевченко Т.В.