УХВАЛА

Апеляційного суду Закарпатської області

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

8 лютого 2007 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - Гошовського Г. М.,

суддів - Симаченко Л. І., Стана І. В.,

з участю прокурора - Фрицюк В. В.,

засудженого - ОСОБА_1 та його захисника - ОСОБА_2

потерпілої - ОСОБА_3

розглянув у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_2. в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області
від 21
листопада 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженецьАДРЕСА_1,
несудимий,

засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України на один рік
обмеження волі без позбавлення права керувати
транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком на один рік з покладенням на нього в порядку ст. 76 КК України обов'язку - повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця
проживання.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь
потерпілих: ОСОБА_3 20 гривень 40 коп; матеріальіюї шкоди
і 1000
гривень- моральної шкоди; ОСОБА_4 - 5580 гривень 30 коп.
матеріальної шкоди та 200
гривень моральної..

Автомобілі ВАЗ - 2108, державний номер НОМЕР_1 та ВАЗ
- 2106, державний номер НОМЕР_2 повернути власникам відповідно ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Злочин, як зазначено у вироку, вчинено при таких обставинах.

Справа: № 11 - 682007

головуючий у першій інстанції: Цибик І.Й

доповідач:
Симаченко ЛІ.

18 червня 2006.
року о 21 - й годині
ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ -
2106, державний номер НОМЕР_2, при
виїзді з другорядної автодороги
ва основну сполученням Львів -
Ужгород, на 209 км в
порушення п. п. 16.
11 Правил дорожнього руху України не пропустив автомобіль марки ВАЗ - 2108, державний номер НОМЕР_1 під керуванням
водія ОСОБА_4 та допустив з ним зіткнення, в результаті чого пасажирка ОСОБА_3. отримала
середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляції
захисник засудженого, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікації
вчиненого та міри покарання, обраної засудженому, просить змінити вирок,
залишивши цивільний позов потерпілих без задоволення, мотивуючи тим, що в даній
дорожньо - транспортній
пригоді має місце змішана вина обох водіїв.

Іншими
учасниками процесу вирок не оскаржено.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого та його адвоката, які підтримали подану
апеляцію в повному обсязі, пояснення потерпілої про залишення вироку без зміни,
промову прокурора про те, що вирок не підлягає зміні або скасуванню,
перевіривши матеріали справи, колегія судців вважає, що апеляція захисника
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду
про доведеність винності засудженого у вчиненні зазначеного у вироку злочину
відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються сукупністю зібраних
у справі і досліджених в суді доказів та ніким із учасників судового процесу не
оспорюються.

Дії ОСОБА_1 за
ч. 1 ст. 286 ЮС України
кваліфіковані правильно. Висновки щодо кваліфікації
злочину належно мотивовані з наведенням у. вироку оцінки досліджених доказів на
обґрунтування того, чому одні з них прийняті судом, а інші відкинуті.

Покарання
призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня
тяжкості вчиненого злочину, особи винного та пом'якшуючих відповідальність
обставин.

Що стосується
цивільного позову, то при його розв'язанні суд допустив порушення матеріального
та процесуального закону, які тягнуть скасування вироку в цій частині.

Так, зазначаючи
у вироку, що вимоги потерпілого ОСОБА_4 щодо стягнення заподіяної йому
матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, суд задовольнив цей
позов частково, при цьому не мотивуючи прийняте ним рішення. Згідно позовним
вимогам, які ОСОБА_4 підтримав в суді, розмір заподіяної йому матеріальної
шкоди складав 6960 гривень 30 коп., суд стягнув на його користь 5580 гривень 30
коп., не зазначивши з чого саме складається ця сума і чому саме в дьому розмірі
він задовольнив вимоги цивільного позивача.

Крім того, як вбачається з протоколу судового засідання суд взагалі не
досліджував докази щодо підстав та розміру цивільного позову, а цивільному
позивачеві - ОСОБА_3 навіть не надав можливості виступити у судових дебатах.

Отже, доводи
апелянта щодо необґрунтованості розв'язання цивільного позову заслуговують на увагу. Вирок суду в цій частині підлягає
скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд у порядку
цивільного судочинства. Що стосується посилань захисника на те, що в діях водіїв має місце смішана форма вини, що
зв'ільняє засудженого від відшкодування заподіяної шкоди, то
такі твердження є надуманими і спростовуються матеріалами справи, зокрема, даними висновку судово - автотехнічної
експертизи, згідно якого причиною зіткнення автомобілів
стали дії водія автомобіля марки ВАЗ - 2106 ОСОБА_1, який на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі не
дав дорогу автомобілю марки ВАЗ - 2108 під
керуванням водія ОСОБА_4, який мав перевагу в русі. ( а. с. 118-126).

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

Апеляцію захисника засудженого
задовольнити частково.

Вирок Великоберезнянського
районного суду Закарпатської області від 21 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1 в частині вирішення цивільного позову скасувати, справу в цій частині направити на новий
судовий розгляд у порядку цивільного судочинства.