Справа № 489/3676/14-к
кримінальне провадження
№1-кп/489/21/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 січня 2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

обвинуваченого: ОСОБА_6 ;

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, із середньою освітою, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого
- 28.11.1998 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 142 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 31.01.2000 р. умовно-достроково на 6 місяців 29 днів;

- 25.03.2002 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 06.03.2009 р. по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 21.06.2011 р., приблизно о 12:00 год. знаходячись між будинками АДРЕСА_3 , з метою заволодіння чужим майном, діючи повторно, відкрито, шляхом ривку, заволодів майном ОСОБА_7 , а саме: золотим ланцюжком, вагою 10,30 г, 585 проби, вартістю 2 288,04 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму. З місця скоєння злочину ОСОБА_6 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Дії обвинуваченого було кваліфіковано органами досудового розслідування як вчинення кримінального правопорушення передбаченогоч. 2 ст. 186 КК України, а саме грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Окрім того ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 08.05.2013 р. приблизно о 19:00 год., як особа яка раніше вчинила розбій, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, напав на ОСОБА_8 та із застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої, що виразилося в нанесенні удару по голові останньої твердим тупим предметом, від якого потерпіла впала на землю і втратила свідомість, заволодів її майном, а саме, - золотою сережкою вагою 3,97 г, 585 проби, вартістю 1 341 грн., чим спричинив ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 1 341 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Дії обвинуваченого було кваліфіковано органами досудового розслідування як вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, як напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою вину не визнав, за епізодом 21.06.2011 р. показав, що в той день в його дружини було день народження та він знаходився вдома до 16:00 год. після чого з друзями пішли гуляти в парк біля кінотеатру "Юність". Виходив з дому на 15 хв. лише з ранку на ринок. Також пояснив, що коли він був доставлений до районного відділку, його завели до кабінету слідчого, де знаходилась потерпіла, працівники міліції та статисти та одразу ж вивели. На упізнанні потерпіла спочатку показала не на нього, а на ОСОБА_10 , але після того як слідча відсмикнула її за лікоть то показала на нього.

Щодо епізоду 08.05.2013 р. повністю заперечував свою вину, пояснив що сережку нікому не збував.

Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.91, 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому у відповідності до ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Так, за епізодом грабежу ОСОБА_7 судом було досліджено наступні докази.

Потерпіла ОСОБА_7 показала, що 21.06.2011 р. в обідній час, знаходячись на пр. Жовтневому біля філії Ощадбанку відчула, як ззаду до неї підійшов чоловік та шляхом ривку зірвав з неї ланцюжок, після чого побіг до будинків. Чоловік був у кепці та окулярах. В той момент, коли незнайомець зривав з неї ланцюжок, вона до нього повернулась, запам`ятала риси обличчя: витягнуте підборіддя, маленькі губи та пізніше впізнала ОСОБА_11 , як особу яка зірвала з неї ланцюжок. Показала, що вказані події бачив охоронець банку, який запросив зайти до відділення та викликати міліцію. Показала, що на впізнанні одразу ж показала на ОСОБА_11 . Впізнала ОСОБА_11 і у судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_12 показав, що в 21.06.2011 р. чергував в відділенні "Імексбанку", який розташований по пр. Жовтневому, 36. В районі 12 год. 00 хв., приблизно в 30-35 метрах від себе побачив жінку, яка йшла по тротуару в сторону зупинки "Васляєва", коли до неї, із за дерев вийшов чоловік, підійшов та ривком зірвав ланцюжок, та потім побіг в сторону дворів. Обличчя його не бачив. Чоловік був одягнутий в темну футболку, бриджі світлого кольору. Коли потерпіла підійшла до нього та пояснила, що з неї зірвали ланцюжок, після того викликали міліцію.

Свідок ОСОБА_13 показала, що 21.06.2011 р. знаходилась біля будинку № 32 по пр. Жовтневому та розмовляла по телефону, коли в п`яти метрах від неї пробіг чоловік та побіг в сторону пр. Миру. Був одягнутий в кепку, світлі шорти "капрі" та темну футболку. Чоловік був високого зросту, віком близько 28-29 років. Після того пішла на роботу та побачила жінку, яка плакала та розмовляла з охоронцем. Потерпіла розповіла що з неї зірвали ланцюжок.

Свідок ОСОБА_14 показав, що був статистом під час проведення такої слідчої дії, як впізнання. Потерпіла спочатку вказала на нього, потім, після розмови із слідчим, потерпіла вказала на ОСОБА_11 .

Протоколу огляду предмету від 05.09.2013 р. вбачається, що слідчим було оглянуто CD-R диск на якому міститься аудіозапис судового засідання по розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені злочину передбаченого ч.2. ст. 186 КК України. На зазначеному диску з 30 хв. по 49 хв. міститься запис допиту свідка ОСОБА_15 .

З протоколу судового засідання та звукозапису з диску вбачається, що свідок ОСОБА_15 під час судового розгляду надав наступні покази: в один з літніх днів, точну дату не пам`ятає, до нього підійшла незнайома особа та запропонувала придбати золотий ланцюжок. Особа повідомила, що це його ланцюжок і що проблем з ланцюжком не буде. На ланцюжку містилась проба. Вони домовились за ціну по 235 грн. за грам, вагою ланцюжок був близько 7 г та він сплатив за нього близько 1630 грн., потім вони розійшлись.

Через два місяці йому подзвонили з Ленінського РВ, коли він прийшов туди то побачив обвинуваченого. Саме обвинувачений збув йому ланцюжок, він впізнав його в райвідділу. В чому був одягнутий обвинувачений не пам`ятає. Ланцюжок був в одному місці пошкоджений, але він не надав значення цьому. Яке було плетіння ланцюжка не пам`ятає. Також показав, що ланцюжок розірваний не був.

Відповідно до п.8 Розділу XI "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" КПК України 2012 р. допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.

З урахуванням вищезазначеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом ОСОБА_15 помер, суд вважає покази свідка ОСОБА_15 , які містяться на CD диску та в протоколі судового засідання допустимими доказами, оскільки останні були зібрані в порядку КПК України (в ред. 1960 р.).

Згідно заяви від 26.01.2011 р. до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_7 просила прийняти міри до невідомої їй особи, яка 21.06.2011 р. близько 12 год. 00 хв. між будинками АДРЕСА_3 , шляхом ривку, зірвав з її шиї золотий ланцюжок, спричинивши матеріальний збиток на суму 5000 грн.

Згідно бирки до ювелірного виробу виробництва фабрики "Златоград" його вага складає 10,30 г.

Згідно заяви ОСОБА_6 за вх. № 10453 від 17.08.2011 р. на ім`я начальника Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, останній розкаявся та зізнався в тому, що 21 червня у денний час біля будинку № 32 по пр. Жовтневому, шляхом ривку, зірвав у раніше не знайомої йому жінки золотий ланцюжок, після чого збув його на Центральному ринку за 1700 грн.

З протоколу огляду місця події від 21.06.2011 р. вбачається, що було оглянуто ділянку тротуару який проходить вздовж будинку АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 . В ході огляду нічого не виявлено.

З деталізації дзвінків по абонентському номеру НОМЕР_1 , який за показами обвинуваченого належить йому, вбачається час спілкування останнього з його дружиною за номером НОМЕР_2 .

Надані прокурором докази, суд не вважає такими, що доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочину поза розумним сумнівом. Жодний з досліджених судом в сукупності доказів, поданих прокурором, не доводить, що саме ОСОБА_6 вчинив грабіж ОСОБА_7 .

Так потерпіла показала, що чоловік, який на неї напав був у кепці та окулярах. В той момент, коли незнайомець зривав з неї ланцюжок, вона до нього повернулась та запам`ятала риси обличчя: витягнуте підборіддя, маленькі губи, за якими пізніше стверджує, що впізнала ОСОБА_11 , як особу яка зірвала з неї ланцюжок.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_16 показав, що був статистом під час проведення такої слідчої дії, як впізнання потерпілою особи, що скоїла злочин. Потерпіла спочатку вказала на нього, а потім, після розмови із слідчим, потерпіла вказала на ОСОБА_11 .

В ході судового розгляду потерпіла при допиті впізнала обвинуваченого, як особу яка вчинила її пограбування посилаючись на такі його риси, як підборіддя, зріст, губи.

Так, дійсно, відповідно до ст. 355 КПК України потерпілому під час судового розгляду можуть бути пред`явлені для впізнання особа чи річ. Пред`явлення для впізнання проводиться після того, як особа, яка впізнає, під час допиту вкаже на ознаки, за якими вона може впізнати особу чи річ. Під час пред`явлення особи чи речі для впізнання особа, яка впізнає, повинна зазначити, чи впізнає вона особу або річ і за якими саме ознаками.

Після направлення справи на додаткове розслідування така слідча дія, як пред`явлення особи для впізнання, органами досудового слідства не проводилась, а тому враховуючи покази потерпілої про те, що нападник був у кепці та окулярах, тобто фактично у останнього було закрито майже більше половини обличчя, та від нападу минуло майже більше 3-х років, суд ставиться критично до показів потерпілої в частині впізнання обвинуваченого в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_17 та свідок ОСОБА_18 фактично нападника не бачили, запам`ятали лише у що був одягнутий останній: темна футболка та світлі шорти-бріджі, але такий одяг у останнього не вилучався.

Свідок ОСОБА_19 показав, що придбав у ОСОБА_11 золотий ланцюжок, який не був розірваний, а був лише пошкоджений. Також останній чітко пам`ятає вагу - близько 7 грамів та суму коштів яку він заплатив: 1630 грн. за ціною 235 грн.

З показів свідка ОСОБА_17 та потерпілої вбачається, що ланцюжок з неї саме зірвали, окрім того з дослідженої судом бирки до ювелірного виробу вбачається, що його вага складає 10,30 г, що майже на 40% більше, а тому існують сумніви, що ОСОБА_11 збував ОСОБА_19 саме ланцюжок потерпілої.

До заяви ОСОБА_6 (явки з повинною) суд ставиться критично та не вважає її належним та допустимим доказом винуватості останнього з огляду на наступне.

Так, в ході судового слідства обвинувачений заявляв про свою непричетність та посилався на те, що явку з повинною писав внаслідок застосування до нього незаконних методів слідства.

В матеріалах кримінального провадження міститься постанова від 24.09.2013 р. про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .

Також в матеріалах кримінального провадження міститься протокол затримання обвинуваченого, датований 19.08.2011 р., при цьому підставою затримання обвинуваченого зазначено "коли очевидці, в тому числі й потерпілі, прямо вкажуть на дану особу, що саме вона вчинила злочин".

З огляду на вищезазначене є сумнівним, що обвинувачений фактично був затриманий майже на третій день після написання явки з повинною та добровільності її написання.

Жоден з інших зазначених вище та досліджених судом доказів не доводить вину обвинуваченого поза розумним сумнівом.
Згідно до приписів ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Враховуючи, що жодний з досліджених судом доказів по цьому епізоду не доводить вину обвинуваченого поза розумним сумнівом, в межах висунутого обвинувачення, суд усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого тлумачить на його користь, та вважає необхідним обвинуваченого виправдати у зв`язку із недоведеністю вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим.

По епізоду розбійного нападу на ОСОБА_8 судом було досліджено наступні докази.

Потерпіла ОСОБА_8 показала, що 08.05.2013 р. близько 18:00-19:00 год. вигулювала собаку в районі парку по пр. Миру, де на перехресті алей спиною стояв молодий хлопець, вище середнього зросту, віком приблизно 30 років, був одягнутий в сорочку та джинси. Обходячи його, відчула удар по потилиці та потім удар в обличчя, від чого втратила свідомість. Коли опритомніла, з`ясувала, що в неї зірвана сережка з вуха. Також показала, що удар був нанесений не рукою, а чимось тяжким. Зазначила що сережки були придбані в цьому ж році, за грошові кошти в розмірі близько 3000 грн. Сережки виготовлені з золота 585 проби, довжиною близько 2 см., складаються з двох довгастих стрічок з вкрапленнями білих каменів.

Свідок ОСОБА_24 показав, півтора роки тому, на ринку до нього підійшов ОСОБА_25 та запропонував придбати одну сережку, вагою близько 2-3 г за 300 грн. Після того як він дізнався, що цю сережку шукає міліції, одразу ж добровільно видав її та пояснив де він її придбав.

Свідок ОСОБА_26 показав, що з приводу продажу золотої сережки ОСОБА_11 до нього не звертався, зі своїм рідним дядьком ОСОБА_27 також його не знайомив, ОСОБА_11 про це не просив. Будь які золоті речі від ОСОБА_11 не отримував. З приводу розбійних нападів вчинених ОСОБА_11 йому також не відомо. Бачились з ОСОБА_11 рідко, оскільки вони лише наглядно знайомі.

Свідок ОСОБА_28 показав, що ОСОБА_11 та його племінник ОСОБА_29 принесли йому золоту сережку та попросили допомогти її збути, оскільки їм були потрібні гроші. На питання де друга сережка ОСОБА_11 відповів, що у дружини. Хто саме передавав йому сережку не пам`ятає. Показав, що продав її ОСОБА_24 , а отримані грошові кошти віддав ОСОБА_11 .

Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.05.2013 р. ОСОБА_8 заявила, що 08.05.2013 р. близько 19 год. 00 хв. знаходячись у парку "Дубки" в м. Миколаєві невідома особа зірвала з її правого вуха сережку з металу жовтого кольору та вдарила по потилиці, від чого вона втратила свідомість.

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 4258/415 у ОСОБА_8 було поставлено діагноз: ЗЧМГ, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови.

Згідно товарного чеку від 31.08.2012 р. вартість сережок вагою 4,47 г становить 2682,00 грн.

Згідно протоколу огляду від 08.05.2013 р., було оглянуто ділянку місцевості за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 23-А, біля парку "Дубки". При огляді нічого не вилучалось.

Згідно протоколу огляду предмету від 07.09.2013 р. було оглянуто сережку з металу жовтого кольору, яка була добровільно видана ОСОБА_24 . Сережка має 2 паралельні лінії, на яких міститься рифлені візерунки, довжина сережки 3 см. Також на сережці міститься відтиск проби на якому є цифри 585. ОСОБА_24 пояснив, що вищевказану сережку він придбав в травні 2013 р. у ОСОБА_30 на прізвисько " ОСОБА_27 " за 300 грн. В ході огляду дана сережка була вилучена.

Згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання від 07.09.2013 р., в присутності понятих, ОСОБА_8 впізнала свою сережку, яку в неї викрали 08.05.2013 р.

Постановою про визнання речовим доказом та долучення речового доказу до кримінального провадження від 07.09.2013 р., золоту сережку визнано речовим доказом та передано на зберігання потерпілій, про що є розписка останньої.

Згідно висновку експерта № 1564 від 02.10.2013 р. у потерпілої ОСОБА_8 мало місце тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забою голови, крововиливу обличчя, рани слизистої лівої щоки, рваної рани правої вушної раковини, які могли утворитися в результаті дії тупих твердих предметів. Утворення даних тілесних ушкоджень в строк і за обставин, вказаних в постанові 08.05.2013 р. не виключається.

По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться: струс головного мозку - до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; забій голови, крововилив обличчя, рани слизової лівої щоки, рвані рани правої вушної раковини - до категорії легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в результаті не менше 3 ударних впливів тупим твердим предметом, яким могли бути руки, ноги, каміння та інші подібні предмети. Область обличчя голови доступна для нанесення даних тілесних ушкоджень власноруч.

При нанесенні тілесних ушкоджень потерпіла могла бути повернута передньою частиною тіла до нападника (нападників). Утворення даних тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту - виключається.

Згідно розпорядження НБУ від 20.06.2011 р. вартість 1 г брухту золота 585 проби складає 222,14 грн.

Згідно довідки бухгалтерії міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва від 06.09.2013 р., вартість лікування ОСОБА_8 в нейрохірургічному відділенні Міської лікарні швидкої медичної допомоги з 08.05.2013 р. по 31.05.2013 р. складає 5957,66 грн.

Надані прокурором докази, суд не вважає такими, що доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочину поза розумним сумнівом. Жодний з досліджених судом в сукупності доказів, поданих прокурором, не доводить, що саме ОСОБА_6 вчинив розбійний напад на ОСОБА_31 .
Так потерпіла показала, що обличчя нападника не бачила. З показів свідка ОСОБА_24 вбачається, що сережку потерпілої йому продав ОСОБА_28 , який в свою чергу показав, що отримав її від свого племінника ОСОБА_26 та ОСОБА_6 , але від кого саме не пам`ятає. Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні показав, що зі своїм дядьком ОСОБА_32 не знайомив та з приводу продажу золотої сережки не звертався.

При цьому суд ставиться критично до показів свідка ОСОБА_26 та розцінює їх критично, оскільки ОСОБА_26 , на час допиту, разом із ОСОБА_6 перебував у СІЗО м. Миколаєва, а тому вважає покази останнього не об`єктивними.

Покази свідка ОСОБА_28 суд вважає достовірними, оскільки останні узгоджуються з іншими доказами дослідженими судом в сукупності.

Стороною обвинувачення в ході судового розгляду розбіжності в показах свідка ОСОБА_27 та ОСОБА_29 у передбачений чинним КПК України спосіб (п. 9 ст. 224, п. 14. ст. 352 КПК України) усунуто не було, а у відповідності до принципу змагальності, закріпленому у ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків та не має права вчиняти процесуальні дії ані на користь сторони обвинувачення, ані на користь сторони захисту. При цьому, як вже зазначалось вище, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, засобами, передбаченими цим Кодексом.

Приймаючи до уваги те, що при допиті в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 категорично не вказав, що сережку отримав саме від обвинуваченого, є сумніви щодо вчинення злочину саме ОСОБА_6 .

Жоден з інших зазначених вище та досліджених судом доказів не доводить вину обвинуваченого поза розумним сумнівом.
Згідно до приписів ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Враховуючи, що жодний з досліджених судом доказів по цьому епізоду не доводить вину обвинуваченого поза розумним сумнівом, в межах висунутого обвинувачення, суд усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого тлумачить на його користь, та вважає необхідним обвинуваченого виправдати у зв`язку із недоведеністю вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим.

Відповідно до положень ч.3 ст. 129 КПК України цивільний позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.374, 375, 377 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ
ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 186 та ч. 2 ст. 187 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень.

Цивільний позов заступника прокурора Ленінського району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради залишити без розгляду.

Речовий доказ: золоту сережку повернути ОСОБА_8 .
Звільнити ОСОБА_9 з під варти в залі судового засідання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя