№ 317/1795/15-к
№ 1-кп/317/224/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2015 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, Запорізької області матеріали кримінального провадження № 0000560 у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоний Жовтень, Оріхівського району, Запорізької області, громадянина України, не працюючого, раніше судимого:

1.26 травня 2015 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 150 годин громадських робіт,

що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В листопаді 2014 року (встановити більш точну дату не вбачається можливим) приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) знаходився за адресою проживання своєї тещі потерпілої ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2 , до якої він мав вільний доступ.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 взяв з верхньої полиці дерев`яної шафи, яка знаходиться в гостьовий кімнаті вказаної квартири, грошові кошти в сумі 900 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_4 .
З місця скоєння злочину обвинувачений ОСОБА_5 зник, викраденими грошима розпорядився на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_4 на суму 900 гривень.
Крім того, 18 березня 2015 року приблизно о 8 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, прийшов до квартири АДРЕСА_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_4 і до якої він мав вільний доступ.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, обвинувачений ОСОБА_5 вийняв з-під ліжка, що знаходиться в спальній кімнаті вказаної квартири наступне майно: чавунну каструлю зі скляною кришкою, ємністю 4 літри; чавунну каструлю без кришки, ємністю 4 літри та металеву сковороду, діаметром 25 сантиметрів, після чого поклав вказане майно до господарчої сумки та залишив місце злочину, перенісши вказане майно за місцем свого тодішнього проживання до будинку АДРЕСА_3 .
Викраденим ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 завдано матеріальної шкоди на суму 1379 гривень 15 копійок.
Загальна сума матеріальної шкоди, завданої потерпілій ОСОБА_4 злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_5 становить 2279 гривень 15 копійок.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що в листопаді 2014 року (більш точної дати він не пам`ятає), він дізнався, що у його тещі потерпілої ОСОБА_4 є гроші в сумі 900 гривень, які зберігаються за місцем її мешкання в квартирі АДРЕСА_2 .
Наступного дня, коли нікого не було вдома, він пройшов до шафи, яка знаходилась в гостьовій кімнаті вказаної квартири, та взяв з неї гроші в сумі 900 гривень, які належали його тещі ОСОБА_4 .
Гроші були у вигляді однієї банкноти номіналом 500 гривен., однієї банкноти номіналом 200 гривень та двох банкнот номіналом по 100 гривень кожна.
Вказаними грошима він розпорядився на власний розсуд.
Також, 18 березня 2015 року приблизно о 8 годині 00 хвилин він знову прийшов до будинку потерпілої ОСОБА_4 та з-під ліжка у спальні взяв дві чавунні каструлі, одна з яких була з кришкою, приблизною ємкістю по 3-4 літри кожна, та одну металеву сковороду.
Вказане майно він поклав до господарчої сумки та виніс з житла потерпілої.
Згодом він продав вказане майно своїй тітці, зазначивши, що посуд йому передав його друг.
Отриманими грошима він розпорядився на власний розсуд.
У скоєному щиро кається, зазначає про повне відшкодування завданих збитків потерпілій.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини скоєння кримінальних правопорушень, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, сторона обвинувачення та сторона захисту не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження, суд приймає рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийнявши до уваги добровільні пояснення обвинуваченого, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середнього ступеню тяжкості, думку потерпілої, яка не має жодних матеріальних претензій до обвинуваченого, підтвердила повне відшкодування збитків завданих злочином та просила суд призначити покарання на розсуд суду, особу винного, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує: щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить з того, що останній повністю визнав свою провину у скоєнні злочину, проявив щире каяття, відшкодував завдані збитки та не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

За таких обставин, враховуючи особу винного, та для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Оскільки злочини в даному кримінальному провадженні було вчинено обвинуваченим ОСОБА_5 до постановлення вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року щодо нього, суд визначає остаточне покарання ОСОБА_5 з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України.

Відповідно до повідомлення Оріхівського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області, невідбута ОСОБА_5 частина покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року становить 150 годин громадських робіт, що, відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України дорівнює 18 дням позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, який повністю розкаявся у вчиненні злочину та відшкодував завдану ним шкоду, суд вважає можливим застосувати положення статті 75 КК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, визначені пунктами 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі статті 124 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України і ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, приєднати частково покарання, призначене за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року у вигляді 10 днів позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років 10 днів позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

?не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

?повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

?періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 306 (триста шість) гривень 90 коп. в рахунок відшкодування витрат на залучення експерта.

Речові докази: каструлю зі скляною кришкою, ємністю 4 літри; каструлю без кришки, ємністю 4 літри та металеву сковороду, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити в її користуванні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення з урахуванням положень частини 2 статті 394 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1