Копія: Справа №1-122/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2007 року Новозаводський районний суд м. Чернігова

в складі: головуючого КУЗЬМІНА
М .В.

при секретарі ДРАШГТУЛЬ
Н. О,

за участю прокурора БАСАЛИК
В.О.

адвоката ОСОБА_2

Розглянув в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця м. Мамоново, Росія, українця, громадянина України, освіта середня, не
одружений, працює електромонтером "Чернігівських електричних мереж", раніше
не судимий, проживає: АДРЕСА_1,
обвинуваченого за ст. 187
ч. 2, 186 ч. 2 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. 02.05.2004 року,
приблизно о 1 год. ночі,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з
неповнолітнім ОСОБА_3. та ОСОБА_4.,(відносно
яких 12 січня 2005 року
постановлено вирок суду), знаходячись біля станції переливання крові, за
адресою м, Чернігів, вул. Пирогова,
напали на ОСОБА_5., якому нанесли численних ударів руками та ногами в різни
частини тіла, чим заподіяли останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої
черепно - мозкової
травми із забоєм головного мозку, вираженого астено-вегетативного синдрому,
правосторонньої пірамідної недостатності, перелому кісток носу, які могли
утворитись від дії тупих предметів і відносяться до категорії середнього
ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я, після чого заволоділи:
фотоапаратом "Олімпус С-740 UZ", вартістю 2424 грн., годинником
"Касіо", вартістю 200
грн., мобільним телефоном "Нокіа 3510"',
вартістю 755 грн., з
сім-картою оператору мобільного зв'язку "Джине", вартістю 60 грн., на рахунку
якої було 22 грн.,
шкіряним чохлом для мобільного телефону, вартістю 53 грн., шкіряним
гаманцем, вартістю 120 грн.,
металевим ланцюжком, вартістю 10
грн., грошима в сумі 29
грн., телефонною карткою, вартістю 5
грн. 60 коп.,
пластиковим медіатром, вартістю 5
грн., проїзним квитком на квітень для проїзду в тролейбусі та метро, що
матеріальної цінності для потерпілого не представляє, та пластиковим саморобним
медіатром, що матеріальної цінності для потерпілого не представляє, а всього
заволоділи майном на загальну суму 3683
грн. 60 коп., що
належить ОСОБА_5

Після цього, 14.12.2006 року, в денний
час, ОСОБА_1., перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись поблизу будинку 17, що розташований
по проспекту Перемоги м. Чернігова, відкрито заволодів мобільним телефоном "Моторола С-115", вартістю
199 грн., з
сім-картою оператору мобільного зв'язку "Київстар", вартістю 20 грн., на рахунку
якої було 11 грн., а
всього заволодів майном на загальну суму 230
грн., що належить ОСОБА_6

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1.
свою вину в скоєнні даних злочинів визнав повністю та пояснив, що 01.05.2004 року ввечері він
зустрівся з ОСОБА_4та ОСОБА_3у дворах будинків по вул. Пирогова. Сходили на Червону
Площу, вжили 1 л.
горілки, подивились салют і пішли додому. Дійшли до зупинки
"Санстанція", розмовляючи з дівчатами, яких зустріли по дорозі. Там з
дівчатами розійшлись, в цей час до нього підійшов ОСОБА_4з ОСОБА_3і
ОСОБА_3повідомив, що на зупинці якийсь п'яний чоловік і він побачив у нього
годинник. На що вони відповіли, що сидить та й хай сидить. ОСОБА_3повернувся і
пішов до того хлопця, що сидів на зупинціхміського транспорту. Вони з
ОСОБА_4пішли за ОСОБА_3. Підіщшіи до зупинки, побачили голодного хлопця, як він
потім дізнався, його прізвище -ОСОБА_5 на
даний час він є потерпілим по справі, та запропонували довести його додому. На
що останній, відповів, що

2

допомоги не потребує. Він і
ОСОБА_3. взяли цього хлопця під руки, спитали, де він мешкає і повели по вул.
Пирогова до станції переливання крові. По дорозі ОСОБА_3просив у цього хлопця,
щоб він віддав йому наручний годинник, але хлопець не погоджувався. Далі
ОСОБА_3наполягав, щоб цей хлопець віддав годинник. Тоді цей хлопець зняв
годинник, віддав йому і сказав: "Візьми, тільки хай вони мене не
б'ють". Коли дійшли до станції переливання крові ОСОБА_3став штовхати
потерпілого, потім наніс потерпілому удар рукою в голову. Побачивши це, він
також наніс потерпілому удар в голову. Після цього ОСОБА_3ще раз ударив
потерпілого рукою в голову, потерпілий впав на землю. ОСОБА_4лежачого
потерпілого ударив ногою по тулубу. В цей час вони почули, що у потерпілого
щось запищало. ОСОБА_3розстебнув курточку потерпілого і щось зірвав з шиї.
Потім протягнув йому ланцюжок і сказав, що він лежав на землі. На ланцюжку були
ключі, він від'єднав їх від ланцюжка, кинув біля потерпілого і вони пішли до
будинку 22 по вул.
Пирогова. Біля цього будинку ОСОБА_3показав фотоапарат, який він забрав у
потерпілого. Даний фотоапарат він забрав собі і сказав, що наступного дня
продадуть, а гроші поділять. Наступного дня йому подзвонив ОСОБА_4і покликав
його йти з ними. Він вийшов на вулицю, там був ОСОБА_4, ОСОБА_3і ще хлопець,
який мешкає по вул. Войкова
на прізвисько "ОСОБА_10". "ОСОБА_10" побачив ланцюжок і
запропонував обмінятись та віддав за ланцюжок йому іграшку. Далі вони всі пішли
в сторону Центрального ринку, зайшли до магазину "Фокстрот",
подивились, скільки коштує такий фотоапарат і пішли на Центральний ринок. Там
він зустрів наочно знайомого і спитав: "Кому можна продати
годинник?", цей знайомий забрав годинник і віддав йому 40 грн. біля
магазину "Союз" напроти "Макдональдсу"
ОСОБА_3дав йому фотоапарат і він цей фотоапарат продав незнайомому чоловіку
за 950 грн.
Гроші вони поділили між собою та пішли додому.

Позов прокурора
м. Чернігова визнав повністю, позов потерпілогоОСОБА_5. також визнав.

Крім
визнавальних показів, вина підсудного ОСОБА_1.,
в скоєнні злочину, передбаченого ст. 187
ч. 2 КК
України також підтверджується показами потерпілогоОСОБА_5.. який в судовому
засіданні підтвердив покази підсудного ОСОБА_1.
в частині того, що 01.05.2004
року він повертався після 23-ї години додому, йому стало погано і він сів
відпочити на зупинці громадського транспорту "Санстанція" на вул.
Любецькій. В цей час до нього підійшли три незнайомих хлопця, взяли під руки в
повели по вул. Пирогова в сторону станції переливання крові. Коли йшли по вул.
Пирогова, один з цих хлопців пропонував йому віддати годинник. Потім хлопець,
який був справа, зняв з нього годинник і його почали бити. Куди і як він не
пам'ятає, тому що втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то побав, що біля
нього лежить ключі. Забравши ключі пішов додому, як дійшов, не пам'ятає. Вдома
викликати швидку допомогу і його відвезли до лікарні. Під час нападу у нього
забрали фотоапарат "Олімпус", мобільний телефон "Нокіа",
металевий ланцюжок, гроші -
29 грн. з бумажником,
пластикову картку, годинник "Касіо". Повернули фотоапарат,
годинник, мобільний телефон. Підтримує позов про стягнення моральної шкоди,
який він подавав під час розгляду кримінальної справи відносно ОСОБА_4та
ОСОБА_3.

Крім цього, вина ОСОБА_1. за фактом
нападу, з метою заволодіння майномОСОБА_5., за попередньою змовою з ОСОБА_4та
ОСОБА_3, також підтверджується показами свідка ОСОБА_7., яка в судовому
засіданні показала, що в міліції вона дізналась, що її син разом з
ОСОБА_4таОСОБА_1 напали на потерпілогоОСОБА_5. і забрали у нього речі, а до
цього її син приніс додому мобільний телефон "Нокіа" та гаманець,
повідомивши їй, що він це знайшов. Вона декілька днів користувалась даним
телефоном, а потім працівники міліції все це вилучили.

Згідно
оголошених показів ОСОБА_8 (а.с.39) підтверджується факт того, що її син -ОСОБА_4. був
затриманий працівниками міліції, тому що 02.05.2004
року вони разом зОСОБА_1 та ОСОБА_3пограбували якогось хлопця. Її син
сказав, що картка пам'яті з телефону знаходиться у них вдома і вона дану картку
видала працівникам міліції. Згодом її син розповів, що разом з ОСОБА_3таОСОБА_1
вони пограбували хлопця, забрали у нього речі, фотографували фотоапаратом, а
потім він забрав чіп з фотоапарату додому.

3

Згідно
оголошених показів свідкаОСОБА_9 (а.с.54) підтверджується факт того, що 02.05.2004 року, в денний
час, він придбав біля Центрального ринку у незнайомих хлопців фотоапарат
"Олімпус" за 950
грн., а 06.05.2004 року
даний фотоапарат він видав працівникам міліції.

Крім цього вина підсудного ОСОБА_1. також
підтверджується і дослідженими матеріалами справи: протоколом огляду, виявлення
та вилучення (а.с. 4), згідно
якого за місцем проживання ОСОБА_3 було вилучено портмоне, телефонна картка
"Укртелекому", дисконтна картка на ім'я ОСОБА_5; протоколом
добровільної видачі (а.с.5), згідно якого ОСОБА_7. видала мобільний телефон
"Нокіа", чохол з мобільного телефону; згідно протоколу добровільної
видачі (а.с.6) ОСОБА_8 добровільно видала чіп пам'яті до фотоапарату
"Олімпус", який знаходився за місцем її проживання; згідно протоколу
добровільної видачі (а.с.7) ОСОБА_8. добровільно видав працівникам міліції фотоапарат
"Олімпус", який він придбав 02.05.2004
року; згідно протоколу ставки віч-на-віч між ОСОБА_4та ОСОБА_1(а.с.12), між
ОСОБА_3та ОСОБА_4(а.с.53) підтверджується факт нападу 02.05.2004 року на
потерпілого ОСОБА_5 групою осіб за заволодіння речами потерпілого; згідно
висновку експерта (а.с.34-35) уОСОБА_5. мались тілесні ушкодження у вигляді:
закритої черепно - мозкової
травми із забоєм головного мозку, вираженого астено-вєгетативного синдрому,
правосторонньої пірамідної недостатності, перелому кісток носу, які могли
утворитись від дії тупих предметів і відносяться до категорії середнього
ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я та іншими дослідженими
матеріалами справи.

Таким чином,
оцінюючи отримані докази в їх сукупності, які повністю співпадають з показами
підсудногоОСОБА_1, суд дійшов
висновку, що його дії вірно кваліфіковані за ст. 187 ч. 2
КК України, як напад з метою заволодіння майном потерпілогоОСОБА_5.,
поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров'я особи, яка зазнала
нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Як надалі
пояснив підсудний, 14.12.2006
року, в денний час, в магазині на Кругу випив в барі пива, потім 100 гр. горілки. За
сусіднім столиком побачив незнайомого чоловіка, який був один. Він підсів до нього,
познайомились, купили пляшку горілки. Потім до них підсіли ще 4 незнайомих
хлопця. Один представився на ім'я ОСОБА_11, другий - ОСОБА_12, а двох інших він
не пам'ятає. Вони разом вживали горілку, а потім потерпілий сказав, що у нього
пропав мобільний телефон. Він, хлопець на ім'я ОСОБА_11 і потерпілий, як він
зараз знає - ОСОБА_6,
вийшли на вулицю. Там потерпілий знову почав казати, що у нього пропав
мобільний телефон. Тоді він запропонував: "Давай я подивлюсь в
кишенях". Почав перевіряти кишені потерпілого, знайшов мобільний телефон,
забрав його і почав відходити. ОСОБА_11 в цей час став чіплятись до потерпілого
і ударив потерпшого. Він також наніс потерпілому удар, потім вони з ОСОБА_11
відійшли в сторону і попросив продати телефон. Він віддав ОСОБА_11у телефон, за
це останній дав йому 40 грн.
Після цього вони повернулись до гастроному і там їх через недовгий проміжок
часу затримали працівники міліції.

Крім
визнавальних показів підсудного ОСОБА_1.,
його вина також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_6, який в
судовому засіданні підтвердив, що 14.12.2006
року, після 14-ї
години, він знаходився в гастрономі на Кругу, у нього з собою було 2 мобільних
телефони. Телефон "Моторолу"
він купив батькам в село. Під час розпиття спиртних напоїв він спочатку
познайомився з підсудним ОСОБА_1,
потім до них підсіли ще 4
хлопця, один з них попросив телефон "Нокіа" подзвонити і потім
цей телефон зник. Він почав просити, щоб повернули телефон. ОСОБА_1 і
ОСОБА_9запропонували вийти на вулицю. На вулиці ОСОБА_1 сказав: "Давай я подивлюсь, мобільний повинен бути у
тебе". Почав перевіряти кишені, дістав телефон "Моторола". Він
почав сперечатись, казати, що це інший телефон. В цей час ОСОБА_9 декілька
разів ударив його кулаком в плече, він упав на землю і хтось в цей час наносив
удари ногами в область живота. Він підвівся, побіг додому, викликав міліцію і
всіх цих хлопців працівники міліції затримали в гастрономі. На даний час шкода
йому відшкодована повністю, ніяких претензій до ОСОБА_1 він не має.

Крім цього, вина ОСОБА_1. у відкритому
заволодінні чужим майном також підтверджується дослідженими матеріалами справи:
протоколом огляду, виявлення та вилучення від 14.12.2006 року, згідно якого уОСОБА_9 було вилучено мобільний
телефон "Моторола",
який він придбав у наочно знайомого на ім'я Сергій в гастрономі за 40 грн.; постановою
про

4

приєднання до справи речових
доказів (а.с.121); розпискою потерпілого ОСОБА_6 про отримання мобільного
телефону (а.с.121-а); протоколом ставки віч-на-віч між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с.130-131), згідно якого
підтверджується факт відкритого заволодіння мобільним телефоном, який належить
ОСОБА_6 ОСОБА_1 14.12.2006
року та іншими дослідженими матеріалами справи.

Таким чином, оцінюючи отримані
докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1. за фактом
відкритого заволодіння майном ОСОБА_6, вчиненими повторно, вірно кваліфіковані
за ст. 186 ч. 2 КК України.

Відповідно до
ст. 66 КК
України, за обставини, які пом'якшують вину підсудного ОСОБА_1. суд визнає щире
каяття підсудного, сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди.

За обставини, що
обтяжують відповідальність підсудного ОСОБА_1.
згідно ст. 67 КК
України суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп'яніння та рецидив
злочину.

Обговорюючи
питання про обрання міри покарання ОСОБА_1.
суд приймає до уваги дані, характеризуючи особу підсудного, ступінь суспільної
небезпеки вчинених злочинів, те, що ОСОБА_1.
після вчинення суспільно-небезпечного злочину в 2004 році, знаючи, що
відносно нього порушено кримінальну справу, знову ж таки скоїв новий злочин в 2006 році, і тому у суда немає ніяких
підстав для застосування відносно нього ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від нижчої
межі. Однак, з врахуванням того, що ОСОБА_1.,
як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні свою вину в
скоєнні вказаних злочинів визнав повністю, матеріальна шкода, завдана
потерпілим, відшкодована в повному обсязі, ОСОБА_1. спирияв розкриттю злочину шляхом дачі визнавальних
показів, тому суд, при обранні міри покарання, вважає за можливе обрати йому
міру покарання, приближчену до нижньої межі, передбаченої санкцією ст. 187 ч. 2 КК України.
Однак, з врахування суспільної небезпеки вчинених злочинів та того, що ОСОБА_1. під час
досудового слідства переховувався від слідства, не з'являвся за викликами
слідчого, суд дійшов висновку, що йому міру покарання слід обрати лише у
вигляді позбавлення волі, з застосуванням ст. 70 КК України. Судових витрат по справі немає.

Речові докази по
справі - чоловічий
гаманець, мобільний телефон "Нокіа 3510",
фотоапарат "Олімпус", чохол для мобільного телефону, стартовий
пакет "Джине", телефонну картку, дисконтну картку банку
"Надра", перепустку до банку, чіп пам'яті до фотоапарату, які
знаходяться у потерпілогоОСОБА_5.. слід залишити в його розпорядженні;
мобільний телефон "Моторола
С 115", який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6,
слід залишити в його розпорядженні.

Цивільний позов
потерпілогоОСОБА_5., який він подав під час розгляду кримінальної справи
відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4, і копію якого було вручено підсудному ОСОБА_1., слід залишити
без розгляду, тому що в якості відповідачів за даним позовом вказані ОСОБА_4та
ОСОБА_3, роз'яснивши потерпілому ОСОБА_5, що він має право звернутись з даним
позовом в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов
прокурора м. Чернігова за лікування потерпілогоОСОБА_5. підлягає задоволенню в
сумі 309 грн. 40 коп.

Керуючись ст.
ст. 323-324 КПК
України, суд:

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним та
призначити покарання: за ст. 187
ч. 2 КК
України у вигляді семи років позбавлення волі; за ст. 186 ч. 2 КК України у
вигляді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України,
шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_1. покарання у вигляді семи років позбавлення волі. Стягнути
з ОСОБА_1. на користь
фінвідділу Чернігівської міської ради 309
грн. 40 коп.
Цивільний позовОСОБА_5. про стягнення моральної шкоди - залишити без
розгляду. Речові докази по справі -
чоловічий гаманець, мобільний телефон "Нокіа 3510", фотоапарат
"Олімпус", чохол для мобільного телефону, стартовий пакет
"Джине", телефонну картку, дисконтну картку банку
"Надра", перепустку до
банку, чіп пам'яті до фотоапарату, які

5

знаходяться у потерпілогоОСОБА_5. - залишити в його
розпорядженні; мобільний телефон "Моторола
С 115", який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 - залишити в його
розпорядженні.

Строк відбування
покарання ОСОБА_1. рахувати
з часу затримання, - з 15.12.2006 року,
зарахувавши в строк відбування покарання час перебування в ІТУ з 06.05.2004 року по 07.05.2004 року включно.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1. до набрання
вироку законної сили залишити -тримання
під вартою в Чернігівському СІЗО №
31.

Вирок може бути
оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів.

Суддя: М.В.Кузьмін