Справа № 442/296/15-к
Провадження № 1-кп/442/74/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002869 від 18 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньо спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 8 9КК України не судимого, в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

з участю сторін:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 09 грудня 2014 року близько 17 год. 00 хв. маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , таємно викрав кутову шліфувальну машинку фірми «Бош», яка належить потерпілому ОСОБА_5 , чим заподіяв йому матеріальну шкоду на суму 850 гривень.

Крім цього, ОСОБА_3 11 грудня 2014 року близько 20 год. 00 хв. умисно, керуючись корисливим мотивом та з метою заволодіння майном ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою останньої, під приводом купівлі їй будівельних матеріалів, заздалегідь не маючи наміру виконати обіцянку щодо повернення їй майна, повторно, заволодів грошима в сумі 300 гривень, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, про те, що 09 грудня 2014 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , таємно викрав кутову шліфувальну машинку фірми «Бош». Крім цього 11 грудня 2014 року він шахрайським способом заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 300 гривень. Одночасно вказав, що завдана шкода потерпілим відшкодована, претензій вони до нього не мають, щиро розкаюється у скоєному, просить суд суворо його не карати.

Потерпіла у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась з невідомих для суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи про що свідчить її розписка, яка наявна в матеріалах кримінального провадження, заяви про розгляд справи без її участі суду не подавала.

З огляду на зазначені обставини, з`ясувавши думку учасників судового провадження, які не заперечили проти розгляду справи за відсутності потерпілої ОСОБА_6 , судом було прийнято рішення про розгляд справи у її відсутності.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим, його винність у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується і іншими доказами по справі, які усіма учасниками судового розгляду визнані та ні ким не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, потерпілий також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, потерпілий, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, заслухавши думку потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Його ж дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він повторно заволодів чужим майном (шахрайство) шляхом обману та зловживання довірою.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини кримінальних правопорушень ,їх наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, ступінь їх тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є, на думку суду, те, що ОСОБА_3 щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю даних злочинів.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення ним злочину повторно.

При обранні виду і розміру покарання ОСОБА_3 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та, відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, враховує наслідки та обставини вчиненого, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, його характеризуючі дані, а також той факт, що потерпілі до нього претензій не мають. Одночасно судом враховується позиція потерпілого ОСОБА_5 , який вказав, що при визначені міри покарання обвинуваченому він покладається на думку суду.

При призначенні покарання підсудному враховуються вимоги п. п. 2-5, 8 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із наступними змінами) та те, що санкція ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України встановлює широку межу покарання у вигляді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів можливе лише шляхом застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі, яке буде для нього необхідне та достатнє.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування призначеного покарання і звільнення його від відбування такого, надавши іспитовий строк тривалістю в один рік, який буде для нього оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України 6 (шість) місяців арешту;

за ч. 2 ст. 190 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання ОСОБА_3 визначити 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо на протязі визначеного іспитового строку, засуджений не вчинить нового злочину та виконає накладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 ч. 1 п. п. 2, 3, 4 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1