Справа № 161/1579/15-к
Провадження № 1-кп/161/157/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 10 березня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі в місті Луцьку кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003235 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чаган Республіки Казахстан, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України не судимого, -

· за ст.ст.146 ч.1, 289 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 , 14.12.2014 року близько 15:00 год., діючи умисно, з хуліганських мотивів та з метою незаконного позбавлення волі, в порушення ст.ст.28, 29 Конституції України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , із застосуванням: фізичної сили заштовхав потерпілого ОСОБА_4 проти його волі до багажного відділення автомобіля «Опель Омега», н.э. НОМЕР_1 , після чого зачинив кришку багажника, тим самим протиправно позбавивши потерпілого вільно обирати місце свого перебування та можливість вільно пересуватись. В подальшому, з 15:10 год. по 15:20 год. 14.12.2014 року, обвинувачений ОСОБА_5 незаконно утримував та перевозив потерпілого ОСОБА_4 в багажному відділенні зазначеного автомобіля, здійснивши рух по пр. Соборності вул. Карпенка-Карого м. Луцька.

Він же, 14.12.2014 року близько 15:10 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, з хуліганських мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, проник до салону автомобіля марки «Опель Омега». н.з. НОМЕР_1 який належить ОСОБА_4 , та запустивши двигун ключем запалювання, який знаходився в замку запалювання даного автомобіля, незаконно заволодів вказаним транспортним засобом та в подальшому поїхав на вул. Карпенка-Карого м. Луцька, де не впоравшись з керуванням, з`їхав з дороги та допустив зіткнення з опорою рекламного щита, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 згідно висновку експерта № 96 від 17.01.2015 року матеріальну шкоду на загальну суму 32020 грн..

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному позбавленні волі, вчинив злочин, передбачений ст.146 ч.1 КК України, крім того, він же, своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинив злочин, передбачений ст.289 ч.1 КК України.

Між потерпілим та обвинуваченим 27.01.2015 року укладена угода про примирення. Згідно з угодою сторони погоджуються, про відсутність на час складання угоди матеріальних і моральних претензій з боку потерпілого та на об`єм визнання вини обвинуваченим. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ст.ст.146 ч.1, 289 ч.1, 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з іспитовим строком на 2 роки.

Заслухавши думку учасників процесу, зокрема, прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, думку потерпілого та обвинуваченого, які просили затвердити зазначену угоду про примирення, дослідивши матеріали судового провадження, суд вважає, що угоду про примирення укладену між потерпілим та обвинуваченим, слід затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесені до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ст. 474 ч.5 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання за ст.ст.146 ч.1, 289 ч.1, 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з іспитовим строком на 2 роки.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення укладену між потерпілим та обвинуваченим.

Керуючись ст.ст.314-316, 373, 374, 475 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Угоду від 27.01.2015 року по кримінальному провадженні № 0003235 про примирення, укладену між потерпілим та обвинуваченим затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.146 ч.1, 289 ч.1 КК України та призначити узгоджене покарання:

· за ст.146 ч.1 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

· за ст.289 ч.1 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 982,80 (дев`ятсот вісімдесят дві гривні вісімдесят копійок) гривень за проведення автотоварознавчої та дактилоскопічної експертиз.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: