Справа №
ВИРОК

Іменем України

16 серпня 2007
року

Теребовлянський
районний суд Тернопільської області

в складі:
головуючого судді Бойка І.І.

при
секретарі Страхоцькій
М. В.

з участю
прокурора Бурика О.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у
залі суду в м. Теребовлі кримінальну
справу про обвинувачення

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та
жителя с АДРЕСА_1, громадянина України, одруженого,
працюючого оператором АЗС
с Варваринці Теребовлянського району,
має на утриманні малолітню дочку,
раніше не судимого, за ч. 1 ст.
204 КК України, -

встановив:

19
червня 2007 рокуОСОБА_1 з корисливих
мотивів, не будучи зареєстрованим як
суб'єкт підприємницької діяльності у встановленому законом порядку та не маючи
ліцензій на право виготовлення та реалізації алкогольних напоїв, всупереч
ст. 15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими
виробами», поблизу автостанції АДРЕСА_1
придбав з метою збуту у невстановлених слідством осіб 100 пляшок, мі ст.
0, 5 л. з етикетками різних виробників,
алкогольних напоїв, які згідно
висновку судово-хімічної експертизи від 26 червня 2007 року відносяться до
Гармонізованої системи кодування товарів та відповідають коду 2208 10 Товарної
номенклатури зовнішньо-економічної діяльності від 1 травня 1992 року, не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003
«Горшки і горілки особливі» і є підробленими алкогольними напоями, транспортував їх і зберігав з метою збуту з
19 по 21 червня 2007 року за місцем свого проживання в АДРЕСА_1. Крім
того, за вищенаведених умов 21 червня
2007 рокуОСОБА_1 по місцю свого
проживання реалізував гр. ОСОБА_2. 100 пляшок,
мі ст. 0, 5 л. з етикетками
різних виробників, алкогольних
напоїв, які згідно висновку
судово-хімічної експертизи від 26 червня 2007 року відносяться до
Гармонізованої системи кодування товарів та відповідають коду 2208 10 Товарної
номенклатури зовнішньо-економічної діяльності від 1 травня 1992 року, не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003
«Горілки і горілки особливі» і є підробленими алкогольними напоями по ціні 4
грн. за 1 пляшку на загальну суму 400 грн.

Сам
підсуднійОСОБА_1 свою вину у скоєному
злочині визнав повністю, щиросердечно
розкаявся та пояснив, що 19 червня 2007
року в АДРЕСА_2 поблизу автобусної зупинки придбав у трьох незнайомих йому
хлопців 100 пляшок горілки в п'яти картонних ящиках, обтягнутих поліетиленовою плівкою. Йому було
відомо, що ця горілка була
підроблена, оскільки була без акцизних
марок. Дану горілку він перевіз у власний будинок, що уАДРЕСА_1
та переніс до хати, де зберігав
її до 21 червня 2007 року, коли, знаючи про заборону реалізації алкогольних
напоїв без ліцензії, її збув двом
хлопцям за 400 грн.

ПідсуднійОСОБА_1 просить справу розглядати без дослідження
письмових доказів та допиту свідків так,
як погоджується з усіма обставинами справи.

Крім
повного визнання, своєї вини самим
підсуднімОСОБА_1 ., його вина повністю
доводиться і іншими доказами, що маються
в матеріалах кримінальної справи, які в
судовому засіданні не досліджувались,
фактичні дані яких підсудній не заперечує та не оспорює.

Оцінюючи
зібрані докази в їх сукупності, суд
вважає, що дії підсуднього ОСОБА_1
, які виразилися у незаконному придбанні
з метою збуту, зберіганні з цією
метою, транспортуванні з цією метою та
збуті незаконно виготовлених алкогольних напоїв, підпадають під ознаки ч. 1 ст.
204 КК України .

Обираючи
міру покарання підсудньому ОСОБА_1 , суд
враховує тяжкість вчиненого злочину,
особу, яка вчинила злочин, те що злочин вчинив вперше, повністю визнав свою вину та щиросердечно
розкаявся у вчиненому, позитивно
характеризується по місцю проживання,
має на утриманні малолітню дочку,
а тому суд вважає, що ці обставини
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та
дають можливість застосувати статтю 69 КК України до основної міри
покарання, передбаченої санкцією ч. 1 ст.
204 КК України, у вигляді штрафу
та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції даної статті.

Керуючись ст.
323-324 КПК України, суд

засудив:

Визнати
винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та призначити покарання із застосуванням ст. 69
КК України у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 2000 грн. із конфіскацією
незаконно виготовленої продукції.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню -
підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок
може бути оскаржений до Тернопільського Апеляційного суду напротязі 15 діб
через Теребовлянський районний суд.