УХВАЛА

Іменем України

18 вересня 2007
року. м.
Житомир

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Житомирської області в складі :

головуючого -
судді Фоміна Ю.В. суддів: Ткача CO., Михаиловського В.І. з участю:

прокурора Остапука М.П. засудженого ОСОБА_1 розглянула у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_2 на вирок Бердичівського міськрайонного суду від 16 липня 2007 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця села Гуйва Житомирського
району, мешканця села Сінгурі Житомирського району, українця, жонатого, на
утриманні 1 дитина, не працюючого, раніше судимого:

· 01
листопада 2005 року за ст. ст. 190 ч. 1, 75 КК України на 2 роки обмеження волі
з іспитовим строком 2 роки;

· 02 грудня
2005 року за ст. ст. 309 ч. 1, 71 ч. 1 КК України на 2 роки 3 місяці обмеження
волі,

засудженого за
ст. 390 ч. 1 КК України на 1 рік 4 місяці позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання частково
приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком від 02 грудня 2005
року, остаточно визначене покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Суд визнав ОСОБА_2 винним і засудив за те, що він
відбуваючи покарання в Нізгурецькій виправній колонії № 108 з 04 січня 2006
року по 13 листопада 2006 року, допускав систематичні порушення правил
проживання: 03 квітня 2006 року, 05 травня 2006 року, 13 серпня 2006 року, 30
серпня 2006 року, 14 вересня 2006 року, 13 листопада 2006 року та допускав
порушення правил пожежної безпеки: 04 січня 2006 року, 04 липня 2006 року, 18
вересня 2006 року, 27 вересня 2006 року.

Справа № 11 -660 Головуючий
у 1 інстанції суддя Зайцева А.В.

Категорія: 390
ч. 1 КК Доповідач
у 2 інстанції суддя Ткач CO.

Тому, адміністрація колонії вимушена була проводити з ним
індивідуальну роботу, від якої позитивних наслідків не наступило, тому
постановою начальника установи ОСОБА_2 був поміщений у приміщення камерного
типу на 10 днів.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить вирок суду скасувати. Стверджує, що
обвинувачення по даній кримінальній справі проти нього сфальсифіковане. Суд при
призначенні покарання безпідставно визнав обставиною, яка обтяжує покарання,
обставину передбачену п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_2, який підтримав
апеляцію, заперечення прокурора та його міркування про законність вироку суду,
перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи сторін, колегія
суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_2 у систематичному порушенні
встановлених правил проживання є обґрунтований, правильний, відповідає
фактичним обставинам справи, стверджується дослідженими судом доказами.

На обгрунтування свого висновку суд послався на показання засудженого
ОСОБА_2 який вину визнав повністю, розповів про обставини вчинення злочину.
Порушення засудженим 11 разів правил проживання, накладення на нього стягнення,
що стало підставою притягнення його до кримінальної відповідальності,
стверджується матеріалами кримінальної справи.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 299 КПК України, за
погодженням з ОСОБА_2 суд визнав недоцільним досліджувати докази стосовно
фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Йому роз'яснені наслідки
розгляду справи у порядку ч. З зазначеної статті кримінального Кодексу, що
стверджується підписом засудженого у протоколі судового засідання ( а. с. 115).

За наведених обставин ОСОБА_2 позбавлений права оспорювати вказані у вироку
фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Згідно тексту вироку, суд не визнавав повторність та рецидив злочинів
обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_2, тому доводи засудженого у цій
частині безпідставні.

Колегія суддів не встановила підстав для скасування вироку суду, тому
керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, -

ухвалила:

апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без

задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду
від 16 липня 2007

року щодо нього
- без зміни.