Справа № 438/351/15-к
Номе провадження 1-кп/438/53/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2015 року Бориславський міський суд
Львівської області
в складі головуючого: судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Борислава, Львівської області, українець, громадянин України, проживає в АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, не одружений, не працює, раніше не судимий,
за ч.2 ст.185 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Борислава, Львівської області, українець, громадянин України, проживає в АДРЕСА_2 без реєстрації, із неповною середньою освітою, одружений, не працює, раніше не судимий,

за ч.2 ст.185 КК України;
за участю прокурора ОСОБА_5
представника КП «ЕКО-МІСТО»,
яке є потерпілим ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб із обвинуваченим ОСОБА_4 10 березня 2015 року близько 19 години 40 хвилин, перебуваючи на перехресті вулиць Трускавецької та Б.Хмельницького в м.Бориславі маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрали стійку металеву вартістю 204,00 грн., дорожній знак 4.3 вартістю 560,60 грн., дорожній знак 7.5.1 вартістю 304,71 грн., чим завдали КП «ЕКО-МІСТО» майнової шкоди на загальну суму 1069,30 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою у групі осіб між собою, скоїли кримінальне правопорушення, ознаки якого передбачені ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
13 березня 2015 року між представником КП «ЕКО-МІСТО», яке є потерпілим, ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоди про примирення.
В угодах зазначено, що кримінальним правопорушенням завдано майнову шкоду потерпілому на суму 1069,30 грн.
При цьому, представник КП «ЕКО-МІСТО», яке є потерпілим, ОСОБА_6 будь-яких претензій до підозрюваного ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_4 не має, оскільки останні попросили вибачення за скоєне, добровільно і в повному обсязі відшкодували заподіяні збитки, що підтверджується матеріалами досудового розслідування.
Обираючи вид та міру покарання підозрюваному ОСОБА_3 та підозрюваному ОСОБА_4 в межах, встановлених в санкції ч.2 ст.185 КК України, ними, сторонами у кримінальному провадженні, враховано ступінь тяжкості вказаного злочину, який згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.
Щодо особи підозрюваного ОСОБА_3 та особи підозрюваного ОСОБА_4 , то ним, представником потерпілого взято до уваги, те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають постійне місце проживання, за яким характеризуються позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не знаходяться.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України при проведенні досудового розслідування не встановлені.
А тому, з врахуванням зазначених вище обставин, які пом`якшують ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінального правопорушення та осіб самих правопорушників, сторони одностайно досягнули згоди в тому, що підозрюваному ОСОБА_3 та підозрюваному ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, а саме: у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнити від відбування даного покарання з випробовуванням, якщо кожен з них протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на кожного з них обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Зміст ч.1 ст.473 КПК України про те, що наслідком укладання та затвердження угоди про примирення є:
для підозрюваного чи обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України;
для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди, сторонам, що підписали ці угоди, зрозумілий.
Сторони у вищевказаному кримінальному провадженні, підтверджують те, що угоди про примирення укладено ними добровільно, за відсутності ознак насильства, примусу, погрози, фізичного чи морального тиску та умови угод відповідають їхньому волевиявленню.
Таким чином, керуючись ст. 474 КПК України, просять суд розглянути та затвердити зазначені угоди про примирення.
Представнику КП «ЕКО-МІСТО», яке є потерпілим, ОСОБА_6 зрозуміло право потерпілого, передбачене ст.476 КПК України, на звернення до суду, який затвердив такі угоди, з клопотанням про скасування вироку, у випадку невиконання чи неналежного виконання угод.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даних угод про примирення, суд виходить з наступного.
Ч.2 ст.474 КПК України передбачено, що розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Ч.1 ст.475 КПК України передбачено, що якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та у вчиненні якого ОСОБА_3 і ОСОБА_4 визнають свою винуватість, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом під час судового провадження з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 , що кожен з них цілком розуміє:
що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, у вчиненні якого кожного з них обвинувачують, а кожен з них має такі права:
мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;
мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;
допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь;
2) наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ст.473 КПК України, які кожному з них роз`яснено в судовому засіданні.
3) характер обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, щодо якого кожен з них визнає себе винуватим;
4) вид покарання за ч.2 ст.185 КК України - обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнити від відбування даного покарання з випробовуванням, якщо кожен з них протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на кожного з них обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Судом також з`ясовано у представника КП «ЕКО-МІСТО», яке є потерпілим, ОСОБА_6 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угод, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснено.
Суд також переконався у судовому засіданні, що укладення між сторонами 13 березня 2015 року угод про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах, що сторони розуміють наслідки невиконання угод.
Судом перевірено і встановлено, що угоди від 13 березня 2015 року про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України.
З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що угоди від 13 березня 2015 року про примирення між представником КП «ЕКО-МІСТО», яке є потерпілим, ОСОБА_6 та підозрюваними ОСОБА_3 і ОСОБА_4 можуть бути затверджені судом, і на підставі угод повинен бути ухвалений вирок та обвинуваченому ОСОБА_3 і обвинуваченому ОСОБА_4 слід кожному призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнити від відбування даного покарання з випробовуванням, якщо кожен з них протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на кожного з них обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, про що просить і прокурор ОСОБА_5 .
Керуючись ст..9, ч.2 ст.373, ч.ч.1,2, п.2 ч.3, п.2 ч.4 ст.374, ч.2, ч.5, ч.6, ч.7 ст.474, ст.475 КПК України,
суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити, укладену 13 березня 2015 року між представником КП «ЕКО-МІСТО», яке є потерпілим, ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , угоду про примирення.
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування даного покарання з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Затвердити, укладену 13 березня 2015 року між представником КП «ЕКО-МІСТО», яке є потерпілим, ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , угоду про примирення.
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування даного покарання з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази: велосипед «АІСТ», переданий на зберігання під розписку ОСОБА_4 /а.к.п.23-25/ - повернути ОСОБА_4 ;
металеву стійку із дорожніми знаками:4.3, 7.5.1., передані на зберігання КП «ЕКО-МІСТО»,/а.к.п.23/ - повернути КП «ЕКО-МІСТО».
Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Апеляційного Суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , обвинуваченому ОСОБА_4 , та прокурору ОСОБА_5

С У Д Д Я: