Справа № 204/8969/14-к
Провадження № 1-в/204/2605/14

У Х В А Л А
16 грудня 2014 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зняття судимості за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.1990 року,

за участю прокурора: ОСОБА_4

особи, стосовно якої розглядається заява: ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
10 грудня 2014 року до суду звернувся ОСОБА_3 з заявою про зняття судимості за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.1990 року, яку обґрунтував тим, що він став на шлях виправлення та протиправних дій не скоює і тому йому необхідно влаштуватися на працю.

ОСОБА_3 в судовому засідання підтримав свою заяву та просив суд її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених вимог.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.1990 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 144, ч. 3 ст. 193, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі.

Згідно ч. 11 Розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень КК України правила, встановлені Кримінальним кодексом України 1960 року щодо зняття судимості поширюються на осіб, які вчинили злочин до набрання чинності цим Кодексом, за винятком випадків, якщо цим кодексом пом`якшується кримінальна відповідальність зазначених осіб.

Відповідно до ст. 538 КПК України після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Згідно ч.1 ст. 91 КК України, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 ст. 89 КК України, такими, не мають судимості визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений за умисні тяжкі злочини до 2 років позбавлення волі.

18 липня 1992 року він був звільнений з місць позбавлення волі.

Оскільки, строк передбачений п. 8 ст. 89 КК України закінчився 18 липня 1995 року, то ОСОБА_3 вважається особою, що не має судимості, тому суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_3 необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись розділом 2 Прикінцевих та перехідних положень КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволення заяви ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зняття судимості за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.1990 року - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення в апеляційний суд Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.
Суддя: ОСОБА_1