Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2013 року Подільський районний
суд міста Києва в складі:

головуючого судді
Сингаївського О.П.,

при секретарі Бушнєвій
Н.С.,

з участю прокурора Школьного
І.О.,

потерпілої ОСОБА_1,

обвинуваченої ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Подільського
районного суду міста Києва угоду про
примирення у кримінальному
провадженні, яке внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за
№0006191 від 16.08.2013 року, по
обвинуваченню

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки м.
Києва, українки, громадянки України,

з повною
середньою освітою, не заміжньої,

не працюючої,
зареєстрованої та проживаючої в
АДРЕСА_1, раніше судимої

02.12.2009 року
Подільським районним судом м. Києва

за ч.3 ст.185 КК
України до 4 років позбавлення волі,

реєстраційний номер картки платника
податків НОМЕР_1,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК
України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_2
обвинувачується в тому, що 14.08.2013 року
приблизно о 12 год. 00 хв. вона, вийшовши з
дому, де проживає, а саме: АДРЕСА_1,
направилася в офіс, що розташований за
адресою: м. Київ, вул. Світлицького, 35, з
метою дізнатися вартість заміни вікна
фірми «Rexoy», яка там знаходиться.
Зайшовши в будівлю, ОСОБА_2 піднялася на
шостий поверх на якому знаходиться
офіс № 615 та фірма по заміні вікон, в яку
вона мала намір потрапити, пройшла до
офісу №615, де побачила відчинені двері
до кімнати в якій зберігаються
особисті речі працівників даного
офісу. На столі, який розташований біля
дверей даного приміщення знаходились
особисті речі працівників та декілька
жіночих сумок. В цей момент у ОСОБА_2
виник умисел спрямований на таємне
викрадення чужого майна, тобто
крадіжку сумки, яка знаходилася на
вищевказаному столі найближче до
дверей приміщення офісу № 615.

Реалізуючи свій злочинний намір,
спрямований на таємне викрадення
чужого майна, діючи умисно, з
корисливих мотивів, ОСОБА_2
переконавшись, що за її діями ніхто не
спостерігає, а також усвідомлюючи, те
що вона діє таємно, взявши зі столу
сумку в якій знаходився нетбук марки
«Lenovo», що належить ОСОБА_1, покинула
офісну будівлю та направилася за
місцем свого мешкання, отримавши
реальну можливість розпорядитись
викраденим майном на власний розсуд,
тим самим заподіяв потерпілій майнову
шкоду на суму 3445, 00 грн.

Органом досудового розслідування та
прокурором дії ОСОБА_2 кваліфіковані за
ч.2 ст. 185 КК України як таємне
викрадення чужого майна (крадіжка),
вчинені повторно.

Під час досудового розслідування між
потерпілою ОСОБА_1 та підозрюваною
ОСОБА_2 26.10.2013 року укладено угоду про
примирення у відповідності до вимог ст.
471 КПК України.

Під час досудового розслідування
потерпілій ОСОБА_1 відшкодовано
майнові збитки.

Відповідно до угоди потерпіла та
підозрювана домовились про міру
покарання останній за ч.2 ст. 185 КК
України у виді позбавлення волі
строком на 3 роки. При цьому відповідно
до ст. 75 КК України покарання їй
призначається з випробуванням на
іспитовий строк 3 роки. Згідно ст.76 КК
України ОСОБА_2 зобов'язується не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну свого місця
проживання.

Згідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода про примирення між
потерпілим та підозрюваним чи
обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України
угода про примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості та у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні
злочину середньої тяжкості, сторони
добровільно уклали угоду про
примирення, зміст угоди відповідає
вимогам ст. 471 КПК України та закону.

Також судом встановлено, що
обвинувачена та потерпіла розуміють
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, визначені ст. 473 КПК
України.

Крім того, суд переконався, що
обвинувачена цілком розуміє права,
передбачені ч.5 ст. 474 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_2 погоджується на
призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд прийшов до
висновку про наявність підстав для
затвердження угоди про примирення між
потерпілою та обвинуваченою.

Керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України,
суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 26 жовтня 2013 року
по кримінальному провадженню, яке
внесене до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0006191 від 16.08.2013
року, про примирення між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

ОСОБА_2 визнати винною у скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК
України та призначити їй узгоджене
покарання по цій статті у виді 3 (трьох)
років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання з випробуванням та
встановити їй іспитовий строк
тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов'язати
ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну свого місця
проживання.

Речові докази: диск з записом з камери
спостереження - залишити в матеріалах
кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України до
Апеляційного суду міста Києва через
Подільський районний суд міста Києва
протягом 30 діб із моменту його
проголошення.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченій та
прокурору.

СуддяО.П.Сингаївський