11-кп/775/159/2015(м)
264/421/15-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 16 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Абан Абанського району Красноярського краю Російської Федерації, росіянина, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, раніше судимого: 02.07.2013 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.1 ст. 164 КК України, до 100 годин громадських робіт, покарання відбуте 22.10.2013 року, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

засуджено за ч. 2 ст. 164 КК України до 2 років обмеження волі, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку, ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 164 КК України при наступних обставинах.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області, від 25 травня 2010 року з ОСОБА_6 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ? з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи утримання з 15.05.2010 року 25 травня 2010 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області виданий виконавчий лист №2-4323/2010 з примусового виконання вказаного рішення суду.

Обвинувачений тривалий час не працює, на обліку в Маріупольському центрі зайнятості не перебуває, добровільно матеріальної та іншої допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні сина не приймає.

Так, ОСОБА_6 , умисно, починаючи з 03 липня 2013 року по теперішній час, злісно ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів за період з 03 липня 2013 року по 23 січня 2015 року, що становить 1 рік 5 місяців 20 днів, а у твердій грошовій сумі складає 14196,48 грн. Із урахуванням боргу минулих років заборгованість складає 33656,63 грн.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій він, посилаючись на невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, просив вищезазначений вирок скасувати, ухвалити новий вирок, призначивши йому покарання у виді 200 годин громадських робіт. Фактичні обставини провадження обвинувачений не оскаржує.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений вказав, що призначене покарання не слугує погашенню заборгованості. На теперішній час він працевлаштований, частково сплачує заборгованість, Відбуття покарання у вигляді обмеження волі позбавить його роботи.

Заслухавши суддю доповідача, обвинуваченого, який підтримав апеляцію, потерпілу, яка не заперечувала проти задоволення апеляції, прокурора, який вважав оскаржений вирок законним, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи та кваліфікацію дій ОСОБА_6 будь-хто з учасників провадження в апеляційному порядку не оскаржував.

Згідно з ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд 1-ї інстанції, призначаючи покарання, виходив з того, що ОСОБА_6 визнав свою провину, врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу обвинуваченого, який тривалий час ніде не працює, раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не прийняв жодних заходів з погашення заборгованості по аліментам, у зв`язку з чим виникла значна сума заборгованості. Також суд врахував інтереси неповнолітньої дитини, думку потерпілої, а також те, шо попередня судимість не вплинула на нього в позитивну сторону.

Втім, призначаючи обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, суд в достатній мірі не врахував інтересів неповнолітньої дитини, яка потребує матеріальної допомоги і участі у вихованні батька.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 на теперішній час працевлаштований, частково погасив заборгованість по сплаті аліментів (а.п. 36-37).

Потерпіла при розгляді апеляції підтвердила, що ОСОБА_6 працює, кожен тиждень дає їй гроші на утримання сина, приймає участь у його вихованні. Просила пом`якшити призначене покарання, щоб обвинувачений не втратив роботу.

Вищевикладене свідчить про те, що покарання, призначене за вироком обвинуваченому, не слугує досягненню мети покарання, передбаченої кримінальним законодавством, суперечить інтересам неповнолітньої дитини, оскільки на тривалий строк позбавить обвинуваченого можливості сплачувати аліменти та заборгованість.

Із врахуванням попередньої судимості за аналогічний злочин, колегія суддів обирає максимально передбачену санкцією ч.2ст.164 КК України міру покарання у вигляді громадських робіт.

Виходячи з викладеного, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а вирок - зміні в частині призначеного покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 16 лютого 2015 року відносно ОСОБА_6 в частині призначення покарання змінити. Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 164 КК України до 240 годин громадських робіт.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3