Справа № 1-364/08
В И Р О К

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 грудня 2008 року Червоноградський міський суд

Львівської
області

у складі:
головуючого - судді Кузьмича С.М.

при секретарі Савіцькій Б.Б.

з участю:
прокурора Шльоми Р.С.

захисника ОСОБА_9

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Червонограді в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, уродже­нця та жителя АДРЕСА_1, освіта середня спеціаль­на,
не працює, не навчається, не одружений, інвалід Ш-ї групи (сколіоз), раніше не
судимого,

у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.189 КК України,

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України,
уродженця с.Топорів Буського району
Львівської області, жителя АДРЕСА_2, з середньо- спе­цільною освітою, не
працючого, інваліда 2-ї групи, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.189 КК України,

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянку України,
уродженку та жительку АДРЕСА_2, з середньою освітою, не працюючу, інваліда 1
групи, заміжню, раніше не судиму,

у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.189 КК України,

В С Т А Н О
В И В :

Група осіб у
складі ОСОБА_4(кримінальна справа відносно якого виділена в окреме провадження
у зв'язку із його розшуком), ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за попередньою змовою,
з корисливих мотивів, з метою власного збагачення шляхом незаконного
заволодіння майном гр. ОСОБА_5, в період з 24 по 28 лютого 2008 року,
перебуваючи в м. Червонограді Львівської області, неодноразово телефону­вали по
мобільному телефону до гр. ОСОБА_5, та погрожуючи застосуван­ням насильства та
вбивством його сина ОСОБА_1, якого вони ніби - то викрали, та погрожу­ючи
застосуванням насильства до його малолітніх онуків, використовуючи фіктивний
«Договір позики» між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ви­магали гроші в сумі 150000 грн.

Підсудні в судовому
засіданні свою вину у інкримінованому їм злочині визнали повністю та дали
показання.

Підсудний ОСОБА_1
показав, що в середині жовтня 2007 року, через мережу «інтернет» познайомився з
ОСОБА_6, жителькою м. Червонограда. Оскільки між ними зав'язались хороші
товарись­кі стосунки, з грудня місяця 2007 року, почав часто приїзджати до неї
в гості. Вже після Різдвяних Свят у 2008 році, попросив ОСОБА_6 познайомити
його якимось юристом, оскільки потребував юридичної консультації. Через кіль­ка
днів ОСОБА_6 познайомила його із своїм колишнім однокласником ОСОБА_4 Під час
подальших неодноразових зустрічей з ОСОБА_4, просив роз'яснити умови отримання
у кредит грошей в банку, ОСОБА_4 запевнив про те, що він є компетентним саме в
таких справах, а тому зможе в цьому допомогти. Він повідомив ОСОБА_4, що має
намір отримати в кредит гроші в сумі 10.000 (де­сять тисяч) гривень. В ході
розмови домовились і про розмір грошової винагороди ОСОБА_4 за його допомогу,
що мала складати 1000 грн. Через кілька днів, за попередньою домовленістю з
ОСОБА_4, зустрівся з ним в м.Львів, де почали ходити по різних бан­ках та
виясняти умови позики, проте в жодному банку отримати позики так і не вдалось.
Після цього, на пропозицію ОСОБА_4, поїхали в м. Дрогобич Львівської області,
де також пробували отримати на його ім'я позику. Ці гроші йо­му були необхідні
для того, щоби облаштувати побут. У Дрогобичі йому також відмовили в наданні
позики. Через кілька днів ОСОБА_1 приїхав в м. Червоноград і під час зустрічі
із ОСОБА_4, останній вигадав легенду про те, що він ніби - то працював у
азербайджанця в м. Червоноград і
перевозив належ­ні йому гроші з ринку в м. Червоноград у м. Львів, а під час
однієї з поїздок, гроші в сумі 30000 (тридцять тисяч) доларів США у нього
викрали і тепер він зобов'язаний повернути ОСОБА_7 ці гро­ші. ОСОБА_4 запевнив,
що дану легенду необхідно буде розповісти батькам, якщо вони дізнаються. В
подальшому ОСОБА_4 познайомив його з ОСОБА_2, а самого поселив в готель
„Галичанка” та заборонив виходити. В подальшому ОСОБА_4 власноручно написав на
аркуші паперу текст з погрозами про застосування щодо нього насильства, та
погрози вбивством, якщо батьки не віддадуть гроші в сумі 150000 грн. Після
цього ОСОБА_4 передав йому слухавку та сказав, щоби він підтвер­див своє
викрадення, вимоги викрадачів та те, що утримується в підвалі, що він і зробив.
Також, на вимогу ОСОБА_4, повідомив батькові про те, щоби він виконав всі
вказівки викрадачів та ні в якому разі не звертався в міліцію. Одразу ж після
цього ОСОБА_4 вирвав з рук в нього слухавку і вимкнув мобільний телефон, після
чого сказав, щоби він залишився ночувати в квартирі ОСОБА_2, а наступного ранку
поселив його в готелі «Галичанка» на окраїні м. Червонограда. ОСОБА_4 сам
заплатив вартість проживання одразу ж за два дні, а потім кожного дня в обідню
пору опла­чував подальше проживання у вказаному готелі. Також ОСОБА_4 постійно
приходив і повідомляв, що якісь люди, кажуть передати че­рез нього його
батькові, що якщо він не заплатить гроші в сумі 150000 грн., то вони свої
погрози перетворять в реальність.
Підсудний повідомив ОСОБА_4, що вже нічого не хоче і їм потрібно зупини­тись,
на що ОСОБА_4 сказав, що всі разом вчинили злочин, а тому тепер прий­деться відповідати перед законом і він
сяде в тюрму, а він (ОСОБА_4), завдяки своїм зв'язкам і укладеному з ним
договору про юридичну допомогу, що є його алібі, зовсім не буде покараний.
ОСОБА_4налякав його, що він отримає реальний термін ув'язнення і нака­зав
сидіти тихо й нічого не робити, поки він щось не скаже. 28 лютого 2008 року до
нього в го­тельний номер знову прийшов ОСОБА_4, який повідомив, що дуже скоро
він зможе поїхати додому, оскільки батько все ж таки погодився віддати квартиру
під заставу, переофор­мивши право власності виключно на нього, і невдовзі
передасть всі потрібні документи в м. Чер­воноград. ОСОБА_4 повідомив про те,
що кредит буде оформляти в якомусь іншому місті, в якому саме не повідомив, та
запевнив, що через кілька днів буде вдома. Через кілька хвилин піс­ля цього
вони вийшли з приміщення готелю на вулицю для того, щоби випити кави і через
кілька хвилин були затримані працівниками міліції. Щиро кається, просить суворо
його не карати.

Підсудний ОСОБА_2
в судовому засіданні показав, що вже приблизно 10 років знайомий з ОСОБА_4 і
перебуває з ним у нормальних дружніх стосунках. 18 лютого 2008 року до нього
зателефонував ОСОБА_4 та попросив йому допомогти. Цього ж дня він, разом із
своєю дружиною ОСОБА_3 зустрілись із ОСОБА_4, в ході розмови ОСОБА_4 сказав, що
необхід­но оформити фіктивний договір позики грошей в сумі 150.000 грн. (сто
п'ятдесят тисяч гривень) його товаришеві ОСОБА_1, з яким одразу ж його і
познайомив. Він повідомив ОСОБА_4, що ніколи й не бачив такої суми грошей, на
що той запевнив його, що все буде добре і цей фіктивний договір йому необхідно
для того, щоби обдурити батька ОСОБА_1, який хоче виїхати за межі
території України. ОСОБА_4 запевнив, що разом з дружиною за допомо­гу вони
отримають гроші в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США. ОСОБА_4 повідомив, що йо­му
необхідно укласти фіктивний договір позики з ОСОБА_1 та робити все, що він буде
казати. ОСОБА_3 погодився вчиняти ці дії.
Вони уклали цей договір в якогось адвоката, який одразу ж забрав
ОСОБА_4. Після цього ОСОБА_4 нака­зав йому та його дружині йти додому і чекати
його подальших вказівок, що вони й зробили. Че­рез кілька днів ОСОБА_4 прийшов
до нього і сказав дати йому кулькові ручку та аркуш паперу, після чого,
власноручно написав текст з погрозами вбивства та мордування ОСОБА_1 і давши
номер мобільного телефону, сказав, щоби він (ОСОБА_2) з власного мобільного
телефону зателефонував до батька ОСОБА_1 та прочитав текст з погрозами, в якому
вказувалось про те, що його син ОСОБА_1 викрадений і утримується в підвалі в м.
Червонограді, а якщо він не пере­дасть гроші в сумі 150000 гривень, то він (ОСОБА_2)
його вб'є, а потім із залишків тіла виготовить ковбасу і надішле йому.
Вислухавши вказівку ОСОБА_4, він (ОСОБА_2) зателефонував по вказано­му ОСОБА_4
номеру та прочитав всі вищевказані погрози. По реакції та голосу мужчини в слу­хавці,
зрозумів що він повірив і дуже налякався, проте пригрозив йому (ОСОБА_2у)
повернути си­на і запевнив, що ніяких грошей від нього не отримає, одразу ж
після цього, перервав розмову. Через 1-2 дні ОСОБА_4знову прийшов до нього
додому і знову кульковою ручкою на аркуші папе­ру написав текст з погрозами в
адресу сина ОСОБА_1 і сказав щоби телефонував його батькові. Знову власним
мобільним телефоном, він (ОСОБА_2) зателефонував до батька ОСОБА_1 і прочи­тав
текст, в якому зазначалось, що якщо він не заплатить ту суму грошей, яку
вимагають, то він (ОСОБА_2) зґвалтує ОСОБА_1, а потім розчленить тіло на дрібні
куски та по частинах буде надси­лати додому. Всі ці дзвінки з погрозами
здійснював під керівництвом ОСОБА_4, який постійно в цей час перебував поряд з
ним, проте всі дії, які ОСОБА_4казав робити, він (ОСОБА_2) виконував
добровільно, без його примусу, а з власних корисливих спонукань, оскільки хотів
отримати обі­цяну ОСОБА_4им винагороду в сумі 1000 доларів США. Він боявся
ОСОБА_4, і той постійно запевняв що буде все добре. Пояснює, що діяв під
впливом ОСОБА_4, щиро кається, обіцяє стати на шлях виправлення і більше не
вчиняти злочинів, просить суворо не карати.

Підсудна ОСОБА_3,
показала, що близько 8 років тому назад познайомилась з ОСОБА_4, і з того часу
підтримую з ним нормальні товариські стосунки. В якийсь час ОСОБА_4 повідомив
їй та чоловікові про те, що скоро познайомить з своїм товаришем, який приїде з
м. Бо­рислава Львівської області, проте, протягом тривалого часу так їх ні з
ким і не знайомив. На по­чатку лютого місяця 2008 року на мобільний телефон
зателефонував ОСОБА_4, який повідомив про приїзд вищевказаного товариша і він
має намір їх познайомити. Разом з чоловіком вони зу­стрілись з ОСОБА_4 на вул.
Шептицького в м. Червонограді, де він познайомив їх з ОСОБА_1 Ос­танній сказав,
що він з ОСОБА_4 має намір виманити гроші в свого батька. ОСОБА_4сказав, що
необхідно укласти фіктивний договір позики між ними та ОСОБА_1 на суму 150.000
грн. під великі відсотки, які той мав повернути через певний, зазначений у
договорі, час. На запитання про те, як можна укласти та­кий договір, якщо в
наявності вони ніколи не мали такої суми грошей, ОСОБА_4запевнив про те, що в
нього є знайомий товариш - нотаріус, який своїми підписами та штампом
засвідчить цей договір позики. Після цього ОСОБА_4зателефонував до вказаного
ним нотаріуса та домовився пре зустріч. В цей же день всі разом пішли в один з
офіс до знайомого ОСОБА_4, який назвався адво­катом ОСОБА_8 Після цього
ОСОБА_4наодинці про щось порозмовляв з ОСОБА_8 і останній запевнив про те, що
ввечері всі необхідні документи будуть готові. В цей же вечір всі разом
повернулись в офіс ОСОБА_8 та підписали складений ним фіктивний договір
Наступного дня, ОСОБА_1, з вказаним фіктивним договором поїхав додому, після
чого з ним під гримував зв'язок по мобільному телефону лише ОСОБА_4. Крім того,
останній, на аркушах папера власноручно писав тексти з погрозами, які її
чоловік ОСОБА_2 О. мав казати батькові ОСОБА_1 по мобільному телефону. Зміст
зводився до погроз батькові ОСОБА_1 вбивством його сина, проте телефонній
розмові той відмовився давати гроші. Зрозумівши це, ОСОБА_4 домовився про щось
Кірілковим і приблизно 22 - 23 лютого 2008 року привіз його в м. Червоноград.
24 лютого ОСОБА_4 поселив ОСОБА_1 в готелі «Галичанка», що розташований в районі
вул. Сокальська в м. Че{ вонограді. ЇЇ чоловік (ОСОБА_2) особисто одного разу
був в готелі в ОСОБА_1, про що їй розповів. Після цього, в один із днів, сидячи
на лавці в Червоноградському міському парку, ОСОБА_4наш сав на аркуші паперу
записку з погрозами, яку ОСОБА_2 мав прочитати в телефонній розмові батьком
ОСОБА_1. Спочатку чоловік прочитав погрози по мобільному телефону батькові
ОСОБА_1, після чого, на вимогу ОСОБА_4, передав слухавку ОСОБА_1, який
повідомив батькові про те, що з ним все нормально, попросив виконувати всі
вимоги викрадачів і його залишать живим та здоровим. Також ОСОБА_1, на вимогу
ОСОБА_4, повідомив, що його утримують в підвалі, погрожують вбити та
розчленувати його тіло, якщо батьки не заплатять вказану викрадачам суму
грошей, а саме, - 150000 гривень. Зі слів ОСОБА_3, все це придумав та
організував ОСОБА_4, який і керував їхніми всіма діями. Батько ОСОБА_1
відмовлявся давати гроші, а тому наступного разу вона особисто зателефонувала
до нього та висувала вимоги віддати гроші, нібито - то його син позичив в її
чоловіка. Вона добре усвідомлювала те, що вимагає гроші, які ОСОБА_1 не
брав і не позичав у її чоловіка. ОСОБА_4пообіцяв заплатити їм гроші в сумі 1000
доларів США. ОСОБА_4постійно запевняв їх, щоби ні про що не переживали і гроші
отримають без великих проблем. Щиро кається, обіцяє більше не вчиняти злочинів
і просить суворо й не карати.

Потерпілий в
судовому засіданні просить суворо не карати підсудних, він до них претензій не
має, вважає, що вони підпали під вплив ОСОБА_4, котрий скористався тим, що
останні є інвалідами.

Оцінюючи
зібрані о справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що підсудні
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. вчинили
вимогу передачі чужого майна (вимагання), кваліфікуючими ознаками якого
є вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з погрозою
вбивства та тяжких тілесних ушкоджень, тобто, злочин, передбачений ст. 189 ч.2
КК України.

Обираючи вид та міру
покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину
та особу підсудного - раніше не судимий,
посередньо характеризується по місцю проживання, не одружений, на
обліках у наркологічному кабінеті та у неврологічному відділенні не перебуває,
є особою середнього віку, являється інвалідом 3 групи.

Обираючи вид та міру
покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховуєступінь тяжкості вчиненого злочину та
особу підсудного - раніше не судимимй, посередньо характеризується по місцю
проживання, одружений, на обліку у наркологічному кабінеті не перебуває,
перебуває на обліку у психоневрологічному відділенні з приводу розладів
особистості та поведінки, спричиненні епілепсією, є особою середнього віку, являється інвалідом 2 групи.

Обираючи вид та міру
покарання підсудній ОСОБА_3, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та
особу підсудної - раніше не судима, посередньо характеризується по місцю
проживання, заміжня на обліку у наркологічному кабінеті не перебуває, перебуває
на обліку у психоневрологічному відділенні з приводу розладів особистості,
спричиненні епілепсією, є особою середнього
віку, являється інвалідом 1 групи.

Суд вважає, що
пом”якшуючими покарання обставини підсудного ОСОБА_1 - щире каяття та сприяння
швидкому розкриттю злочину.

Суд приходить до
висновку, що пом”якшуючими покарання обставини підсудного ОСОБА_2 - щире каяття
та сприяння швидкому розкриттю злочину.

Суд вважає, що пом”якшуючими покарання
обставини підсудної ОСОБА_3. - щире каяття та сприяння швидкому розкриттю
злочину.

Суд не знаходить обтяжуючих покарання обставин підсудного ОСОБА_1, ОСОБА_2, а також не
знаходить обтяжуючих покарання обставин підсудної ОСОБА_3

Враховуючи вище наведене, суд хоча і вважає,
що підсудним слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, однак їх
виправлення та перевиховання можливі без відбування ними покарання, тому їх
слід звільнити від відбування покарання
з випробуванням.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України та призначити йому
покарання у вигляді трьох років
позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням,
призначивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

Згідно ст.76 КК України зобов”язати
засудженого ОСОБА_1 повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи праці.

Запобіжний захід, щодо засудженого ОСОБА_1 -
підписка про невиїзд, залишити раніше обрану, до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.189 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років.

На підставі ст.75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням,
призначивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

Згідно ст.76 КК України зобов”язати
засудженого ОСОБА_2 повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід, щодо засудженого ОСОБА_2-
підписка про невиїзд, залишити раніше обрану, до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_3 визнати винною у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України та призначити їй
покарання у вигляді трьох років
позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену
ОСОБА_3. від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши їй
іспитовий строк тривалістю два роки.

Згідно ст.76 КК України зобов”язати засуджену
ОСОБА_3. повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи праці.

Запобіжний захід,
щодо засудженої ОСОБА_3. - підписка про невиїзд, залишити раніше обрану, до
вступу вироку в законну силу.

Речові докази по
справі - мобільні телефони повернути
власникам, інші зберігати при справі.

Вирок може бути
оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 15-ти днів з
моменту його проголошення.

Головуючий
С.М.Кузьмич