В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-72/10

19.05.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого: судді Вельмик А.Е., при секретарі Бакалович І.Є., з участю прокурора Кулик О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду ОСОБА_1 кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

· 21.06.1982 року Новоград - Волинським районним судом за ст.ст. 140 ч.2, 81 ч.2, 42 КК України до 3 років позбавлення волі;

· 09.09.1985 року Новоград-Волинським районним судом за ст. 206 ч.З КК України до 6 років позбавлення волі;

· 17.04.1991 року Новоград-Волинським районним судом за ст.ст. 140 ч.З, 208, 42 КК України до 5 років позбавлення волі:

· 10.10.2003 року Новоград-Волинським районним судом за ст. 185 ч.З КК України на 3 роки позбавлення волі;

· 22.04.2008 року Новоград-Волинським міським судом за ст.ст. 15 ч.І, 185 ч.2 КК україни на 1 рік позбавлення волі, звільненого від відбування покарання по відбуттю строку 22.04.2009 року,

· 08.12.2009 року Мурованокуриловецьким районним судом вінницької області за ст. 307 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі.

за ст.162 ч.І КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2009 року ОСОБА_2, знаходячись в ОСОБА_1, всупереч волі власника, вирішив проникнути до будинку № 13 по вул.Червона в ОСОБА_1.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення недоторканості житла, 01.07.2009 року о 18 год. 30 хв., ОСОБА_2, діючи умисно, в порушення вимог ст.30 Конституції України, проти волі власника, вийняв скло з вікна біля вхідних дверей та через отвір у вікні вчинив незаконне проникнення до належного ОСОБА_3 будинку № 13 по вул.Червона в м.Бердичеві, де був виявлений останнім.

В судовому засіданні підсудний вину у вчиненні злочину визнав частково. Показав, що 30.06.2009 року приїхав у м.Бердичів. На вокзалі познайомився із чоловіком, у якого заночував дома. На другий день пішов з цього будинку та блукав, так як не знав місто. Намагався знайти будинок, де ночував, щоб забрати свої речі, які там залишив. На одній із вулиць приватного сектору натрапив на будинок, який здався схожим. Оскільки двері ніхто не відкрив, він ножем, що був при ньому, вийняв з вікна штапики, витягнув скло, яке поклав біля будинку та проник в середину. У веранді стояв холодильник, він відчинив дверки, і в цей момент почув звук в дверей, що відкривалися, побачив хазяїна, який на його прохання випустив його з будинку. Він пішов вулицею до ставка, а потім був затриманий.

Суд критично відноситься до показань підсудного, даних ним під час судового слідства, розцінює їх як позицію захисту та спробу уникнути від кримінальної відповідальності.

В основу вироку суд покладає показання підсудного під час досудового слідства, оскільки саме вони узгоджуються та стверджуються іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, будучи допитаним в якості обвинуваченого та свідка ( а.с.50, 42-43), ОСОБА_2 вину у вчиненні злочину визнав повністю. Показав, що 30.06.2009 року приїхав у м.Бердичів до свого знайомого Віктора, який проживає біля залізничного вокзалу. В ніч з 30.06.2009 року на 01.07.2009 року переночував у нього. В другій половині дня 1.07.2009 року вийшов з будинку знайомого, ходив по незнайомим вуляцям. Зупинився біля незнайомого будинку, двері якого були зачинені та вирішив проникнути в середину, щоб поїсти. За допомогою кухонного ножа вийняв з вікна шибку, заліз в середину, пішов на кухню і став там їсти. В цей час почув, що хтось заходить. Чоловік, який зайшов запитав, що він тут робить, і на його прохання відпустив його. Потім цей чоловік наздогнав його та затримав.

З показань, даних під час досудового слідства вбачається, що підсудний вчинив умисні дії, незаконно, без згоди власника проник у його житло, необхідність проникнення пояснював потребою їсти та не посилався на те, що хотів забрати свої речі, оскільки ночував в даному будинку напередодні.

Вина підсудного у вчиненні злочину стверджується показаннями потерпілого, свідка та іншими дослідженими судом доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_3 показав, що 1.07.2009 року близько 18 години

приїхав до дому, поставив машину в гараж та пішов до сестри, яка проживає поряд. Через десять хвилин повернувся. Побачив, що шибка з вікна, що біля дверей, вийнята. Зайшов в будинок. В кухні був невідомий, який на його запитання: "що ти робиш", відповів: " я їсти хочу". Він його випустив з будинку, а потім наздогнав біля ставка, піймав та викликав працівників міліції.

Свідок ОСОБА_4 підтвердила показання потерпілого. В судовому засіданні показала, що потерпілий є її братом і саме він розповів про виявлення в своєму будинку підсудного. Брат розповів, що коли зайшов до хати, то там був незнайомий чоловік, який заглядав у холодильник. В подальшому її чоловік та брат затримали підсудного.

Згідно протоколу огляду місця події від 02.07.2009 року, в будинку № 13 по вул,Червоній в ОСОБА_1, виявлено пошкодження вікна, відсутність штапиків у рамі вікна, які виявлені на землі поряд з вікном ( а.с.6-14).

Відповідно до запису в копії будинкової книги будинку № 13 по вул.Червоній в ОСОБА_1 та копії паспорту потерпілого ОСОБА_3, останній зареєстрований в даному будинку з 1977 року ( а.с.34, 35-38). Власником даного будинку був батько потерпілого - ОСОБА_5, який згідно копії свідоцтва про смерть помер 10.06.2004 року (а.с.39).

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить вину ОСОБА_2 у незаконному проникненні до житла ОСОБА_3 доведеною, і кваліфікує його діїзач.1 ст.162 КК України.

Обираючи вид і міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимості не погашені, за останнім місцем відбування покарання характеризується негативно, вину визнав частково, потерпілий не наполягає на суворому покаранні.

Обставин, що пом"якшують покарання підсудному, суд не встановив.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному відповідно до ст.67 ч.І п.1 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим призначити покарання ОСОБА_2 за ст. 162 ч. 1 КК У країни у виді обмеження волі.

Враховуючи, що ОСОБА_2 даний злочин вчинив до постановлення вироку Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області від 08.12.2009 року, остаточно покарання підсудному суд призначає за правилами ч.4 ст.70 КК україни.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 за ст.162 ч.І-КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за даним вироком, більш суворим, що призначено за попереднім вироком, визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_2 запобіжний захід у виді взяття під варту, взявши його під варту із зали суду.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_2 за даним вироком, рахувати з 19.05.2010 року. В строк відбуття покарання зарахувати покарання відбуте ОСОБА_6 за вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 8.12.2009 року за період з 18.09.2009 року по 19.05.2010 року.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб після проголошення.

Головуючий: