Справа №589/3150/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/125/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне заволодіння транпортним засобом
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000748, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 03 лютого 2008 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до 3-х років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

2) 22 березня 2010 року Бахмачським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 3-х років 1 місяця позбавлення волі;

3)12 листопада 2010 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 309, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

(Звільнений 19 березня 2013 року умовно- достроково від відбування покарання на строк на 1 рік 1 день відповідно до ухвали Шосткинського міськрайонного суду від 11 березня 2013 року ), -

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених: ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, і йому призначено за цим законом покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, і йому призначено за цим законом покарання у виді трьох років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, йому було визначено остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна,

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин

України, мешканець

АДРЕСА_2 , раніше судимий:

27 травня 2010 року Шосткинським міськ-

районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185

КК України до 3-х років позбавлення волі,

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених: ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України, і йому призначено за цим законом покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, і йому призначено за цим законом покарання у виді трьох років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, йому було визначено остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна,

а також цим же вироком ухвалено стягнути з обвинувачених процесуальні витрати на користь держави в сумі по 639 грн. 08 коп. з кожного та вирішено долю речових доказів,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винним за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України в тому, що він 01 травня 2014 року, близько 01 години, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння у дворі будинку за АДРЕСА_3 та переслідуючи мету незаконного заволодіння автомобілем ВАЗ 2107 з державним номером НОМЕР_1 вартістю 31650 грн., що належав ОСОБА_9 , проникли до салону зазначеного транспортного засобу, але не змогли запустити двигун, у зв"язку з чим - почали штовхати автомобіль, у процесі чого його рульовий механізм був заблокований спрацюванням протиугонної системи , що перешкодило їм довести злочин до кінця з причини, що не залежала від їх волі, тобто - вчинили незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Крім цього, як убачається з вироку суду, ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії на місці події, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_8 , переслідуючи мету на незаконне заволодіння чужим майном, повторно викрали з вищезазначеного автомобіля ВАЗ 2107 з державним номером НОМЕР_1 , належного ОСОБА_9 , акумуляторну батарею "Веста" 60А/год вартістю 441 грн. 75 коп. та з"ємну панель магнітоли "MYSTERY MAR 707 U" вартістю 350 грн., але не змогли довести свої злочинні дії до кінця з незалежних від їх волі причин, не досягши можливості розпорядитися викраденим майном, осільки були затримані працівниками міліції безпосередньо біля місця події, тобто - вчинили злочин, передбачений ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжку ) за попередньою змовою групою осіб, повторно.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується з вироком суду та просить пом`якшити із застосуванням ст. 69 КК України призначене йому покарання з урахуванням визнання ним вини, наявності на його утриманні матері, яка перебуває на пенсії, і сестри, якій встановлена інвалідність 2 групи.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Апеляційний розгляд провадження здійснено на підставі ст. 405 КПК України за неявки потерпілого ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю - доповідача про обставини кримінального провадження та зміст поданої апеляційної скарги , пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, надав суду докази про склад своєї сім"ї, розмір пенсії матері та про стан здоров"я сестри, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який подану апеляційну скаргу ОСОБА_7 підтримує, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти поданої апеляційної скарги заперечує, вважає вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинувачених, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга ОСОБА_10 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і у поданій обвинуваченим ОСОБА_7 апеляційній скарзі не оспорюються.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність пом`якшення призначеного йому покарання шляхом застосування ст. 69 КК України, то колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими і непереконливими.

Згідно ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд , умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ( санкції частини статті ) Особливої частини КК України, або перейти до іншого , більш м"якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ( санкції частини статті ) Особливої частини КК України за цей злочин.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 , не зважаючи на молодий вік, уже тричі засуджувався, відповідно, 03 лютого 2008 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області, 22 березня 2010 року Бахмачським районним судом Чернігівської області, 12 листопада 2010 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за вчинення умисних злочинів, в тому числі і за вчинення злочинів проти власності, і після звільнення 27 травня 2013 року з місць позбавлення волі, знову вчинив умисні злочини, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

За таких обставин, з огляду на вищезазначені дані про особу обвинуваченого, підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні покарання із застосуванням ст. 69 КК України відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд на виконання вимог ст. 50 і ст. 65 КК України належно врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а саме, що згідно ст. 12 КК України злочин за ч.2 ст. 289 КК України є тяжким, а злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який характеризується задовільно, раніше судимий, злочин скоїв, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, як обставини обтяжуючі покарання те, що ОСОБА_7 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, і рецидив злочину; як обставини, пом`якшуючі покарання - щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочинів та активне сприяння ним у їх розкритті.

Призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та за сукупністю злочинів відповідають вимогам ст. ст. 50 , 65, 68, 70 КК України, і призначене йому остаточне покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що на його утриманні знаходиться мати, яка перебуває на пенсії, і сестра, якій встановлена інвалідність 2 групи, не порушують законності ухваленого у даному провадженні вироку.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження убачається, що обвинувачений ОСОБА_7 ніде не працює, а тому його доводи про те, що він є єдиним годувальником в сім`ї, не підтверджуються об"єктивними доказами.

Враховуючи викладене, ухвалений щодо ОСОБА_7 судом першої інстанції вирок у даному провадженні зміні чи скасуванню за поданою обвинуваченим апеляційною скаргою не підлягає.

Керуючись ст..ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін, а подану обвинуваченим ОСОБА_7 апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ця ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою , - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4