АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представника
власників майна ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчої групи ГСУ МВС України ОСОБА_9 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти в сумі 450000 доларів США та 39000 Євро, які знаходились в індивідуальному сейфі № НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_7 , сховища Київської філії АТ «Місто Банк» та були вилучені під час обшуку у період з 12.06.2015р. по 13.06.2015р. на підставі ухвали слідчого судді від 20.05.2015р. шляхом заборони їх використання власниками та володільцями.
Слідчий суддя, пославшись на положення ст.170 КПК України та проаналізувавши акти ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «Державна інвестиційна компанія», протоколи огляду документів, протокол допиту свідка ОСОБА_10 , дійшов висновку про достатність доказів вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.1 ст.364 КК України та наявність об`єктивних ознак вказаних злочинів в діях ОСОБА_11 .

Також, слідчий суддя взяв до уваги посвідчення приватним нотаріусом ОСОБА_8 понад 300 договорів купівлі-продажу земельних ділянок, та виходячи з аналізу її показів дійшов висновку в її зацікавленості в розгляді клопотання слідчого та не прийняв до уваги її покази надані в судовому засіданні.

Навівши положення ч.2 ст.167 КПК України та врахувавши відомості, що містяться у клопотанні, переконливість доводів слідчого слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість внесеного клопотання.

Крім того, слідчий суддя вважав доведеним обґрунтованість доводів з приводу того, що вилучені грошові кошти відповідають критеріям тимчасово вилученого майна, оскільки можуть бути предметом кримінальних правопорушень та здобутими як наслідок їх вчинення.

В апеляційній скарзі представник власників майна просить ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на наступне.
Так, слідчим і прокурором не було доведено наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження через відсутність будь-якої підозри щодо власника майна та відсутності власника майна у переліку осіб, передбаченому ст. 170 КПК України.
Також, слідчим суддею не було враховано те, що тимчасово вилучене майно не відповідає критеріям, зазначеним в ч.2 ст.167 КПК України, що виключає можливість його арешту.
Крім того, вилучені грошові кошти належать частково ОСОБА_7 , в сумі 46500 доларів США, а частково ОСОБА_8 , в сумі 403 500 доларів США та 39000 євро, були отримані законним шляхом, задовго до подій у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_11 та зберігались у індивідуальному банківському сейфі ОСОБА_7 .
Разом з цим, автор апеляції посилається на наявність порушень з боку слідчого під час проведення обшуку, а саме відсутність дозволу слідчого судді в ухвалі від 20.05.2015р. на обшук індивідуальних банківських сейфів, а крім цього індивідуальні сейфи клієнтів банку, на час дії договору, припиняють бути власністю банку та переходять у володіння клієнта щодо обшуку майна якого ухвала суду не виносилась.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянтів, яка підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити та скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , слідчий суддя зазначив, що в провадженні слідчої групи Головного слідчого управління МВС України знаходяться матеріали досудового розслідування № 0000034 від 28 січня 2014 року за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч.1 ст.364 КК України.
Згідно ухвали слідчого судді та даних ЄРДР, розслідування ведеться за фактом того, що службовими особами Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України у період 2012-2013 років через підконтрольне підприємство ДП «Державна інвестиційна компанія» на підставі довгострокових договорів (строком на 10-15 років) надано ряд позик, здійснено інвестицій та поповнень статутного капіталу підприємств, створених напередодні для реалізації національних проектів, а саме: ДП «Національний проект «Ел Ен Джі Термінал», ДП «Грін Енерго», ТОВ «ТД «Борисфен», ТОВ «Боржава резорт», ТОВ «Біонік Девелопмент», ПрАТ «МЗП «Калинка», ДП «Дирекція з будівництва та управління «Повітряний експрес» та інших інфраструктурних об`єктів Київського регіону», ДП «Національний проект «Відкритий світ», ДП «Національні інфраструктурні проекти», ДП «Олімпійська надія - 2022», ДП «Національний проект «Якісна вода» та інші. Фактично діяльність вказаних підприємств була спрямована не на реалізацію національних проектів: «Енергія природи» (його складової «Енергія Біомаси»), «LNG Термінал», «Якісна вода», «Відкритий світ», «Технополіс» та «Олімпійська надія-2022» (та його складової «Боржава-Резорт»), «Технополіс» та його складової «Біонік Хілл»), «Нове життя», а на виведення державних коштів в тіньовий обіг, перерахування їх на рахунки компаній, розташованих в офшорних зонах, та подальше привласнення вищевказаних коштів з послідуючою їх легалізацією (відмиванням).
Також, розслідуванням встановлено, що легалізовано привласнені бюджетні кошти шляхом придбання земельних ділянок, які виділялись на підставних осіб з метою їх безперешкодного відчуження на користь підконтрольних підприємств. Вказані дії організовували та втілювали у життя голова Держінвестпроекту ОСОБА_12 за попередньою змовою із двоюрідним братом ОСОБА_11 , службовими особами Держземагентства у Закарпатській області та Міжгірської і Воловецької райдержадміністрацій, на території яких виділялись земельні ділянки. У такий спосіб злочинна група здійснила легалізацію привласнений бюджетних коштів, провівши їх по нотаріально посвідчених договорах в якості оплати за придбані земельні ділянки, а також легалізувала незаконно виділені на підставних осіб земельні ділянки, шляхом їх відчуження в користь підконтрольних ОСОБА_12 та його оточенню юридичних осіб.
Крім цього, під час досудового розслідування отримано інформацію про те, що ОСОБА_11 з метою реалізації та втілення у життя злочинного умислу групи, залучив до протиправної діяльності свою сестру ОСОБА_8 , яка для надання законного вигляду вчинюваним діям оформлювала та посвідчувала договори купівлі-продажу земельних ділянок як нотаріус.
У період з 12 по 13 червня 2015р. у кримінальному провадженні було проведено санкціонований обшук у Київській філії АТ «Місто Банк» під час якого виявлено факт оренди ОСОБА_7 індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 , що підтверджується договором № 44/СФ про передачу в користування індивідуальних сейфів АТ «Місто банк» від 14.04.2015р., укладений між банком та ОСОБА_7 . В ході огляду вмісту вказано сейфу у ньому було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 450000 доларів США та 39 000 євро.
Орган досудового розслідування, як вказав слідчий суддя, вважає, що підтвердженням злочинного шляху отримання грошових коштів, які містилися у індивідуальному банківському сейфі ОСОБА_7 є відсутність у останньої та ОСОБА_8 можливості заробити такі кошти у законний спосіб.
Встановивши зазначені фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність арештувати тимчасово вилучене майно, а саме: 450000 доларів США та 39000 євро.
Разом з тим, з викладених в ухвалі слідчого судді та клопотання слідчого фактичних обставин кримінального провадження, в рамках якого ставиться питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, взагалі не можна віднайти логічного і правового взаємозв`язку між встановленими досудовим слідством обставинами та майном ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .
Так, в ухвалі слідчий суддя пославшись на положення ст.170 КПК України та проаналізувавши акти ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «Державна інвестиційна компанія», протоколи огляду документів, протокол допиту свідка ОСОБА_10 , дійшов висновку про достатність доказів вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.1 ст.364 КК України та наявність об`єктивних ознак вказаних злочинів в діях ОСОБА_11 , проте в ухвалі та клопотанні не зазначено, яке відношення вказані обставини мають до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Клопотання як і ухвала, містить загальний опис обставин кримінального провадження, які не мають прямого стосунку до ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , єдина інформація, яка міститься у клопотанні та безпосередньо стосується ОСОБА_8 полягає в тому, що вона будучі приватним нотаріусом посвідчувала договори купівлі-продажу земельних ділянок, з метою надання законного вигляду вчинюваним діям, однак нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна є професійним обов`язком нотаріуса, а надання законного вигляду таким діям саме у спосіб нотаріального їх посвідчення прямо передбачено цивільним законодавством України.
Зазначаючи, що ані ОСОБА_7 , ані ОСОБА_8 не мали можливості в законний спосіб заробити гроші, які були тимчасово вилучені слідчий та слідчий суддя взагалі не мотивували такого висновку, лише зазначивши про молодий вік ОСОБА_8 , проте не взявши до уваги наявні в матеріалах справи відомості про розмір офіційно задекларованих доходів ОСОБА_8 , яка працює нотаріусом та докази відчуження нею нерухомого майна.
Вимоги закону щодо перевірки достатності доказів, що вказують на вчинення кримінальних правопорушень саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , слідчим суддею взагалі залишені поза увагою, чим також порушено вимоги ст. 132, ст. 173 КПК України.
Тобто, висновки слідчого щодо обставин, на які він посилається, ґрунтуються виключно на припущеннях про відсутність у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можливості заробити грошові кошти в законний спосіб, а тому вони могли були зароблені лише у незаконний спосіб і лише ОСОБА_11 .
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ОСОБА_6 не підтверджує факту належності грошей ОСОБА_11 , зазначаючи, що гроші були вилучені з індивідуального банківського сейфу № НОМЕР_1 орендованого на ім`я ОСОБА_7 на відкриття якого дозвіл був відсутній, оскільки на час оренди він був власністю ОСОБА_7 , а не банку у приміщенні якого проводився санкціонований обшук.
У даному ж кримінальному провадженні, яке внесено до ЕРДР 28.01.2014р., про підозру не оголошено жодній особі.
Зазначена обставина також підтверджує те, що орган досудового розслідування на даному етапі кримінального провадження не зібрав достатньої сукупності доказів, які б в тій чи іншій мірі доводили існування обґрунтованої підозри про вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч.3 ст.364 КК України.
Враховуючи вищевикладене мотивування клопотання, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Апеляційний суд наявності таких доказів не вбачає.
Не встановлено належним чином, як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні слідчого, правової підстави для накладення арешту на майно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Крім того, відповідні висновки слідчий та слідчий суддя зробили без сукупного аналізу обставин вчинення злочинів та засад кримінального права.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга власників майна задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчої групи ГСУ МВС України ОСОБА_9 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти в сумі 450000 доларів США та 39000 Євро, які знаходились в індивідуальному сейфі № НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_7 , сховища Київської філії АТ «Місто Банк» та були вилучені під час обшуку у період з 12.06.2015р. по 13.06.2015р. на підставі ухвали слідчого судді від 20.05.2015р. шляхом заборони їх використання власниками та володільцями скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого слідчої групи ГСУ МВС України ОСОБА_9 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти в сумі 450000 доларів США та 39000 Євро, які знаходились в індивідуальному сейфі № НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_7 , сховища Київської філії АТ «Місто Банк» та були вилучені під час обшуку у період з 12.06.2015р. по 13.06.2015р. на підставі ухвали слідчого судді від 20.05.2015р.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3