пр. № 1-в/759/88/15 ун. № 759/3593/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання прокуратури Волинської області про визначення остаточного покарання засудженому ОСОБА_4 : вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.07.2012 ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 186, ст. 395 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; вироком Святошинського районного суду м. Києва від 14.03.2013 за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки,
ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Киэва надійшло подання прокуратури Волинської обл. про визначення остаточного покарання ОСОБА_4 за наявності кількох вироків, яке обґрунтоване тим, що
· вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.07.2012 ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 186, ст. 395 КК України, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Строк відбуття покарання рахується з 02.07.2012;
· вироком Святошинського районного суду м. Києва від 14.03.2013 ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Строк відбуття покарання рахується з 24.05.2011.
На даний час ставиться питання про визначення остаточного покарання ОСОБА_4 , так як обидва зазначені вироки приведені до виконання, фактично виконуються окремо.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що обидва вироки набрали законної сили, і на даний час ОСОБА_4 відбуває покарання в Маневицькій ВК УДПтС України у Волинській обл. (№ 42).
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 537 КК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до поставлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.
Враховуючи, що на момент ухвалення останнього вироку Святошинському районному суду м. Києва, тобто 14.03.2013, не було відомо про вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.07.2012, через що судом не застосовані вимоги ст. 70 КК України, у зв`язку з чим вказане подання підлягає задоволенню з остаточним призначенням ОСОБА_4 покарання за вказаними вироками за правилами ст. 70 ч. 4 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 70, 72, ст.ст. 537, 539 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Подання прокуратури Волинської області про визначення остаточного покарання ОСОБА_4 задовольнити.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.07.2012, за яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 186, ст. 395 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, більш суворим за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 14.03.2013 та призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 24.05.2011.
На ухвалу суду протягом семи діб з дня її проголошення прокурор, засуджений вправі подати свої апеляції до Апеляційного суду м. Києва.
СУДДЯ: