Справа № 460/294/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2015м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові справу у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000227 від 30 жовтня 2014 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ), за військовим званням солдат, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2014 року наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 солдата ОСОБА_4 , мобілізованого на підставі Указу Президента України від 06 травня 2014 року №454/2014 «Про часткову мобілізацію» зараховано у списки особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , на всі види забезпечення та призначено на посаду оператора протитанкового взводу 3-го механізованого батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .

Відтак, з 23 травня 2014 року, ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

03 жовтня 2014 року близько 10 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, п.п. 1 - 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» без дозволу командира, самовільно покинув межі розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та вирушив до свого місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де перебував протягом періоду відсутності у військовій частині та проводив час на власний розсуд до 27 жовтня 2014 року, не маючи наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби.

27 жовтня 2014 року близько 11 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 самостійно та добровільно прибув на територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , про що доповів своєму командуванню та продовжив проходити військову службу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині свою вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно в період з 03 жовтня 2014 року по 27 жовтня 2014 року, самовільно залишав місце проходження військової служби в якій проходить військову службу, за сімейними обставинами, оскільки дома залишилася мати, яка потребує допомоги по господарству.
-2-

В даний час в скоєному він щиро розкаюється, розуміє, що вчинив протиправні дії, бажає надалі проходити військову службу, сумлінно виконувати покладені на нього обов`язки та приймати участь в АТО. Просить суворо його не карати, не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000227 від 30 жовтня 2014 року. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому провадженні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового провадження. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даними нормами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 в період з 03.10.2014 року по 27.10.2014 року, без дозволу командира, самовільно залишив військову частину -польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) тривалістю понад 10 діб, але не більше місяця і підлягає відповідальності за ч. 2 ст.407 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , як пом`якшуючі вину обставини, суд визнає те, що він сам з`явився із зізнанням, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в скоєному щиро розкаявся, в подальшому бажає проходити військову службу.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не добуто.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення.

Цивільний позов по справі не заявлено.

У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: