Справа №1-30/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року
Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді Стасенка
Г.В.,

при секретарі -
Дубовенко О.В.,

з участю прокурора -
Новікова С.А.,

захисника -
адвоката ОСОБА_1,

захисника -
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в м.Бородянка кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця с.
Пилиповичі Бородянського району Київської області, громадянина України, без
освіти, неодруженого, непрацюючого, проживає в АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

в здійсненні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, уродженця с.Федорівка Малинського району Житомирської
області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою,
неодруженого, непрацюючого, проживає в АДРЕСА_2, зареєстрований АДРЕСА_3,
раніше судимого : 1) 13 вересня 1994 року Бородянським районним судом Київської
області за ч.З ст.81 і ч.З ст.82 КК України до 4-х років позбавлення волі; 2)
27 жовтня 1999 року Бородянським районним судом за ч.2 ст.206, ч.2 ст. 140 і
ч.З ст. 140 КК України із застосуванням ст.43 КК України до 4-х років
позбавлення волі; 3) 21 березня 2005 року Бородянським районним судом за ч.З
ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України
звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

в здійсненні злочинів, передбачених ч.4 ст.27 і ч.З ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження, уродженця с.Іскрівка Чутівського району Полтавської області, громадянина України, без
освіти, неодруженого,
непрацюючого, проживає в
АДРЕСА_4, судимостей немає відповідно до ст.89 КК України, в здійсненні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 187
КК України,

встановив:

16 лютого 2006 року, приблизно
о 22-й годині, в смт. Пісківка Бородянського району Київської області підсудний
ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за місцем свого проживання
в будинку АДРЕСА_2,
достовірно знаючи, що в частині будинку ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 знаходиться
магнітофон "Kimei Bird", запропонував підсудному ОСОБА_3 та ОСОБА_7
вчинити крадіжку цього магнітофона, схиливши їх

до здійснення
злочину. Зразу ж після цього підсудний ОСОБА_3, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_7, який на даний час
засуджений за цей злочин, перелізли через паркан на подвір'я будинковолодіння
ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 в смт. Пісківка, де розбили шибку вікна, що безпосередньо
вчинив ОСОБА_7, і з будинку таємно викрали належний ОСОБА_6 магнітофон "Kimei Bird"
вартістю 560 гривень.

11 вересня 2006
року, приблизно о 19-й години 55 хвилин, підсудні ОСОБА_4 і ОСОБА_5,
знаходячись на посадочній платформі залізничної станції "Тетерів" в
смт. Пісківка Бородянського району Київської області, за попередньою змовою між
собою з метою здійснення розбійного нападу, підійшли до раніше не знайомого їм
ОСОБА_8, якому ОСОБА_4 притулив до шиї ножа, а ОСОБА_5 наніс декілька ударів
руками і ногами по обличчю і тулубу, спричинивши потерпілому фізичний біль.
Продовжуючи свої дії, підсудний ОСОБА_4 притиснув ОСОБА_8 до лавки і ОСОБА_5
зірвав з пояса потерпілого його мобільний телефон "Нокія 1600"
вартістю 480 грн., а
також підсудні забрали у потерпілого з відра, що знаходилось поруч, його куртку
із шкірозамінювача вартістю 300
грн. з гаманцем вартістю 60
грн. і грошима в сумі 20
гривень. Заволодівши майном ОСОБА_8 на загальну суму 860 грн., підсудні
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з метою утримання викраденого нанесли потерпілому декілька
ударів в ділянку обличчя і тулуба, спричинивши потерпілому фізичний біль, після
чого скинули потерпілого з платформи на залізничну колію, в результаті чого
ОСОБА_8 було заподіяно середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді
закритого скальчатого перелому діафизи лівої великогомілкової кістки в нижній
третині.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винним себе в здійсненні крадіжки магнітофона визнав
повністю, щиро розкаявся у скоєному і підтвердив викладене. Суду, зокрема,
пояснив, що взимку 2006 року він
разом з ОСОБА_7 прийшов до ОСОБА_4 додому, де разом стали розпивати горілку.
ОСОБА_4 і ОСОБА_7 про щось між собою розмовляли, після чого ОСОБА_7
запропонував йому (ОСОБА_3) викрасти магнітофон у сусідньому будинку. Втрьох
вони підійшли до цього будинку і перелізли через огорожу, але ОСОБА_4 потім
переліз назад. Після цього ОСОБА_7 розбив шибку, заліз в будинок і передав

йому через вікно
магнітофон, якого вони занесли до ОСОБА_9.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 за ч.4 ст.27 і ч.З ст. 185 КК України
винним себе не визнав, стверджуючи, що не підбурював ОСОБА_7 і ОСОБА_3 до вчинення
крадіжки магнітофона. Разом з тим суду пояснив, що 16 лютого 2006 року, в другій
половні дня, до нього додому, дійсно, приходили ОСОБА_7 і ОСОБА_3 і разом вони
випивали. Потім ОСОБА_7 з ОСОБА_3 почали битись, а він (ОСОБА_4) чомусь
опинився на підлозі і втратив свідомість. Прийшов до тями лише коли в будинок
зайшли працівники міліції. Наступного дня він зайшов в будинок до ОСОБА_9, де
знайшов магнітофон і приніс його в

будинок ОСОБА_10
та заховав у кладовій. Він знав що цей магнітофон викрали ОСОБА_7 і ОСОБА_3.
Потім він віддав магнітофон ОСОБА_11 для продажу, а той дав йому після продажу 20 гривень. За ч.2
ст. 187 КК
України винним себе визнав частково. Суду пояснив, що 11 вересня 2006 року він,
повертаючись з лісу, куди ходив збирати гриби, зустрів ОСОБА_5, з яким на
станції "Тетерів" розпивав спиртне. Потім він пішов на платформу, де
побачив на лавці раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_8 і попросив у нього запальничку. Між ними почалася сварка
і в цей час до них підійшов ОСОБА_5, який вдарив потерпілого ногою в живіт. ОСОБА_8 від удару впав
на платформу, а він (ОСОБА_4) побіг в іншу сторону платформи. Ніякого майна у
потерпілого він не забирав і на рейки вони його не скидали. Коли розмовляв з
потерпілим, то в руці, дійсно, тримав ножа, з яким ходив по гриби, бо його не
було куди покласти.

Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе за ч.2
ст. 187 КК
України визнав частково. Суду, зокрема, пояснив, що увечері 11 вересня 2006
року він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_4 і вони після розпиття спиртного
вийшли на платформу станції "Тетерів", де ОСОБА_4 залишився біля
лавки, а він пішов до кінця перону. Потім він побачив, що ОСОБА_4 з кимсь
розмовляє і повернувся до них. Незнайомий мужчина сидів на лавці, а ОСОБА_4
стояв над ним. Між ними йшла розмова з приводу запальнички, яку ОСОБА_4 не
хотів повертати. ОСОБА_4 лаявся. Він (ОСОБА_5) став їх розбороняти і вдарив
потерпілого рукою по обличчю і ногою в живіт, від чого потерпілий впав, але
потім піднявся і побіг. Він

(ОСОБА_5) підняв куртку,
яка впала з потерпілого, вважаючи, що це куртка ОСОБА_4, і пішов до
електрички. Куртку приніс додому. Будь-якого іншого майна у потерпілого не
забирав і з перону вони потерпілого не скидали.

Разом з тим винність підсудних в здійсненні
інкримінованих їм діянь підтверджується такими доказами.

За епізодом викрадення магнітофона з будинку ОСОБА_6

Як убачається з протоколу огляду місця події від 17 лютого 2006 року, в будинку
ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 одне з вікон розбите. (т.1,а.с.7)

З оголошених в судовому засіданні показань потерпілого
ОСОБА_6 убачається, що 16
лютого 2006 року,
приблизно о 23-й годині, коли він приїхав у свій будинок АДРЕСА_2, то виявив, що
шибки в одному з вікон розбиті, рама на другому вікні зламана, а навісний замок
на вхідних дверях зірваний. З будинку зник магнітофон "Kimei Bird",
(т. 1,а.с.9)

Згідно з оголошеними в судовому засіданні показаннями
свідка ОСОБА_9, в лютому 2006 року, приблизно о 22-й годині, до нього додому
прийшли двоє наочно знайомих циган, які залишили в нього вдома магнітофон.
Наступного дня до нього прийшов ОСОБА_4, який забрав цей магнітофон, пояснивши,
що з тими особами він вирішив питання про магнітофон. (т.1,а.с.58)

Допитана як свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
засвідчила, що в лютому 2006
року до неї заходив підсудний ОСОБА_4 і вона чула розмову про якийсь
магнітофон. Після цього вона виявила в своїй кладовій магнітофон і наказала
ОСОБА_4 його забрати. Підсудний заніс цей магнітофон до ОСОБА_9, а наступного
дня віддав його для продажу ОСОБА_11. ОСОБА_4 говорив, що цей магнітофон
ОСОБА_7 і ОСОБА_3 викрали у ОСОБА_6.

Згідно з вироком Бородянського районного суду від 6 листопада 2006 року ОСОБА_7
визнаний винним в тому, що 16
лютого 2006 року,
приблизно о 22-й годині, в смт. Пісківка Бородянського району Київської області
він, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з
особою, відносно якої справа виділена в окреме провадження, за пропозицією
іншої особи, відносно якої справа виділена в окреме провадження, з метою
здійснення крадіжки, розбивши шибку у вікні, проник до будинку ОСОБА_6 по
АДРЕСА_2, звідки таємно викрав магнітофон "Kimei bird"
вартістю 560 гривень.

З оголошених в судовому засіданні показань ОСОБА_7, які
він давав по зазначеній кримінальній справі в судовому засіданні, убачається,
що 16 лютого 2006 року ОСОБА_4 розповів йому, що в сусідньому будинку є
магнітофон, який можна викрасти, і запропонував йому вчинити цю крадіжку. Після
цього він, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 пішли до сусіднього будинку, де він (ОСОБА_7)
разом з ОСОБА_3, розбивши вікно, викрали магнітофон, а ОСОБА_4 в цей час
повернувся у свій двір. (Справа №
1-173/06, а.с. 175)

За епізодом розбійного нападу на ОСОБА_8

Потерпілий ОСОБА_8 суду
засвідчив, що 11 вересня 2006 року, після 19-ї години, він
знаходився на залізничній платформі ст. "Тетерів" і очікував
електропотяг. Сидів на лавці. Спочатку біля нього пройшов раніше не знайомий
підсудний ОСОБА_5, а після цього до нього підійшов підсудний ОСОБА_4 і попросив
запальничку. Взявши запальничку, ОСОБА_4 пішов далі. Через 5-10 хвилин ОСОБА_4
повернувся і приставив йому до шиї ножа. Відразу підбіг ОСОБА_5. Підсудні
притиснули його до лавки і почали бити по голові і тулубу. В цей час ОСОБА_5
зірвав у нього з пояса мобільний телефон "Нокія-1600" і хтось забрав
його курточку, що знаходилась на відрі поруч, в якій був гаманець з грошима в
сумі 20 гривень.
Потім підсудні стягнули його з лавки, побили його ногами і скинули з платформи
на рейки. Він відчув біль в нозі і втратив свідомість. Прийшов до свідомості
коли його заносили в машину швидкої допомоги.

Як убачається з протоколу огляду та вилучення від 24 вересня 2006 року, у
підсудного ОСОБА_5 була вилучена чоловіча шкіряна куртка, яку, зі слів ОСОБА_5,
він разом з ОСОБА_4 11 вересня 2006 року забрав у
незнайомого мужчини на станції "Тетерів". (т.2, а.с.8)

Згідно з протоколом огляду та вилучення від 24 вересня 2006 року, у
підсудного ОСОБА_4 вилучено кухонного ножа, якого , зі слів ОСОБА_4,
він мав при собі під час нападу на потерпілого на станції "Тетерів",
(т.2, а.с.11)

Згідно з висновком судово-медичної експертизи, у
потерпілого ОСОБА_8 виявлено
середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого скальчатого перелому
діафизи лівої великогомілкової кістки в нижній третині, (т.2, а.с.55-57)

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає,
що винність підсудних в здійсненні інкримінованих їм діянь знайшла своє
підтвердження в судовому засіданні.

Злочинні дії підсудного ОСОБА_3 суд кваліфікує
за ч.З ст. 185 КК
України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою
змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Суд критично ставиться до заперечень підсудного ОСОБА_4
щодо його причетності до викрадення магнітофону з будинку ОСОБА_6, оскільки ці
заперечення спростовуються показаннями інших співучасників - ОСОБА_7 і
ОСОБА_3, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_9 та частково показаннями самого ОСОБА_4, який
не заперечував, що знав про викрадення магнітофона і приймав участь в його
збуті.

Також критично суд ставиться до доводів підсудних ОСОБА_5
і ОСОБА_4 в тій частині, що вони не вчиняли розбійного нападу на ОСОБА_8, не викрадали
його майно і умисно не скидали його з платформи на рейки. Суд вважає ці
заперечення підсудних надуманими, такими, що спростовуються іншими дослідженими
доказами, зокрема послідовними і докладними показаннями потерпілого та частково
показаннями самих підсудних, а тому ці заперечення судом до уваги не приймаються
як висунуті підсудними лише з метою пом'якшити свою відповідальність за скоєний
злочин.

Злочинні дії підсудного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4
ст.27 і ч.З ст. 185 КК
України як підбурювання до таємного викрадення чужого майна (крадіжки),
вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднаного з
проникненням у житло, та за ч.2 ст. 187
КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із
насильством, небезпечним для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу
(розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Злочинні дії підсудного ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.
187 КК
України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством,
небезпечним для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений
за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості
вчинених злочинів, а також особи підсудних, зокрема те, що ОСОБА_3 до кримінальної
відповідальності притягується вперше, ОСОБА_4 має три непогашені судимості і
вчинив останні злочини в період іспитового строку, а підсудний ОСОБА_5 на даний
час судимостей немає, характеризуються підсудні посередньо, постійної роботи не
мають.

Як пом'якшуючі покарання підсудного ОСОБА_3 обставини суд
враховує його щире каяття і те, що він вчинив злочин у неповнолітньому віці.

Вчинення підсудним ОСОБА_3 злочину в стані
алкогольного сп'яніння суд вважає за можливе в даному випадку не визнавати
обтяжуючою обставиною з огляду на його неповнолітній вік на момент вчинення
злочину.

Як пом'якшуючу покарання підсудного ОСОБА_4 за епізодом
розбійного нападу обставину суд враховує відшкодування завданого потерпілому ОСОБА_8 збитку.

Як обтяжуючу відповідальність ОСОБА_4 обставину суд
враховує, що підсудний вчинив злочини в стані алкогольного сп'яніння та рецидив
злочинів.

Як обтяжуючу покарання підсудного ОСОБА_5 обставину суд
враховує, що він вчинив злочин в стані алкогольного сп'яніння.На підставі
викладеного суд вважає за необхідне призначити підсудним покарання у вигляді
позбавлення волі, а підсудним ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за ч.2 ст. 187 КК України також
із застосуванням додаткового покарання у вигляді конфіскації ХА
частини належного їм майна.

Водночас, приймаючи до уваги тяжкість вчиненого підсудним
ОСОБА_3 злочину,
обставини його здійснення, враховуючи щире каяття підсудного, який вперше
притягується до кримінальної відповідальності і вчинив цей злочин у
неповнолітньому віці, суд вважає за можливе на підставі ст.75 і 76 КК України
звільнити підсудного ОСОБА_3
від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного
судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне

проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

На підставі ст.71 КК України до призначеного підсудному
ОСОБА_4 за цим вироком покарання необхідно частково приєднати невідбуту частину
покарання за вироком Бородянського районного суду від 21 березня 2005 року за ч.З ст. 185 КК України.

До строку покарання підсудному ОСОБА_3 необхідно
зарахувати попереднє ув'язнення з 21
листопада 2006 року до 12 лютого 2007 року.

Строк відбування покарання підсудному ОСОБА_4 необхідно
обчислювати з 24 вересня 2006 року.

Строк відбування покарання підсудному ОСОБА_5 необхідно
обчислювати з 25 вересня 2006 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 необхідно залишити
без розгляду в зв'язку з неявкою потерпілого в судове засідання.

Потерпілий ОСОБА_8
пред'явив до підсудних ОСОБА_4 і ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування
моральної шкоди в розмірі 3
тис. грн. та матеріальної шкоди-вартості викраденого майна на суму 860 гривен. В
судовому засіданні потерпілий уточнив свої вимоги і в зв'язку з поверненням
йому куртки та відшкодуванням родичами ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 2 тис.
грн. потерпілий просив стягнути лише з ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди
1 тис. грн. і на відшкодування матеріальної
шкоди 560 гривень.

Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні позов потерпілого
визнав частково - в
частині відшкодування матеріальної шкоди, а в частині відшкодування моральної
шкоди - не
визнав.

Оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що позов
потерпілого ОСОБА_8 підлягає
задоволенню.

Винність підсудного ОСОБА_5 у вчиненні розбійного нападу
на потерпілого та заволодіння його майном доведена в судовому засіданні.
Оскільки розмір матеріальної шкоди підсудним не оспорюється, то на підставі
ст.22 і 1166 ЦК України суд вважає за необхідне стягнути з підсудного ОСОБА_5
на користь потерпілого ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди 560 гривень.

Також суд вважає доведеним у судовому засіданні, що в
результаті злочинних дій підсудного ОСОБА_5 потерпілому була заподіяна моральна
шкода, яка полягає у фізичному болю і стражданнях, яких потерпілий зазнав у
зв'язку з ушкодженням його здоров'я, у душевних стражданнях, яких потерпілий
зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою ОСОБА_5

З урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння
підсудного, фізичних і душевних страждань потерпілого, суд вважає, що
запропонований потерпілим розмір відшкодування є обгрунтованим, а тому на
підставі ст.23 і 1167 ЦК України з підсудного ОСОБА_5 необхідно стягнути на
користь потерпілого на відшкодування моральної шкоди 1000 гривень.

Речові докази по справі: куртку необхідно залишити
потерпілому ОСОБА_8, а ніж,
що зберігається в камері схову речових доказів ЛВ на станції Київ-пасажирський,
необхідно знищити.

Керуючись статтями 323,
324 Кримінально-процесуального кодексу України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним в здійснені злочину, передбаченого
ч.З ст. 185 КК
України, і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

До строку покарання засудженому ОСОБА_3 зарахувати
попереднє ув'язнення з 21
листопада 2006 року по 12 лютого 2007 року.

На підставі ст.75 і 76
КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування
покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину
і виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну місця проживання та періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-

виконавчої системи.

ОСОБА_4 визнати винним в здійсненні злочинів,
передбачених ч.4 ст.27 і ч.З ст. 185,
ч.2 ст. 187 КК
України, і призначити йому покарання: за ч.4 ст.27 і ч.З ст. 185 КК України у
вигляді 3 (трьох)
років позбавлення волі, за ч.2 ст. 187
КК України у вигляді 7
(семи) років 6 (шести)
місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання
призначених покарань визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у
вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного
йому майна.

На підставі ст. 71
КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину
покарання за вироком Бородянського районного суду від 21 березня 2005 року за ч.З ст. 185 КК України і
визначити засудженому ОСОБА_4 до відбування остаточне покарання у вигляді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців
позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4
обчислювати з 24 вересня 2006 року.

ОСОБА_5 визнати винним в здійсненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 187
КК України, і призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років
(шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому
майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5
обчислювати з 25 вересня 2006 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 залишити без розгляду
в зв'язку з неявкою потерпілого в судове засідання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити.

Стягнути із засудженого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 на
відшкодування матеріальної шкоди 560
(п'ятсот шістдесят) гривень і на відшкодування моральної шкоди 1000 (одну тисячу)
гривень.

Речові докази по справі: куртку залишити потерпілому ОСОБА_8, а ніж, що
зберігається в камері схову речових доказів ЛВ на станції Київ-пасажирський,
знищити.

До набрання вироком чинності запобіжний захід засудженим
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 залишити попередній -
у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО (№13).

Змінити засудженому ОСОБА_3 запобіжний захід
з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши засудженого з-під
варти в залі суду.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду
Київської області через Бородянський районний суд протягом 15 діб з моменту
проголошення вироку, а засудженими, які утримуються під вартою, - у той же строк з
моменту вручення їм копій вироку.

Головуючий суддя