Справа № 161/7033/15-к
Провадження № 1-кп/161/366/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 19 травня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000889 від 01.04.2015, що надійшло з прокуратури міста Луцька 08.05.2015 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцька, Волинської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого на посаді водія автоелектронавантажувача ПАТ «Волиньголовпостач», одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України несудимого, -

- за ст.336 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно рішення військово-лікарської комісії (протокол № 27 від 10.03.2015 року) останнього визнано придатним до військової служби за графою ІІ Розладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 , не маючи відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» правових підстав на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, 10.03.2015 року під особистий підпис отримав повістку про виклик на 20.03.2015 року для призову на військову службу під час мобілізації. Однак, з метою ухилитися від призову за мобілізацією, в порушення ст.65 Конституції України, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи належним чином попередженим про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , умисно ухилився від призову за мобілізацією, оскільки, без поважних на те причин, не прибув у визначений у повістці день до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від призову за мобілізацією, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.336 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором прокуратури міста Луцька ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , 15.04.2015 року укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою, ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_5 буде призначене покарання за ст.336 КК України у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю два роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури міста Луцька ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 ..

Керуючись ч.3 п.1 ст. 314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 15.04.2015 року у кримінальному провадженні №0000889 від 01.04.2015, укладену між прокурором прокуратури міста Луцька ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

ГОЛОВУЮЧИЙ