Справа № 551/926/14-к
ВИРОК
іменем України
11.02.2015 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000362 від 24 серпня 2014 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Янгієр Сирдар`їнської області Республіки Узбекистан, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, розлученого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В денний час 19 серпня 2014 року ОСОБА_5 , який проживав за адресою АДРЕСА_1 в домогосподарстві свого брата ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом направленим на викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, з метою наживи, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно для інших осіб, які знали або могли знати, що вказана ванна йому не належить, викрав бувшу у використанні чавунну ванну, яка знаходилась на подвір`ї домогосподарства та слугували для господарських потреб, яку в подальшому продав на металобрухт, а отримані кошти в сумі 70 грн. спрямував на власні потреби, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на суму 250 грн.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що вищевказане господарство, де він зареєстрований та проживає за заповітом належить його братові ОСОБА_4 . Декілька років тому його брат привіз з м. Полтави бувшу у використанні чавунну ванну, яку зняв зі своєї квартири в ході проведення ремонту. Враховуючи те, що на ванні в декількох місцях була збита емаль, її використовували для збору дощової води та подальшого поливу городу.

19 серпня 2014 року дізнавшись від свого знайомого ОСОБА_6 , який періодично мешкав у с. Соснівка, про те, що до нього прибудуть скупники металобрухту, вирішив здати вказану ванну, а виручені за неї гроші пропити. При цьому про свій намір брата не повідомляв, його дозволу не питав та діяв він нього таємно. Перерубавши за допомогою сокири трос, яким вказана ванна кріпилась до дерева, він, разом з двома особами, що займались купівлею металобрухту у селі, ОСОБА_7 та сусідом ОСОБА_8 завантажили вказану ванну на автомобіль, належний скупникам металобрухту. При цьому жодний з присутніх осіб не знав про те, що ванна йому фактично не належить, а є власністю іншої особи.

За вказану ванну ОСОБА_5 отримав грошові кошти на суму 70 грн., які відразу витратив на горілку та закуску до неї.

Окрім зізнавальних пояснень ОСОБА_5 його вина у вчиненому злочині повністю підтверджується наступними доказами дослідженими та оціненими судом в їх сукупності та взаємозв`язку:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що в належному йому за заповітом матері домогосподарстві зареєстрований та проживає його брат ОСОБА_5 , який має проблеми зі спиртними напоями та неодноразово виносив та пропивав з вказаного господарства неналежні йому речі. Зокрема в липні 2014 року він продав близько 30 метрів металевих труб, що зберігались на горищі.

Приблизно в 1997-1998 роках потерпілий привіз з м. Полтави до домогосподарства матері у с. Соснівка належну йому металеву ванну довжиною 170 см., яка до цього використовувалась у нього на квартирі. Вказана ванна була встановлена на подвір`ї для збору дощової води. З метою запобігання її викраденню вона була за допомогою металевого тросу прив`язана до дерева.

Прибувши 24 серпня 2014 року до свого домогосподарства у с. Соснівка Шишацького району він виявив відсутність вказаної ванни в зв`язку з чим викликав працівників міліції, в присутності який його брат ОСОБА_9 зізнався в крадіжці вказаного майна;

- показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які проживають в с. Соснівка Шишацького району Полтавської області та є сусідами ОСОБА_5 . Вказані особи підтвердили той факт, що приблизно влітку-осені 2014 року ОСОБА_9 здавав на металобрухт приїжджим особам металеву ванну, яка до цього знаходилась у нього на подвір`ї. При цьому ОСОБА_12 навіть допомагав завантажити її у автомобіль-фургон білого кольору. Про те, що вказана ванна ОСОБА_9 не належить свідки не знали, вважаючи його повноправним власником вказаного майна, в зв`язку з тим, що він проживає у вказаному будинку.

- даними протоколу огляду місця події від 28 серпня 2014 року на якому зафіксоване колишнє місце знаходження викраденої з домогосподарства ОСОБА_4 ванни, а також сліди перерубання тросу, яким вона була прив`язана до дерева (а.с. 130-132);

- довідкою про вартість викраденої ванни, яка становить 250,00 грн. (а.с. 133).

З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, в деталях розповів про обставини його вчинення, що також підтверджується іншими дослідженими судом доказами, суд врахувавши позицію прокурора та обвинуваченого, керуючись вимогами ст. 28 та ч. 2 ст. 349 КПК України, з метою дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, приходить до висновку про недоцільність допиту в судовому засіданні свідків обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , явку яких в судове засідання не вдалось забезпечити, а ні неодноразовими судовими викликами, а ні ухвалами суду про привід, залишеними працівниками ОВС без виконання.

Заперечення потерпілого ОСОБА_4 про те, що в діях вказаних свідків він також вбачає склад злочину та наполягає на їх притягненні до відповідальності суд вважає такими, що не можуть бути об`єктивно реалізовані судом при розгляді вказаної справи, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В зв`язку з цим потерпілому роз`яснення право звернутись з відповідними вимогами до правоохоронних органів. Також на підставі встановлених фактів, суд вважає необхідним проінформувати правоохоронні органи про причетність громадян ОСОБА_13 , ОСОБА_14 мешканців м. Лубни Полтавської області до діяльності по скупці металобрухту у населення, яка з високою долею вірогідності здійснюється ними без відповідних дозвільних документів.

За таких обставин, суд погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене шляхом вільного доступу.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, та призначає покарання відповідно до положень Загальної частини КК України, у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

До кримінальної відповідальності обвинувачений притягуються вперше. За місцем проживання характеризується задовільно, здоровий, працездатний, на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 134-136). Пройшов курс лікування у Полтавському обласному наркологічному диспансері в період з 18 грудня 2014 по 14 січня 2015 року (а.с. 129).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З огляду на вищевикладене, врахувавши конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується задовільно, не працює, а отже не має джерела доходу, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які його обтяжують, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, що цілком відповідатиме меті кримінального покарання, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню подібних кримінальних правопорушень в майбутньому.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, уникнення, передбачених ст. 177 КПК України процесуальних ризиків, як-то ухилення або переховування обвинуваченого від суду та органів на які покладається виконання вироку суду, суд вважає необхідним, до набрання вироком законної сили, залишити без змін застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Кримінальним правопорушенням завдано матеріальну шкоду на суму 250 грн., яка не відшкодована. Цивільний позов по справі не заявлявся. Потерпілому роз`яснено право на відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням в порядку цивільного судочинства.

Відомості щодо речових доказів по справі в матеріалах обвинувального акту відсутні та прокурором в судовому засіданні не оголошувались.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 - визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

До набрання вироком законної сили залишити без змін застосований відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_16 Сиволап