№ 209/2509/14-к
№ 1-кп/209/226/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
22 грудня 2014 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1кп-209/226/14 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20 листопада 2012 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 307 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, 03 грудня 2012 року звільнений за відбуттям покарання, -

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 27 листопада 2013 року, у вечірній час, знаходився у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник намір на викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, через відкриті двері, проник в тамбурне приміщення квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав велосипед Шторм 24 вартістю 1300 гривень та санки дитячі вартістю 100 гривень, які належали ОСОБА_5 , заподіявши останній майнову шкоду на загальну суму 1400 гривень. Заволодівши викраденим, ОСОБА_4 з місця здійснення правопорушення зник, розпорядившись у подальшому за власним розсудом.

Повторно, 17 березня 2014 року, у вечірній час, ОСОБА_4 , знаходився у під`їзді № 3 будинку АДРЕСА_5 , де у нього виник умисел на викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, через відкриті двері проник у тамбурне приміщення квартири АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав дитячий велосипед вартістю 860 гривень, автомобільні колеса у кількості 2 штуки, вартістю 140 гривень, які належали гр. ОСОБА_6 , заподіявши останньому майнову шкоду на загальну суму 1000 гривень. Заволодівши викраденим, ОСОБА_4 з місця здійснення правопорушення зник, розпорядившись у подальшому за власним розсудом.

Повторно, 12 квітня 2014 року, у вечірній час, ОСОБА_4 , знаходився у під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_7 , де у нього виник умисел на викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, через отвір у дверях тамбурного приміщення, відкрив двері та проник у вказане тамбурне приміщення квартири АДРЕСА_8 , звідки таємно викрав дитячу коляску вартістю 1200 гривень, яка належала ОСОБА_7 , заподіявши останній майнову шкоду на суму 1200 гривень. Заволодівши викраденим, ОСОБА_4 з місця здійснення правопорушення зник, розпорядившись у подальшому за власним розсудом.

Своїми навмисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення чи сховище.

Повторно, на початку січня 2014 року, у денний час, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходився за адресою: АДРЕСА_9 , де він знімав квартиру у гр. ОСОБА_8 , та в період його проживання за вищевказаною адресою у обвинуваченого. ОСОБА_4 виник намір на викрадення майна, що належить гр. ОСОБА_8 , що здавала свою квартиру співмешканці ОСОБА_4 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що в свою чергу здавала квартиру ОСОБА_8 . Далі, реалізуючі свої злочинні наміри, ОСОБА_4 , на початку січня 2014 року, у денний час, знаходячись за адресою: АДРЕСА_9 , поки ніхто не бачив його злочинних дій, викрав розібрану пічку та пральну машинку, що стояли на балконі в вищевказаній квартирі та віддав їх на прийом пункту металобрухту, після чого купив собі поїсти. Таким чином навмисно, із корисливих мотивів, заволодів майном, що належать ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , спричинивши тим самим потерпілим матеріальної шкоди. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 , з місця злочину зник, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Повторно, на початку січня 2014 року, приблизно через декілька днів після того, як ОСОБА_4 виніс диван та віддав його сусіду із квартири АДРЕСА_10 та забрав пральну машинку та пічку, котрі стояли на балконі в квартирі АДРЕСА_10 , підійшов до раніше незнайомого йому чоловіка, що працював таксистом, та запропонував йому підвести його до свого місця мешкання та віддати йому за це DVD LG та телевізор чорного кольору, які ОСОБА_4 викрав із квартири АДРЕСА_10 , напередодні.

Своїми навмисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину в заволодінні майном потерпілих, підтвердив обсяг викраденого майна, час та місце скоєння кримінальних правопорушень, пояснив суду, що вчиняв зазначені кримінальні правопорушення для придбання їжі, щиро кається у скоєних злочинах, цивільні позови визнає у повному обсязі.

Просив суд розглянути справу із застосуванням ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи, пред`явлене йому обвинувачення та розмір завданого злочинами матеріального збитку, йому зрозумілі, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна і дійсна позиція.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, який не заперечував проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи є його позиція добровільною та істинною. Судом обвинуваченому роз`яснено, що в цьому випадку він позбавляється права оспорювати фактичні обставини справи та розмір цивільних позовів в апеляційному порядку, про що в справі є розписка обвинуваченого.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в інкримінованих йому органом обвинувачення кримінальних правопорушеннях, кваліфікованих за ч.2 ст. 185 КК та за ч. 3 ст. 185 КК України, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, та сумою цивільних позовів щодо відшкодування матеріального збитку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно, з проникненням в інше приміщення чи сховище.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із вимог ст.65 КК України, обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття та повне визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочину.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд, враховує, що вчинені ним кримінальні правопорушення відносяться до середньої тяжкості та тяжкого, враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, повністю визнав свою вину, щиро покаявся у скоєному кримінальному правопорушенні, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, вважає, що подальше виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, з призначенням йому покарання у в межах санкції ч. 2 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, відповідно до положень ст. 75, 76 КК України.

Під час досудового кримінального провадження потерпілими були заявлені цивільні позови відшкодування матеріального збитку, які визнані обвинуваченим в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Вирішуючи питання про задоволення цивільних позовів, суд, вважає цивільні позови обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню згідно встановлених в судовому засіданні обсягів викраденого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371 КПК України, суд -

засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_4 шляхом часткового складання покарань призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Іспитовий строк обчислюється, відповідно до положень ст. 165 КВК України, з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід особисте зобов`язання залишити таким же до набрання вироком законної сили.

Цивільні позови ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 у відшкодування матеріального збитку на користь:

ОСОБА_5 - 1400 грн.

ОСОБА_6 - 1000 грн.

ОСОБА_8 - 3000 грн.

ОСОБА_10 - 7900 грн.

Речові докази, які знаходяться у камері схову Дніпровського РВ документи, повернути потерпілій ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч.3 ст.376 КПК України обвинувачений, його захисник, його законний представник,

потерпілий, його представник мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на

нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно вручити після оголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1