№ 207/461/15-к
№ 1-кп/207/159/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

за участі прокурора : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження № 0000866 за обвинуваченням:

В О Й Т О В И ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня, розлученого, має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, офіційно не працюючого, раніше судимого:

07 серпня 2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.ст. 164 ч. 1, 75, 76 КК України до обмеження волі на 1 (один) рік 6 місяців, звільнений з випробувальним строком на 1 (один) рік 6 місяців, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за частиною 2 статті 164 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , будучі особою, раніше судимою за злочин, передбачений ст. 164 ч. 1 КК України, згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.05.2011 року, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання малолітнього сину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 06.04.2011 року на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак, ОСОБА_5 , знаючи про свої обов`язки по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини, покладені на нього судом, будучи працездатним, не працюючим, на обліку в центрі зайнятості не перебував, участі у вихованні дитини не приймав, допустив заборгованість по аліментам на утримання сина ОСОБА_8 , 2010 року народження за період часу з 01.08.2012 року по 20.01.2015 року, що в твердій грошовій сумі складає на 20.01.2015 року 22959 гривень 60 копійок. При цьому він знав про необхідну щомісячну виплату аліментів у встановленому розмірі.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучі особою, раніше судимою за злочин, передбачений ст. 164 ч. 1 КК України, обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 164 КК України, тобто в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

26 січня 2015 року між потерпілою ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_10 укладено угоду про примирення у даному кримінальному провадженні. Відповідно до змісту угоди, обвинувачений вину визнав повністю. Крім цього, потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього, а також покарання. Сторони дійшли до згоди про призначення ОСОБА_11 покарання у вигляді 3 років обмеження волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік і покласти обов`язки, передбачені п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

В тексті зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Сторони просять затвердити мирову угоду та призначити узгоджене покарання.

В судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. А також судом було з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши вищезазначену угоду про примирення, укладену між потерпілою та підозрюваним, суд приходить до висновків, що угода відповідає вимогам КПК України.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновків, що вина обвинуваченого ОСОБА_12 повністю доведена, його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою раніше судимою за злочин, передбачений ст. 164 ч. 1 КК України.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В якості обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_11 , окрім прямо передбачених в частині 2 статті 164 КК України, по якій він підозрюється, в суді не встановлено.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд враховує визнання ОСОБА_13 своєї вини повністю, його щире каяття в скоєному.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 26 січня 2015 року між потерпілою В О Й Т О В И Ч ОЛЕНОЮ ВОЛОДИМИРІВНОЮ та обвинуваченим В О Й Т О В И Ч МИКИТОЮ

ОСОБА_14 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 164 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

Згідно статті 75 КК України 2001 року В О Й Т О В И ОСОБА_15 від відбування покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі, призначеного за цим вироком, звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності з пунктами 2, 3, 4 частини 1 статті 76 КК України 2001 року покласти на засудженого В О Й Т О В И ОСОБА_15 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу

кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,

роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_16 Т О В И Ч ОСОБА_17 до набрання вироком законної сили залишити в виді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

С у д д я : ОСОБА_18