У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

Головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Глоса Л.Ф., Коротких О.А.

розглянула в судовому засіданні в
м.Києві “ 14 “ серпня 2007 року кримінальну
справу за касаційним поданням заступника прокурора Житомирської області на
вирок Чуднівського районного суду Житомирської області від 24 травня 2006 року,
яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянка
України, ІНФОРМАЦІЯ_2,

в силу ст.78 КК
України не судима,

засуджена:

- за
ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі;

- за ч.3 ст.357
КК України на 1 рік обмеження волі;

- за ст.304 КК України на 1 рік
позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно визначено 3 роки 8 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.72 КК України у строк покарання зараховано попереднє ув'язнення, початок відбування покарання визначено 20 січня 2006 року.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь:

- ОСОБА_2 98 грн.
34 коп.;

- ОСОБА_3 1900 грн.;

- ОСОБА_4 583 грн. 40 коп..

В апеляційному порядку справа не розглядалася.

ОСОБА_1 визнана винною в тому, що вона:

- 5 листопада 2003 року проникла до будинку
ОСОБА_2 в с.Малі Коровинці, звідки таємно викрала з сумочки гроші в сумі 54
грн. та паспорт потерпілої вартістю 44 грн. 34 коп.;

- 12 вересня 2005 року проникла в будинок
ОСОБА_3 в с.Малі Коровинці, де із шафи
повторно викрала гроші в сумі 1 900 грн.;

- 20 липня 2005 року у магазині “Продукти” в
с.Малі Коровинці викрала ключ від вхідних дверей магазину, після чого у період
з 27 серпня по 25 жовтня 2005 року за попередньо змовою із неповнолітніми
особами, відносно яких відмовлено в порушенні кримінальної справи, яких ОСОБА_1
втягнула у злочинну діяльність, а також самостійно, із проникненням у
приміщення магазину повторно викрала майно ОСОБА_5 на загальну суму 583 грн. 40
коп..

У касаційному поданні прокурор стверджує про неправомірне притягнення
ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за епізодом крадіжки грошей ОСОБА_2 на
суму 54 грн., про порушення вимог ст.ст.61, 98 КК України при обранні
засудженій покарання у вигляді обмеження волі, та просить вирок суду по епізоду
крадіжки від 5 листопада 2003 року змінити і призначити ОСОБА_1 покарання за
ч.3 ст.357 КК України у вигляді 1 місяця арешту й остаточно визначити їй
покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання задоволенню не підлягає.

Дійсно, ст.51 КУпАП в редакції від 2 червня 2005 року, яка відносить до
дрібної крадіжки також ту, що вчинена з проникненням у приміщення чи інше
сховище, має зворотну дію в часі. Однак Закон України “Про податок з доходів фізичних осіб” від 22 травня
2003 року, на підставі якого вираховується податкова соціальна пільга, що
використовується для кваліфікації крадіжки як дрібної або кримінально-караної,
зворотної дії в часі не має і поширюється тільки на ті діяння, що вчинені після
1 січня 2004 року. Крадіжку ж майна потерпілої ОСОБА_2 ОСОБА_1 скоїла 5
листопада 2003 року, тому касаційне подання в частині про неправомірне
притягнення її до кримінальної відповідальності за епізодом крадіжки грошей
ОСОБА_2 на суму 54 грн. є хибним.

Розділ 15 КК України про особливості кримінальної відповідальності та
покарання неповнолітніх відрізняє “осіб, які не досягли до вчинення злочину
18-річного віку,” від “неповнолітніх, які визнані винними у вчиненні злочину”.
При цьому викладений у ст.98 КК України перелік видів покарань установлений
щодо неповнолітніх, які визнані винними у вчиненні злочину.

ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.357 КК
України, після досягнення нею повнолітнього віку, тому обмеження стосовно видів
покарань, що установлені статтею 98 КК України, на неї не поширюються, а отже
підстав для призначення засудженій за цим законом іншого покарання, ніж
обмеження волі, яке на підставі ст.70 КК України поглинуте більш суворим видом
покарання, немає.

Таким чином, ОСОБА_1 обґрунтовано засуджена за ст.ст.185 ч.3, 304, 357 ч.3
КК України, а призначене їй покарання відповідає вимогам кримінального закону,
тому колегія суддів не вбачає підстав для внесення кримінальної справи відносно
ОСОБА_1 у касаційний розгляд з метою зміни вироку щодо неї з мотивів, наведених
у поданні прокурора.

Керуючись ст.394 КПК України,

у х в а л и л а :

відмовити в задоволенні касаційного подання заступника прокурора
Житомирської області.

судді:

Синявський О.Г.
Глос Л.Ф.
Коротких О.А.