Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/427/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2015 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження за № 0000781 від 01.11.2013 рокувідносно обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працевлаштованого, неодруженого, раніше судимого 05.06.2012 року Сторожинецьким районним судом за ст. 286 ч. 1, ст. 289 ч. 1 КК України, -
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 1, 289 ч. 2 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження :

прокурорі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 07.11.2013 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин, знаходячись в м. Сторожинець по вулиці Ватутіна, 18 Чернівецької області та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливий мотив, з метою таємного викрадення чужого майна, умисно, шляхом відкриття дверей транспортного засобу марки BA3-21013 із реєстраційним номером НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , проник в салон вказаного автомобіля, звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа-1208», вартістю 142 гривні 92 копійки, після чого з місця події скрився, маючи можливість розпоряджатись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.
За таких обставин, суд вважає що вказане діяння містить склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, - «таємне викрадення чужого майна (крадіжка)».
Окрім того, ОСОБА_4 ,органами досудового розслідування обвинувачується в тому, що будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, востаннє - 05.06.2012 року Сторожинецьким районним судом за скоєння злочинів передбачених ч. 1 ст. 286 та ч. 1 ст. 289 КК України, у зв`язку з чим йому призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, однак на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та повторно, умисно скоїв корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин:
Так, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 31.10.2013 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи мету повторного незаконного заволодіння транспортним засобом, умисно, шляхом вільного доступу підійшов до припаркованого у дворі будинку АДРЕСА_2 автомобіля марки «Опель-Кадет», червоного кольору із реєстраційним номером НОМЕР_2 , який належить громадянину Векличу ОСОБА_10 , після чого продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на протиправне заволодіння вказаним транспортним засобом, безперешкодно відчинив двері даного автомобіля, завів двигун залишеним власником ключем запалювання, після чого поїхав на ньому в місто Чернівці у власних потребах, чим своїми діями незаконно, всупереч волі власника, заволодів зазначеним транспортним засобом. Знаходячись в місті Чернівці, ОСОБА_4 , рухаючись вказаним автомобілем з вулиці Ватутіна у напрямку площі Театральної в порушення вимог Правил дорожнього руху України, був помічений працівниками ІДПС УДАІ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в рамках несення служби із забезпечення безпеки дорожнього руху та з метою припинення вказаного порушення під`їхали службовим автомобілем впритул керованого ним автомобіля марки «Опель-Кадет», чим заблокували можливість його подальшого руху.
В той час, коли інспектор ДПС УДАІ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_11 з метою встановлення особи водія, перевірки відповідних документів на право керування транспортним засобом та з`ясування причин порушення ПДР підійшов до вказаного автомобіля зі сторони водія, ОСОБА_4 з метою уникнення затримання, а також відповідальності за незаконнезаволодіння транспортним засобом марки «Опель-Кадет», різким рухом відчинив двері водія і втік у невідомому напрямку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав повністю та дав показання що 7 листопада 2013 року біля 17 години він вийшов в центр міста Сторожинець пити пиво, якого випив 2 літра, і будучи в стані алкогольного сп`яніння гуляв містом та зустрів малознайомого ОСОБА_13 . ОСОБА_13 знав

як жителя м.Сторожинець , який вживає наркотики та є наркотичнозалежним. ОСОБА_13 попросив у нього 200 гр, оскільки йому терміново потрібні були гроші, а в залог залишив мобільний телефон «Нокія-1208». Наступного дня обіцяв повернути гроші, та забрати свій мобільний телефон тому домовились з ним зустрітись в парку в центрі міста о 22 годині., після цього розійшлися. Біля 21 год. 30 хв. до нього підійшли працівники ОСОБА_14 райвідділу міліції та повідомили, що в зв`язку з тим, що він перебуває в нетверезому стані необхідно пройти до приміщення ОСОБА_14 . Він погодився і тому його провели в приміщення ОСОБА_14 РВУМВС в якийсь кабінет, де він сидів на стільці тривалий час. Потім в кабінет зайшов працівник міліції з двома дівчата , одну з яких він знав, це була ОСОБА_15 , жителька м. Сторожинець. Йому повідомили, що ці дівчата будуть понятими при його затриманні, складанні адміністративного протоколу та його особистому огляді. Так під час його особистого огляду в присутності вказаних понятих у нього виявили мобільний телефон «Нокія-1208», дві сім картки, пірочинний ножик, флешку та паперовий згорток з наркотичною речовиною . Все це у нього вилучили та освідчили на стан сп`яніння. Далі протягом всієї ночі, не пояснюючи йому причини затримання, утримували його в приміщенні ОСОБА_14 . Під час цього у нього з`ясовували різні обставини про якісь злочини. Зокрема ним було написано під диктовку працівників міліції 4 заяви про скоєння ним якихось злочинів, яких саме він не пам`ятає, оскільки був добряче п`яний. Дані заяви він написав під диктовку, так як працівники міліції, які перебували з ним в кабінеті протягом всієї ночі погрожували йому, що якщо він не напише заяви, то його, як раніше судимого негайно закриють в тюрму. При цьому обіцяли, що в разі зізнання у скоєних злочинах, його буде відпущено додому. В обідній час 08 листопада 2013 року його завели до кабінету слідчої ОСОБА_16 , яка в присутності працівників, які його утримували цілу ніч , стала з`ясовувати у нього про обставини, вказані у заявах про вчинення злочинів, які були написані ним. Він слідчій відразу заявив, що хоче мати адвоката. Однак остання йому повідомила, що адвокат йому не потрібен, оскільки його ні в чому не підозрюють, а допитують лише як свідка. Наголошував на тому , що під час написання заяв та допиту його як свідка він знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Під час допиту його як свідка він говорив, що ніякі злочини не вчиняв, однак два працівники міліції, які були присутні при цьому почергово стали погрожувати йому та зазначати, що в разі якщо він не зізнається в скоєнні злочинів, то вони не зможуть змінитися з добового чергування і він разом з ними буде знаходитись в райвідділі поки не зізнається. При цьому говорили, що судової перспективи в його справах немає, так як викрадені речі знайдено та повернуто їхнім власникам і останні не мають ніяких претензій, і їм потрібно закрити дані кримінальні справи. Тому його було допитано в якості свідка чотири рази по кожній написаній ним заяві.

12 листопада 2013 року його було викликано в Сторожинецький РВ УМВС до слідчої ОСОБА_16 , яка повідомила, що необхідно їхати в м.Чернівці для проведення слідчих дій. В подальшому на автомобілі вони поїхали в м.Чернівці і по дорозі слідча роз`яснила, що йому необхідно показати місце на якому він нібито залишив викрадений автомобіль. По дорозі він слідчій говорив, що не згідний на проведення даної слідчої дії, оскільки він цього злочину не вчиняв, однак вона йому сказала, що якщо він в протоколі допиту як свідка зізнався в скоєнні злочину, то в її обов`язки входить перевірити правдивість його показів. Він їй пояснив, що себе оговорив і ніяких 4 злочинів, які він описав не вчиняв. Однак вона запевняла, що його в тюрму ніхто не посадить. В м.Чернівці, вийшовши з автомобіля, слідча зачитала в присутності працівників міліції , які супроводжували їх , та понятих його пізнавальні покази щодо заволодіння транспортним засобом та запропонувала вказати місце де він залишив автомобіль. Він ще раз пояснив уже в присутності всіх учасників слідчої дії, що він ніякої крадіжки автомобіля не вчиняв, не знає де, на якому місці було виявлено автомобіль та повідомив що без адвоката на слідчі дії приходити більше не буде. Цього ж дня написав заяву в Сторожинецький райвідділ міліції про надання йому послуг адвоката.

15 листопада 2013 року він був викликаний в Сторожинецький РВ УМВС і слідчою його повідомлено про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.289 ч.2 та ст.. 185 ч.1 КК України і він під час допиту його в якості підозрюваного відмовився давати будь які покази, оскільки не було надано йому адвоката. Стверджує що даний злочин не вчиняв. Також зазначив, що в період часу, коли стався злочин, він користувався мобільним телефоном «Нокія-1110» номер оператора мобільного зв`язку «Діджус» № НОМЕР_3 , що підтвердив свідок ОСОБА_17 і з 30.10.2013 р. по 01.11.2013 року знаходився вдома в м.Сторожинець, що може підтвердити інформація каналів зв`язку «Діджус», а також цей факт , що він знаходився дома та допомагав по господарству підтвердили свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_17 .

Також звертає увагу суду на той факт, що під час досудового розслідування за його участю проводились дві слідчі дії впізнання особи, які проведені з грубим порушенням закону. А саме , статисти не були схожі на нього, одяг у них був не такий як у нього, були різні на зріст та тіло будову, різні за віком та рисами обличчя. Окрім того, особи, які впізнавали його, чітко не вказали, що вони його впізнають, говорили, що начебто дана особа схожа на ту особу, яку вони бачили в салоні викраденого автомобіля, що підтвердилось показами статистів та понятих допитаних в суді в якості свідків. Також зазначив, що перед початком слідчої дії, двох свідків, а саме працівників ВДАІ УМВС України в Чернівецькій області, слідчим було заведено до іншого службового кабінету, в якому знаходились прокурор процесуальний керівник в даному кримінальному провадженні та началь ник слідчого відділу Сторожинецького РВ УМВС України, про що ним та його адвокатом було зроблено письмове зауваження в протоколі.

Просить його виправдати.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст..185 ч.1 КК України, суд вважає її доведеною в судовому засіданні.

Так потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні надав показання, що в нього є автомобіль марки « ВАЗ-2101», якого він залишав у дворі будинку в якому проживає. В даному автомобілі був зламаний замок у передніх дверцятах водія, через які проникли до салону автомобіля звідки викрали мобільний телефон марки «Нокія» вартістю 250 гр. Даний телефон подарив йому брат в квітні 2013 р. на день народження. В даному телефоні в телефонній книзі збережений номер мобільного зв`язку його рідного брата ОСОБА_19 «Разі МТС ». Про дану крадіжку він повідомив органи міліції. Наступного дня працівники міліції сказали хто проник та викрав телефон. В даний час він не може надати суду телефон, оскільки місяць назад він його загубив. Наполягає, що вартість телефону складає 250 гр., оскільки він ним не користувався , користувався своїм, а даний телефон тримав в разі потреби. Його однокласник ОСОБА_20 замінив замки в автомобілі. Зазначив, що слідча дія впізнання була. На столі були 3-4 телефони марки «Нокія», вони були схожі та кнопочні. Він свій телефон впізнав по зовнішньому вигляді та по телефонній книжці, в якій був записаний номер телефону його брата ,а саме «Разі МТС ».
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні надав показання, що в листопаді 2013 року брат ОСОБА_9 сказав, що проникли до його автомобіля і викрали звідти мобільний телефон «Нокія», який він йому подарував. Даний телефон він придбав за 250 гр. за пару днів до 19.04.2013 року. Брат ним не користувався, а тримав в разі поломки свого мобільного. Телефон був чорний «Нокія 1208». В даному телефоні був записаний номер його мобільного телефону під псевдонімом «Разі МТС». Йому брат розказав, що телефон викрав якийсь ОСОБА_21 .
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні надав показання, що він був присутній при впізнанні потерпілим ОСОБА_9 телефону. Було три телефони. Потерпілий чітко вибрав один із них, сказав що його, потім подивився в ньому телефонну книжку і підтвердив що його телефон. Це був простий телефон «Нокія». Не пам`ятає, які були інші два телефони. Сумнівів не виникало, що це не телефон потерпілого. Не пам`ятає чи клавіатура у телефонів була однакова. На столі був телефон свідка, тобто його, потерпілого та ОСОБА_23 . Його телефон марки «Нокія».
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні надав показання, що він був понятим при впізнанні потерпілим телефону. Потерпілий телефон впізнав. Для впізнання був наданий один телефон. Чітко не пам`ятаю, чи був один телефон.
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні надав показання, що він проводив досудове розслідування по кражі мобільного телефону ОСОБА_9 . Він допитував потерпілого ОСОБА_9 , та ОСОБА_4 в якості свідка, який при допиті зізнався у крадіжці телефону. Був проведений огляд телефону, впізнання та експертиза. При допиті ніякий тиск не чинився, в кабінеті був він та ОСОБА_4 ,покази він давав добровільно. Потерпілий допитувався і говорив що зможе впізнати телефон. Так впізнання проводилось в присутності двох понятих і потерпілого. При впізнанні було 4 мобільних телефони включно з телефоном потерпілого ОСОБА_9 . Телефони були залучені інших осіб та аналогічні. Телефони понятих не залучались. Не пам`ятає яким чином були залучені поняті. Підбирали телефони по моделі. Де брав телефони не пам`ятє.На столі серед цих телефонів був і його телефон, який є сенсорним. Потерпілий зовні чітко впізнав свій телефон і підтвердив по телефонній книжці. Телефон потерпілого йому принесли з матеріалом, з біркою та підписами понятих. Зазначено, що був вилучений при огляді у ОСОБА_4 . По відбитках на телефоні експертизу не проводив. Він роз`яснював ОСОБА_4 право на захист, що зазначено в протоколі. Не пам`ятає щодо ро`яснення про підозру.
Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні надав показання, що в листопаді минулого року він патрулював у школі м.Сторожинець. Був затриманий ОСОБА_4 і доставлений в Сторожинецький РВ УМВС. Складався протокол про адміністративне правопорушення. Проводився в приміщенні Сторожинецького РВ огляд одежі в присутності понятих двох чоловіків. ОСОБА_21 добровільно видав згорток з подрібненою речовиною, ножик та мобільний телефон, марку якого точно не пам`ятає, напевне «Нокія» з двойною сім картою. Ці речі упакували, опечатали та всі учасники підписались, а на наступний день направлено було слідчому. Не пам`ятає, чи він віддав чи слідчий робив запит. ОСОБА_4 при цьому вів себе спокійно. До нього заходи психічного впливу не застосовувались. Стосовно телефону сказав, що він викрадений був з автомобіля, тобто була встановлена причетність до крадіжки, дав пояснення. Стосовно подрібненої речовини був складений протокол по ст..44 КпАП України і направлено до суду.
Вина ОСОБА_4 в крадіжці телефону ОСОБА_9 підтверджується і письмовими доказами.

Так на акр.провад.54 тома 1 є протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07 листопада 2013 року, в якому зазначено, що заява прийнята 21 год. 30 хв. 07.11.2013 р. від ОСОБА_9 про те, що о 20 год.30 хв. 07.11.2013 р. з автомобіля ВАЗ 2101 по вул. Ватутіна 18 м. Сторожинець викрадено мобільний телефон марки «Нокія 1208» вартістю 250 гр.

З протоколу огляду місця події від 07.11.2013 року з фото таблицями на ар.провад.55-61 вбачається, що на дверях водія автомобіля ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_1 виявлені сліди злому, на фото № 6 видно сліди пошкодження замка дверей водія даного автомобіля.

З протоколу затримання ОСОБА_4 що на ар.провад.70 тома 1 вбачається, що 7 листопада 2013 року ОСОБА_4 був затриманий працівником міліції ОСОБА_25 в зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ст..178 ч.1 КУпАП та доставлений в службове приміщення ОСОБА_14 о 21 год.20 хв. для складання протоколу. При затриманні у ОСОБА_4 виявлено та вилучено в присутності понятих паперовий згорток з подрібненою речовиною, ніж складний, флешка, мобільний телефон «НокІя», дві сім карти «Київстар» та «МТС».

З протоколу про адміністративне правопорушення що на ар.провад.69 в томі 1 видно, що ОСОБА_4 вчинив правопорушення, передбачене ст..178 ч.1 КУпАП на вул.Чернівецькій м.Сторожинець.

Щодо пояснень ОСОБА_4 , в яких він вказав, що телефон марки «Нокія» йому дав малознайомий ОСОБА_13 , його знав ,як жителя м.Сторожинець , який вживає наркотики та є наркотично залежним, ОСОБА_13 попросив у нього 200 гр, оскільки йому терміново потрібні були гроші, а в залог залишив мобільний телефон «Нокія-1208», наступного дня обіцяв повернути гроші, та забрати свій мобільний телефон тому домовились з ним зустрітись в парку в центрі міста о 22 годині., після цього розійшлися, то суд такі пояснення розцінює як спосіб захисту, та які спростовуються наступним. Як вбачається з вище наведених письмових доказів викрадення мобільного телефону з автомобіля « ВАЗ-2101», по вул. Ватутіна м. Сторожинець відбулось о 20 го.30 хв. ОСОБА_4 зупинив та затримав дільничий ОСОБА_25 на вул.. Чернівецькій м.Сторожинець. Після цього доставив ОСОБА_4 в приміщення Сторожинецького РВ УМВС на вул.. Кобилянської м.Сторожинець для складання протоколу під час якого було виявлено телефон «Нокія», який складався о 21год.20 хв. Тобто суд звергає увагу на невеликий проміжок часу між викраденням та виявленням, а також час необхідний для переміщення з вул.. Ватутіна на вул. Чернівецьку, та з вул. Чернівецької на вул..О.Кобилянської, де знаходиться райвідділ міліції. Окрім того, 8 листопада 2013 року до 22 години ОСОБА_4 вже вийшов зі стану сп`яніння, та знав , що написав заяву, в якій зізнався про крадіжку мобільного телефону і що за дане правопорушення він може нести кримінальну відповідальність, оскільки раніше вже притягався до кримінальної відповідальності. Але не повідомив працівників міліції про те, що по домовленості має зустріч з вказаним ним ОСОБА_13 , який по його словах о 22 годині в парку в центрі міста повинен був віддати йому 200 гр., а він повернути останньому мобільний, та і сам не пішов на зустріч, щоб вияснити та встановити більш конкретно особу ОСОБА_13 , що могло потім би спростувати його причетність до крадіжки мобільного телефону ОСОБА_9 . Суд також не відкидає і тієї обставини, що при затриманні у ОСОБА_4 була виявлена наркотична речовина, яку він незаконно зберігав при собі. Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_4 ймовірно відомо круг осіб, які вживають наркотичні засоби.

На ар.провад.85-87 є протокол пред`явлення речей для впізнання від 15.11.2013 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 в присутності понятих серед пред`явлених йому чотирьох телефонів впізнав свій телефон по зовнішньому вигляді та телефонній книжці, в якій мається запис номера Разі НОМЕР_4 ».
Якщо брати зауваження захисту про те, що телефони для впізнання пред`являлись потерпілому ОСОБА_9 різної марки та різні по вигляду, а саме кнопочні та сенсорні, те що свідок ОСОБА_23 не заперечував, що його мобільний телефон , який є сенсорним, теж лежав на столі, то суд приймає до уваги те, що потерпілий ОСОБА_9 впізнав телефон і підтвердив своє впізнання саме записом у телефонній книжці номера мобільного його брата, а саме «Разі МТС ».
При огляді даного телефону здійсненого в присутності понятих, на ар.провадж.88 в томі 1 протокол огляду предметів від 15.11.2013 року виявлено, що мобільний телефон марки «Нокія 1208» чорного кольору перебуває без сім карти оператора мобільного зв`язку. Зайшовши в меню даного телефону, а саме до телефонної книжки в якій було виявлено номер абонента мобільного зв`язку «Разі МТС .
Дана обставина підтверджує покази потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_19 .
Окрім того у ОСОБА_4 був виявлений та вилучений складний ніж, який міг бути знаряддям злому замка дверей автомобіля ОСОБА_9 ..
Відповідно до ст. 69 КПК України, експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.
Згідно ст. 9 Закону України «Про судову експертизу» атестовані відповідно до вищезазначеного закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України, особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення лише тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів.
Відповідно до п 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково- методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» № 53/5 від 08 жовтня 1998 року експертизи та дослідження проводяться фахівцями, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності і внесені до Державного реєстру атестованих судових експертів.
Даний реєстр атестованих судових експертів знаходиться у відкритому доступі на офіційному сайті Міністерства юстиції , з якого вбачається, що у експерта ЗАТ Українського центру після аварійного захисту «Експерт сервіс» ОСОБА_26 свідоцтво експерта не дійсне.
Враховуючи вищезазначені вимоги Кримінального процесуального кодексу України, Закону України «Про судову експертизу» та Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз, експерт ОСОБА_26 не мав права проводити товарознавчу експертизу по даному кримінальному провадженню.
Згідно ст. 89 КПК України, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження.
Відповідно до вимог ст. 89 КПК України підставою для визнання доказів недопустимими є порушення прав учасників кримінального провадження при проведенні слідчих дій, зокрема, коли підозрюваний, потерпілий не ознайомлений з постановою про призначення експертизи, під час призначення вищезазначеної експертизи старший слідчий ОСОБА_16 не ознайомила потерпілого, підозрюваного із постановою про призначення експертизи, а тому враховуючи вищезазначені вимоги КПК України висновок експерта №2013-753 від 12 листопада 2013 року є очевидно недопустимим, і підлягає виключенню з доказів.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину.
В зв`язку з вищенаведеним суд, щодо вартості викраденого мобільного телефону «Нокія1208» посилається на покази потерпілого та свідка ОСОБА_19 які зазначені вище. Так із їх показів випливає, що вартість мобільного телефону «Нокія1208» становить 250 гр.. Придбаний він в кінці квітня 2013 р. і практично не використовувався потерпілим ОСОБА_9 , оскільки в нього був інший телефон. Суд дійшов висновку, що це є ринкова вартість викраденого мобільного телефону. Окрім того, хоч суд і не прийняв як доказ висновок експерта ОСОБА_26 про вартість мобільного телефону, але його оцінка, як оцінювача майна, практично співпадає з оцінкою потерпілого з невеликою різницею в сумі 8 гр.
Починаючи з 01.01.2011 року у відповідності з прийнятим податковим кодексом України змінився і порядок розмежування крадіжки. Так, за ст..185 КК України настає кримінальна відповідальність при скоєнні крадіжки майна, у випадках, якщо крадіжка майна є не дрібною. Відповідно до ст..51 Кодексу України про адміністративні правопорушення крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Як передбачено п.1 розділу ХІХ соціальна податкова пільга встановлена підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 ПК України набуває чинності з 01 січня 2015 року, а до 31 грудня 2014 року податкова соціальна пільга надається у розмірі 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатних, що складає на даний період 573 гр.50 коп. Тому в 2013 році кримінальна відповідальність за крадіжку виникала при вартості майна на суму, що перевищує 114 гр.70 коп.
Щодо посилання захисту на роздруківку з інтернету про вартість мобільного телефону «Нокія 1208» то суд зазначає, що роздруківка здійснена на момент січень 2015 року, а викрадення мобільного телефону було станом на листопад 2013 року. Окрім того вартість залежить від зношеності телефону, вартості по регіонах, а вартість в роздруківці зазначена по містах .Києву, Горловці та Дрогобичі. В зв`язку з наведеним суд не приймає дану роздруківку як доказ вартості викраденого телефону.
На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку що в діях ОСОБА_4 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст..185 ч. 1 КК України.
По епізоду обвинуваченню ОСОБА_4 по ст. 289 ч.2 КК України судом встановлено наступне.
Потерпілий ОСОБА_27 в судовому засіданні дав покази, що він є власником автомобіля марки «Опель-Кадет», червоного кольору із реєстраційним номером НОМЕР_2 , у нього є на даний автомобіль генеральне доручення. ОСОБА_28 є чоловіком його сестри, у нього доручення тільки на керування даним автомобілем. Даним автомобілем користувався тільки він. Десь півроку назад даний автомобіль він залишив у дворі будинку в якому проживає і забув ключі в замку запалення. Коли ранком вийшов, то побачив, що автомобіля немає. Десь о 4 год.50 хв. він повідомив органи міліції про викрадення його автомобіля. Міліція не приїздила та не оглядала місце, звідки був викрадений автомобіль. Потім зателефонували та повідомили, що автомобіль знайдений в м.Чернівці. Він розказував слідчому де знаходився автомобіль. Те, що автомобіль знаходився у дворі можуть підтвердити сусіди та дружина. Шкоду йому завдали тим, що витрачено пальне під час викрадення та на поїздки під час слідства. Працівники ДАЇ сказали, що хлопець, який викрав машину і керував нею, порушив правила дорожнього руху, вони поїхали за ним і коли зупинили його, то хлопець вийшов і почав тікати.
Обвинувачений до нього не підходив. Щодо міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.
Подав в суд позовну про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди, посилався на те, що ОСОБА_4 31 жовтня 2013 року приблизно о 23 год. шляхом вільного доступу заволодів транспортним засобом «ОпельКадет» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який належить потерпілому. Під час проникнення в автомобіль ОСОБА_4 пошкодив замок дверей автомобіля тому йому довелось купувати та встановлювати два дверних замка з ключами за ціною 240 гр. кожний на суму 480 гр. Крім того вимушений був терміново найняти автомобіль для поїздки в м. Чернівці, де був знайдений його автомобіль, на що витратив 200 гр. Матеріальну шкоду оцінює в сумі 680 гр. Окрім того працює водієм великовантажного автомобіля і здійснює поїздки по перевезенню вантажу за межі України. В зв`язку з угоном автомобіля не зміг вчасно виїхати з вантажем а також переніс великий психологічний стрес з викраденням свого автомобіля, переніс моральні страждання, які оцінює в сумі 2000 гр. В судовому засіданні потерпілий даний позов підтримав повністю та просив стягнути з ОСОБА_4 матеріальну та моральну шкоду.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні надав показання, що він проводив чергування з напарником ОСОБА_11 на театральній площі в м.Чернівці в ніч на 01.11.2013 р. Вночі о 3 годині вони побачили автомобіль, який рухався по вулиці де рух заборонено, автомобіль рухався з вулиці Ватутіна. Вони йому перекрили дорогу, водій зупинився, вийшов з машини і побіг по вул.. Університетській. Затримати його не змогли. Театральна площа добре освітлюється тому вони його добре бачили. Автомобіль був марки «Опель Кадет». Вони в стороні чекали, думали , що водій повернеться. Потім о 5 годині вони по рації почули, що даний автомобіль в угоні. Після цього повідомили по рації де знаходиться даний автомобіль. Автомобіль вони не оглядали. Коли приїхала слідча група з м. Сторожинець, то оглядала даний автомобіль.
За їхньою участю проводився слідчий експеримент і вони все показали де і як знаходився вказаний автомобіль. Він писав рапорт точно дослівно не пам`ятає що писав, можливо в рапорті і помилився. З ними проводилось впізнання особи. Вони впізнали ОСОБА_4 . Впізнав по бровах та спортивній тіло будові. Одежу при впізнанні він не пам`ятає. У статистів були великі брови, були спортивної тіло будови , один із них був трохи старший і повніший. Проводили допит кількох осіб. Не пам`ятає, що говорилось перед проведенням слідчих експериментів.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні надав показання, що з 31.10.2013 року на 01.11.2013 року він поступив на чергування. Коли чергували на вул..Котляревського побачили як автомобіль порушив Правила дорожнього руху. Червоний «Опель Кадет» їхав по вул.. Штемберга та хотів виїхати на вул. Котляревського. Напарник ОСОБА_29 був за кермом , а свідок знаходився на пасажирському сидінні. Вони перекрили рух автомобілю «ОпельКадет» і ввімкнули далеке світло. В даному автомобілі чітко було видно за кермом водія, це був обвинувачений. Він вийшов і почав тікати по вулиці на вул.. Університетську. Територія була добре освітлена, тому міг чітко бачити його. Вони подумали, що він в нетверезому стані. Наздогнати він його не зміг. Автомобіль «Опель Кадет» вони не оглядали та положення його не змінювали. Чекали на водія хвилин 15-20 а потім поїхали дальше патрулювати. Це все було біля 3 години. О 5 годині поступило повідомлення, що вищевказаний автомобіль в розшуку. Коли вони повернулись до даного автомобіля, то там уже були працівники патрульно-постової служби, охороняли автомобіль, він з напарником були там до 8-9 години. Інших працівників ДАІ там не було.
Про дану подію вони нікого не повідомляли. Він та напарник доповіли рапортом після того, як дізнались про угон «Опель Кадета» 01.11.2013 р. В рапорті вказували в чому був одягнутий водій, його зріст, колір. Він був одягнутий в джинси, кросівки і куртка темного кольору. З ним проводилась слідча дія впізнання особи. Тоді він чітко впізнав обвинуваченого. При впізнанні було три особи. Вони піднімались, в якій одежі вони були не пам`ятає. ОСОБА_4 він впізнав по обличчю,статурі , зросту. З ним проводили допит одночасно кількох осіб. В нього немає мотивів оговорювати ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні надала показання, що вона проводила досудове розслідування по даному кримінальному провадженню. Про викрадення автомобіля «Опель Кадет» повідомив ОСОБА_30 , він керував ним по дорученню. Хто на даний час власник не папм`ятає. Коли хотіли їхати та провести огляд місця події звідки було викрадено даний автомобіль, то отримали інформацію де знаходиться автомобіль і поїхали туди. Після того вони не їхали проводити огляд місця події звідки було викрадено автомобіль оскільки потерпілий ОСОБА_30 спішив в поїздку.
З свідком ОСОБА_4 слідчий експеримент не проводився, оскільки потрібно зібрати ряд інших доказів, щоб підтвердити вину ОСОБА_4 , тому він і не повідомлявся про підозру, не дивлячись на визнання вини. Заяву його щодо адвоката розглянула коли вона до неї надійшла. З постановою про призначення експертизи вона ОСОБА_4 не знайомила.
Був складений адмінпротокол про те, що ОСОБА_4 затримали на вулиці оскільки він був у нетверезому стані.
Була проведена слідча дія впізнання особи.. ОСОБА_4 впізнали по рисах та одягу. Працівники ДАІ пояснили, що він був у спортивному одязі. На впізнанні ОСОБА_4 був у спортивному одязі і статисти теж. Його впізнали оскільки був смуглявий, густі брови, в кросівках. У статистів теж були густі брови.
Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні надав показання, що він працював з ОСОБА_32 , тобто заступив з ним на службу по охороні громадського порядку по маршруту Театральна площа в м.Чернівці. Біля 4 години 01.11.2013 року по радіостанції отримали повідомлення про угон автомобіля марки «Опель Кадет» червоного кольору та вказаний був номер автомобіля. Під час обстеження маршруту по Театральній площі ними був виявлений вказаний автомобіль, який знаходився на Театральній площі перед входом в Будинок Культури. Біля автомобіля не було нікого і в салоні автомобіля теж не було нікого. Після чого він повідомив чергового по ППС про виявлення автомобіля. Потім приїхав екіпаж. Вони патрулювали Театральну площу по кругу. Від маршруту не відходили. Не бачили щоб працівники ДАІ затримували даний автомобіль. Але оскільки вони патрулювали і розважальні заклади на Театральній площі, то це могло бути тоді, коли вони туди заходили.
Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні надав показання, що в кінці жовтня на початку листопада минулого року він чергував з ОСОБА_34 на Театральній площі з 18 години до 6 ранку. По рації отримали повідомлення десь 4 год.30 хв. тобто до 5 години про угон автомобіля «Опель Кадет». При обстеженні свого маршруту коли вийшли на вулицю Штемберга на Театральній площі побачили автомобіль «Опель Кадет» , який значився в угоні. Він стояв задньою частиною до Будинку культури. Там не було нікого. Автомобіль був розположений так, як на фото таблиці, яка йому пред`явлена на ар.пр.1-7 тома 2. Вони повідомили ОСОБА_35 та ДАІ. Потім приїхали працівники ДАІ та працівники слідчого відділення ОСОБА_14 .
Вони не бачили патруля ДАІ, які би переслідували порушника ПДР і до них не звертались по допомогу. Вони з ОСОБА_36 патрулювали на Театральній площі, по вул..Штемберга, Ватутіна, Університетській. Вони не постійно знаходились на Театральній площі, оскільки знаходились біля дискотек та магазинів де є скупчення людей. Зв`язок з ДАІ у них є через чергового.
Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні надав показання суду, що десь 01.11.2013 року рано до нього підійшли працівники міліції та попросили бути свідком, що знайдена машина. Біля машини був 20-30 хвилин. З працівниками міліції не їхав в м.Сторожинець. Машина була на Театральній площі в м.Чернівці навпроти Театру вздовж дороги, не пам`ятає яка марка машини була та який колір, знає , що були відкриті двері водія. Не може сказати чи був ще понятий, оскільки було багато людей. Працівників у формі було троє, одна жінка та два чоловіки. Ніяких зауважень у нього не виникало. Він розписувався в тому, що бачив, прочитав, то відповідало дійсності і він розписався. Йому сказали, що даний автомобіль стоїть, але що з ним не говорили , чи автомобіль в угоні він не знав.
Свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні надав показання, що він був в якості понятого при слідчій дії впізнання особи. Іншого понятого він не знає. В чому були одягнуті статисти він не пам`ятає, але були одягнуті в одні кольори, може між ними була різниця у віці 3-4 роки, їх було троє. Великої різниці між ними не було. Працівник ДАІ вказав на ОСОБА_4 , який сидів посередині.
Свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні надав показання, що він приймав участь у проведенні впізнання ОСОБА_4 в якості статиста. Був одягнутий в шорти синього кольору і футболку червоного кольору, в кросівках сірого кольору. Інший статист був у джинсах синього кольору в чорній футболці. ОСОБА_4 був у світлих шортах та в футболці кольору не пам`ятає. Між ними спільного нічого не було. Він мав ріст 1м.86 см., інший 1м.70 см., був лисуватий з бородою, недоглянутий та старший на 10-15 років.
Свідок ОСОБА_40 в судовому засіданні надав показання, що він був статистом при слідчій дії впізнання особи ОСОБА_4 . Свідок був у червоній куртці і темних штанах. В чому був одягнутий ОСОБА_4 і інший статист не пам`ятає, не звертав уваги якої тіло будови був інший статист. Всі були однакового віку і схожі. Це проводилось в приміщенні Сторожинецького РВ УМВС, слідчим була жінка. Протокол свідок підписав, зауважень не було.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні надав показання, що обвинувачений є його онуком. Онук проживає разом з ним в одному будинку та з бабусею. Батько обвинуваченого на заробітках. Вказав, шо 31 жовтня 2013 року обвинувачений допомагав йому по господарству, а саме колов дрова разом з ОСОБА_18 у матері свідка. В місто він в той день не йшов. Увечері свідок, обвинувачений та ОСОБА_41 були вдома, дивились передачі та відпочивали. Оскільки на наступний день вранці вони знову повинні були колоти дрова ОСОБА_41 спав у них і нікуди вони в той вечір не ходили. Дрова кололи два тижні починаючи з 23 жовтня 2013 року.
Також свідок вказав, що його онук ОСОБА_4 на той момент не мав мобільного телефону, тому користувався його телефоном.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні надав показання, що обвинуваченого добре знає , з ним в дружніх стосунках. Часто приходить до нього додому. Осінню 2013 року був такий період що він з ОСОБА_4 колов дрова у прабабусі ОСОБА_21 , яка живе поряд. Це було два тижні підряд. Ці два тижні він у них ночував, тому що треба було зранку йти колоти дрова. Стверджує, що 31 жовтня 2013 року ОСОБА_42 був вдома з ним та з дідом , в місто не йшов.
Покази свідка ОСОБА_17 та ОСОБА_18 суд не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_17 є дідом обвинуваченого, а ОСОБА_18 другом останнього, тому вони зацікавлені в результаті розгляду даного кримінального провадження.
Суд не приймає до уваги ту обставину, що ОСОБА_4 користувався мобільним телефоном свого діда ОСОБА_17 а також роздруківку вхідних та вихідних дзвінків і повідомлень з прив`язкою до базових станцій абонента № НОМЕР_5 в період часу 30.10.2013 року по 05.11.2013 року на підставі наступного. Як уже вище зазначалось ОСОБА_17 є дідом обвинуваченого і зацікавлений в результаті розгляду кримінального провадження. Окрім того, спростовується тією обставиною, що при затриманні ОСОБА_4 07.11.2013 року телефон з таким номером у нього був відсутній, тобто він при собі дідів телефон не носив. Із роздруківки наданої оператором мобільного зв`язку «Діджус» не вбачається, хто користувався абонентом № НОМЕР_6 дід ОСОБА_17 чи обвинувачений ОСОБА_4 .
При дослідженні письмових доказів судом встановлено:
так при дослідженні рапорту на ар.провадж. 11 тома 1 адресованого начальнику Сторожинецького РВ УМВС України ОСОБА_43 вбачається, що ІДПС ВДАІ Шевченківського РВ м.Чернівці ОСОБА_12 1 листопада 2013 року доповідав, що він спільно з ОСОБА_11 патрулював в м.Чернівці на Театральній площі, і ними було помічено автомобіль «Опель Кадет» червоного кольору н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований з порушенням правил дорожнього руху приблизно о 3 год. 01.11.2013р. Потім о 5 год.25 хв. від чергового надійшло повідомлення, що в м.Сторожинець було здійснено угон автомобіля «Опель Кадет» червоного кольору н.з. НОМЕР_2 . Ним було повідомлено про те, що автомобіль, який знаходиться в угоні припаркований на Театральній площі м.Чернівці;
· при дослідженні рапорту ( в друкованому вигляді) на ар.провадж. 12 тома 1 адресованого начальнику Сторожинецького РВ УМВС України ОСОБА_43 вбачається, що ІДПС ВДАІ Садгірського РВ м.Чернівці ОСОБА_11 1 листопада 2013 року доповідав, що він спільно з ОСОБА_12 патрулював в м.Чернівці на Театральній площі, і ними було приблизно о 3 год. 01.11.2013р помічено автомобіль «Опель Кадет» червоного кольору н.з. НОМЕР_2 , водій якого порушив правила дорожнього руху , вони відреагували сиреною та маячком, але водій продовжував рухатися і тоді вони передньою частиною свого автомобіля під`їхали до передньої частини автомобіля марки «ОпельКадет» водій якого заднім ходом загнав себе в тупик. Гривул вибіг зі свого автомобіля до дверей іншого автомобіля, але водій вийшов і втік. Вони проводили заходи по встановленню місцезнаходження водія, так як запам`ятали його в обличчя, по структурі тіла та одягу, але не знайшли. Після приблизно о 5 год.25 хв. надійшло повідомлення про угон автомобіля «Опель Кадет» р.н. НОМЕР_2 . Ними відразу було повідомлено чергового про місце знаходження автомобіля та обставини його виявлення;
· на ар.провад.1 в томі 1 з витягу вбачається , що кримінальне провадження 01.11.2013 року внесено в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000781;
· із доручення на ар.спр.23 вбачається, що старший слідчий ОСОБА_16 02 листопада доручає оперативному підрозділу Сторожинецького РВУМВС провести заходи на встановлення особи, яка скоїла злочин, а також осіб які могли бути свідками, очевидцями скоєння злочину і т.д..
· Суд звертає увагу на те, що оскільки ОСОБА_14 райвідділ було повідомлено рапортами про те, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , який запам`ятав водія в обличчя, по структурі тіла та одязі, не вказуючи при цьому особливостей рис обличчя, якої тіло будови та в якому одязі був водій, тобто були свідками очевидцями особи, яка скоїла злочин, не були допитані в якості свідків протягом тижня;
На ар.провад.30 в томі 1 значиться заява ОСОБА_4 написана 8 листопада 2013 року в якій він зізнався в тому , що в м.Сторожинець у дворі побачив автомобіль «Опель кадет» червоного кольору який був відчинений, ключі були в замку запалення, сів та поїхав в м.Чернівці. Під`їзжаючи до Театральної площі , його зупинили працівники ДАІ, він зупинився, покинув викрадений автомобіль і втік.
І в цей же день 8.11.2013 року ОСОБА_4 0 13 годині був допитаний в якості свідка.
В цей же день через годину о 14 год. був допитаний в якості свідка ОСОБА_11 , який вже зазначив вік молодого хлопця та густі брови, після чого о 15 годині йому були пред`явлені особи для впізнання на ар.провад.42-44 протокол пред`явлення особи для впізнання, з якого вбачається, що серед трьох пред`явлених йому осіб він впізнав ОСОБА_4 по густих бровах та структурі тіла.
ОСОБА_12 був допитаний в якості свідка 10.12.2013 року.
Як вбачається з вищенаведеного Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були допитані після заяви зізнання ОСОБА_4 , тобто після того як була відома особа скоєння кримінального правопорушення. І не в своїх рапортах вони описали особу, яка керувала автомобілем «Опель-Кадет» червоного кольору, а вже в допитах як свідків, коли було відомо особу, її зовнішній вигляд та вік.
За таких обставин суд вважає покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 недостовірними.
Їхні покази спростовуються фотознімками проведених слідчих експериментів на ар.провадж.1-13 тома 2 , з яких вбачається, що особа , яка сидить на місці водія в автомобілі «Опель кадет» червоного кольору (статист) погано проглядається, середнього віку ( фото № 5 ). При виході з автомобіля даної особи ( статиста) вбачається, що він молодого віку ( фото № 6).
Покази свідка ОСОБА_11 надані в судовому засіданні в яких він вказав, що вони з напарником писали в рапортах ознаки водія, тобто в чому був одягнутий водій, його зріст, спростовуються дослідженим на ар.провад. 12 тома 1 рапортом ОСОБА_11 , в якому відсутні описання водія по зросту, одягу та віку.
Також суд звертає увагу на ту обставину, що перед проведенням слідчого експерименту з вищевказаними свідками з ними проводилась бесіда в окремому приміщенні слідчим, але про що говорилось як ствердив свідок ОСОБА_12 , він не пам`ятає.
Окрім того, суд приймає до уваги і ту обставину, що хоч і немає в них підстав оговорювати ОСОБА_4 , як зазначив свідок ОСОБА_11 , що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_44 є працівниками органів внутрішніх справ.
За таких обставин, такі показання вказаних свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та проведені з данимии свідками слідчі експерименти та впізнання особи.не можна прийняти до уваги та вважати достовірними. При цьому слід констатувати, що у суду виникли сумніви в правдивості свідчень цих свідків, оскільки вони є працівниками внутрішніх справ та їх покази спростовуються вищенаведеними обставинами.

Також, стороною обвинувачення зазначається, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст..289 ч.2 КК України, вказує власноручно написана ним заява в який він виклав обставини незаконного заволодіння транспортним засобом.
Однак, виходячи з того, що за статтею 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, документи, заява ОСОБА_4 не являється показаннями чи документами в розумінні статей 95, 99 КПК України, та не може бути покладена в основу обвинувачення, і тому посилання прокурора на неї безпідставне.
Загалом слід констатувати, що обов`язок доказування обставин за обвинуваченням, належності та допустимості доказів покладається в даному випадку на слідчого, прокурора й не може перекладатись на обвинуваченого.
З ч.1, 2, ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Як вбачається з матеріалів справи органом досудового розслідування не було проведено належного огляду автомобіля «Опель Кадет» червоного кольору з н.з. НОМЕР_2 для виявлення відбитків пальців, залишення ворсинок чи інших слідів, по яких би проводилась експертиза та встановлювалась причетність особи до скоєння кримінального правопорушення.
Застосовуючи положення закону та судову практику суд виходить з такого.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
За ч.1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Частинами 2, 3,4 ст. 17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
З ч. 1 ст. 91 КПК України вбачається, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1, 2 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
В пунктах 12, 21, постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку»пленум роз`яснив, вказавши судам, що тільки після розгляду всіх доказів, як тих, що є в справі, так і поданих в судовому засіданні учасниками судового розгляду, головуючий повинен опитати учасників судового розгляду, чи бажають вони доповнити судове слідство і чим саме. Доповнення судового слідства може полягати, зокрема, в постановці додаткових запитань підсудному, потерпілому, свідкам, поданні і оголошенні документів, яких не було в справі, та виконанні інших, передбачених законом судово-слідчих дій.
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази з точки зору достатності та взаємозв`язку, і приймаючи до уваги, що інших доказів, які б беззаперечно, без сумніву доводили вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України стороною обвинувачення після опитування щодо бажання доповнити судовий розгляд надано не було, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 дане обвинувачення не доведено в судовому засіданні, а усі припущення й сумніви стосовно доведеності вини обвинуваченого слід тлумачити на його користь.
На підставі наведено суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 підлягає виправданню по ст..289 ч.2 КК України, а цивільний позов потерпілого ОСОБА_45 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди без задоволення за недоведеністю вини обвинуваченого.
Пом`якшуючих обставин покарання обвинуваченого за ст..185 ч.1 КК України не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 за ст..185 ч.1 КК України є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому по ст..185 ч.1 КК України, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,яке відноситься до середньої тяжкості, та особу винного, а саме позитивну характеристику з місця проживання, те що до кримінальної відповідальності раніше притягався, але належних висновків не зробив. Те що телефон потерпілому повернутий, претензій до обвинуваченого він не має та те, що вартість викраденого не велика.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, кримінальне правопорушення вчинив під час іспитового терміну, взв`язку з чим суд застосовує до ОСОБА_4 ст.71 КК України та призначає йому покарання за сукупністю вироків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7,8,9,84,91,92,95,99,368, 369,370,371,373,374,376,395 КПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності», постановою Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» , Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд
З А С У Д И В :

ОСОБА_46 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і за його вчинення призначити йому покарання один рік позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Сторожинецького райсуду від 05.06.2012 року та остаточно призначити ОСОБА_4 три роки і три місяці позбавлення волі.

ОСОБА_4 по ст..289 ч.2 КК України виправдати у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості останнього в суді.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати домашній арешт.

Цивільний позов потрпілого ОСОБА_45 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення за недоведеністю вини обвинуваченого.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Нокія 1208» повернути власнику потерпілому ОСОБА_9 .

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: