Справа № 11-642/08 Головуючий у 1 інстанції Ковалюх В.М.
Категорія ст. 222ч. 1 КК Доповідач Навозенко Л.
У Х В А Л А

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13
листопада 2008 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Чернігівської області в складі :

Головуючого
Навозенко Л. С.

суддів
Миронцова В. М., Зенченко Т. С.

з
участю прокурора Євхименка В. В.

засудженого
ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1

на
вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 серпня 2008 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Бахмач
Чернігівської області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, не
працюючий, житель м. Бахмача, АДРЕСА_1, раніше не судимий, -

засуджений
за ст. 222 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком
на два роки; за ст. 366 ч. 1 КК України до одного року обмеження волі з
позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком
на один рік.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
остаточно ОСОБА_1 призначено покарання у вигляді - 2 роки обмеження волі з
позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком
на 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України
ОСОБА_1 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

У відповідності зі ст. 76 КК України
на засудженого ОСОБА_1 покладені обов'язки: не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи та навчання; періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Доля речових доказів вирішена
відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Судом
ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що працюючи головою Житлово-будівельного
кооперативу № 4, що розташований в м. Бахмачі по вул. Пушкіна, 11-а, з метою
отримання кредиту у відділенні ВАТ „Державний Ощадний банк України” склав,
підписав, завірив печаткою ЖБК № 4 і надав установі банку за відомо неправдиві
довідки про доходи: довідку від 25 липня 2006 року про сукупний дохід ОСОБА_1
на посаді голови ЖБК № 4 за січень-червень 2006 року 900 грн. за кожен місяць;
довідку від 25 липня 2006 року по сукупний дохід ОСОБА_2 на посаді бригадира
будівельної бригади ЖБК № 4 за січень-лютий 2006 року по 360 грн. за кожний
місяць, за березень 2006 року в сумі 370 грн., за квітень-червень 2006 року по
450 грн. за кожний місяць; довідку від 04 серпня 2006 року про сукупний дохід
ОСОБА_3на посаді комірника ЖБК № 4 за січень-червень 2006 року по 550 грн. за
кожний місяць; довідку від 04 серпня 2006 року про сукупний дохід ОСОБА_4на
посаді діловода ЖБК № 4 за січень -червень по 600 грн. за кожен місяць.
Фактично ОСОБА_1 в січні - червні 2006 року не мав доходів по ЖБК № 4; ОСОБА_2
в січні-березні 2006 року не мав доходів по ЖБК № 4, а в квітні-червні 2006
року мав дохід в розмірі 680 грн.; ОСОБА_3 в січні-березні 2006 року не мала
доходів по ЖБК №4, а в квітні-червні 2006 року мала дохід в сумі 1050 грн.;
ОСОБА_4 в січні - березні 2006 року не мала доходів по ЖБК №4, а в
квітні-червні 2006 року мала дохід в сумі 1050 грн.

На підставі неправдивих довідок банком
були видані кредити: ОСОБА_2 по кредитному договору № 75 від 26 липня 2006 року
та договору поруки № 70 від 26 липня 2006 року за поручительства ОСОБА_1 - 2100
грн.; ОСОБА_3 по кредитному договору № 83 від 04 серпня 2006 року та по
договору поруки № 78 від 04 серпня 2006 року за поручительством ОСОБА_4 - 2200
грн. отримані в банку гроші ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передали ОСОБА_1, який
використав їх на потреби ЖБК № 4.

15 листопада 2007 року та 11 серпня
2008 року заборгованість перед Ощадним банком України повністю погашена ОСОБА_3
та ОСОБА_2

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить
вирок суду змінити, врахувати всі пом'якшуючи обставини та призначити йому
покарання з застосуванням ст. ст. 69 та 69-1 КК України нижче від найнижчої
межі, а також не застосовувати до нього додаткового покарання.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
засудженого, який підтримав свою апеляцію і просив вирок суду змінити, думку
прокурора, який вважав, що підстав для задоволення апеляції не має, колегія
суддів дослідивши доводи апеляції і матеріали кримінальної справи вважає, що
підстав для задоволення апеляції не має.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні зазначених злочинних
дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в
судовому засіданні доказами, і є обґрунтованим.

Фактичні обставини справи, доведеність
винності та правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 судовому засіданні суду
першої інстанції ніким, в тому числі і засудженим не оспорювались і згідно ст.
299 ч. 3 КПК України не досліджувались.

У відповідності з встановленими судом
фактичними обставинами події злочину, правильно застосований і матеріальний
закон, що не оспорюється в апеляції.

Будь-яких процесуальних порушень при збиранні, дослідженні й оцінці
доказів, які б ставили під сумнів висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1
та правильність кваліфікації його дій, судом допущено не було.

Висновки суду ґрунтуються на допустимих і достатніх доказах.

Зібрані в справі докази мають
процесуальні джерела і досліджувались судом відповідно до вимог закону.

Колегія суддів вважає, що дії
засудженого ОСОБА_1 судом правильно
кваліфіковані за ст. ст. 222 ч. 1, 366 ч. 1 КК України.

Міра покарання
засудженому ОСОБА_1 призначена у
відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з врахуванням тяжкості скоєних
злочинів, даних про особу засудженого, того що він раніше не судимий.

Колегія суддів вважає, що призначене засудженому покарання є необхідним і
достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Суд при
призначенні покарання врахував всі пом'якшуючи обставини в тому числі і ті на
які є посилання в апеляції засудженого. Підстав для застосування ст. 69 КК України
колегія суддів не знаходить.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від
11 серпня 2008 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Судді:

Навозенко
Л. С. Миронцов В. М. Зенченко Т. С.