Справа № 360/2390/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/138/15 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 18 03.02.2015

УХВАЛА
Іменем України

03 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000800 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Бородянського районного суду Київської області від 05 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Гребля Бородянського району Київської області, громадянина України, українця, освіта базова вища, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Бородянського районного суду Київської області від 13 грудня 2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, зі встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік,

- визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю складу кримінального правопорушення в його діянні,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Бородянка Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_2 , не судимого

- визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю складу кримінального правопорушення в його діянні,

В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового слідства ОСОБА_7 і ОСОБА_8 обвинувачуються в наступному.

26 серпня 2014 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою, діючи умисно, з корисливих мотивів таємно викрали металеву чавунну ванну, яка знаходилась на території домоволодіння по АДРЕСА_3 та належала ОСОБА_9 , спричинивши останньому матеріальних збитків на суму 745 гривень. В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перенесли викрадену ванну до господарства по АДРЕСА_4 та продали її, отримавши грошові кошти в сумі 135 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, а дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вироком Бородянського районного суду Київської області від 05.12.2014 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано невинуватими у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і виправдано їх у зв`язку з недоведеністю складу кримінального правопорушення в їх діянні. Свої висновки суд першої інстанції мотивував тим, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення не було надано достатніх та допустимих доказів на доведення наявності в діяннях обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, вважає вирок Бородянського районного суду Київської області незаконним і просить його скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та неповнотою судового розгляду і ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком від 13.12.2013 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Вказує, що суд першої інстанції не усунув розбіжності в показах потерпілого щодо місця виявлення чавунної ванни та того, яким чином і ким вказана ванна була повернута потерпілому. Крім того, при наявності суперечностей щодо місця знаходження ванни, меж території домоволодіння потерпілого, а також розбіжностей між показами потерпілого та показами обвинувачених, судом не вирішено питання про проведення огляду домоволодіння потерпілого за участі учасників судового провадження. Також судом не вжито заходів щодо усунення протиріч у показах свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні вказувала, що ванну їй приніс ОСОБА_11 26.08.14 не пізніше 21-ї години, при цьому з ОСОБА_12 була ще одна особа, яку свідок не розгледіла, бо на вулиці було темно. Однак суд не взяв до уваги того, що влітку о цій годині ще доволі світло, а тому свідок надав суду неправдиві покази. Суд вказані протиріччя в показах свідка не усунув. За таких обставин вважає, що суд безпідставно прийшов до висновку про відсутність в діях обвинувачених складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор просить вирок суду скасувати в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Вимоги обгрунтовує тим, що судом першої інстанції було залишено поза увагою відсутність в обвинувальному акті належним чином сформульованого обвинувачення щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , чим було порушено право обвинувачених на справедливий судовий розгляд та право обвинувачених мати можливість підготуватись до захисту від висунутого обвинувачення. За таких обставин вважає, що ухвалений по справі вирок слід визнати незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК та скасувати. Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції, необхідно призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання для виконання вимог ст. 314 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який подані доповнення до апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити, обвинувачених, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги та доповнень до апеляційної скарги прокурора та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги та доповнень до апеляційної скарги колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Згідно п.1 ч.3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

На думку колегії суддів суд першої інстанції ретельно дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності і надавши їм належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обгрунтовано виправдав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у зв`язку з недоведеністю в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

За змістом ст. 185 КК України відповідальність передбачена за таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд у вироку зазначив, що в межах пред`явленого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачення суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, а саме не доведено суду та не надано доказів того, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 26.08.2014р. близько 20-ї години саме з території домоволодіння по АДРЕСА_3 таємно викрали металеву чавунну ванну.

Оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції визнав правдивими покази обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про те, що увечері 26.08.2014р. вони випадково виявили ванну в чагарнику біля стихійного смітника неподалік від вул. Паркової в смт. Бородянка і продали її, а на подвір`я потерпілого вони не заходили і звідти ванну не викрадали. Такі доводи обвинувачених узгоджуються з показами свідків: ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , і не спростовуються жодним із наданих суду доказів.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку, що отриманих судом доказів не достатньо для постановлення обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а тому їх слід виправдати за недоведеністю в їх діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про практику застосування Конституції при здійсненні правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції не провів всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх обставин справи, в тому числі щодо перевірки показів потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , не надав оцінки протоколу огляду від 27.08.2014р., згідно якого на подвір`ї будинку АДРЕСА_4 за місцем проживання ОСОБА_10 виявлено чавунну ванну, що була в користуванні, тобто не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки щодо недоведеності вини обвинувачених є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження та вироку суду, суд першої інстанції зробив ґрунтовний аналіз доказів, що були надані досудовим слідством та стороною обвинувачення та прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутній склад злочину.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 409 КПК України суд апеляційної інстанції не вправі скасувати виправдувальний вирок лише з мотивів істотного порушення прав обвинуваченого.

Доводи, викладені в доповненнях до апеляційної скарги прокурора не ґрунтуються на матеріалах справи та суперечать вимогам чинного законодавства.

Вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України, оскільки в його основу покладено належні й допустимі докази, досліджені в судовому засіданні, у тому числі ті, на які вказує в апеляційній скарзі прокурор, яким суд дав належну оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин провадження у їх сукупності.

Рішення суду першої інстанції про необхідність виправдання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є правильним, з яким колегія суддів погоджується.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та вважає за необхідне її залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції залишити без задоволення, а вирок Бородянського районного суду Київської області від 05 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - без змін.

Судді:
______ _______ _______
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4