11 лютого 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна на загальну суму 149 (сто сорок дев`ять ) гривень та замаху на таємне викрадення чужого майна на суму 132 ( сто тридцять дві гривні), вчиненому повторно, який не було доведено до кінця із причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками магазину, з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », власником якого є приватний підприємець ОСОБА_4 .
Кримінальні правопорушення обвинуваченим було вчинено при наступних обставинах :
Перебуваючи 17 грудня 2014 року близько 14 ї години в приміщенні продуктового відділу універсаму « Ютіс», розташованого в смт. Підволочиськ по вул.. Д.Галицького 55а, обвинувачений ОСОБА_5 підійшов до вітрини на якій знаходилися продукти харчування, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, маючи вільний доступ до викладених на вітрині товарів, викрав: одну пачку заварної кави « Lavazza Gualita Rossa » вагою 250 грам, вартістю 60 гривень; одну пачку заварної меленої кави « Жокей класична арабіка» вагою 250 грам, вартістю 37 гривень; один шматок сиру « Руський Класичний» вагою 0.7 кг. , вартістю 46 гривень; одну пачку крем супу «Мівіна» вагою 57.5 грам, вартістю 6 грн., а всього на загальну суму 149 грн. ( 60+ 37+46+6 ) , які заховав під куртку, та не оплативши даний товар вийшов з приміщення магазину і з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заподіявши потерпілій шкоди на вказану суму .
Після того, 26 грудня 2014 року близько 16 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні продуктового відділу магазину «Ютіс», розташованого в смт. Підволочиськ по вул. Д.Галицького 55 а, підійшов до однієї з вітрин, де знаходилися продукти харчування, викрав дві пачки фісташок вагою 180 грам, вартістю по 66 гривень кожна, які заховав під куртку та не оплативши вказані продукти, пройшов біля кас та направився до виходу з магазину, однак не зміг довести свій умисел до кінця з незалежних від його волі причин, так як був затриманий працівником магазину « Ютіс» . А всього намагався викрасти товару на суму 132 грн. (66 грн.+66 грн.).
В судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав повністю і пояснив що в середині грудня 2014 року, точно дати не пам`ятає, він, зайшов в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з метою закупки сигарет і продуктів харчування. Зробивши необхідні закупки, знаходячись в торговому залі магазину, вирішив викрасти деякі продукти, а саме каву, твердий сир та одна пачку крем супу « Мівіна». Дані товари заховав в кишені куртки і вийшов з магазину.
Через деякий час, приблизно через тиждень, перебуваючи в цьому ж магазині, знов вирішив скоїти крадіжку. При цьому за деякі продукти заплатив, а за дві упаковки фісташок, які заховав під куртку, не заплатив. Коли виходив з магазину, його затримав працівник магазину і виявив викрадені ним фісташки.
При цьому заявив, що він повністю визнає вину у скоєному та розмір збитків, завданих ним потерпілій та не бажає щоб судом досліджувалися докази, які ним не оспорювалися і не оспорюються.
Потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що вона являється приватним підприємцем і власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
В грудні 2014 року обвинувачений два рази вчиняв крадіжку продуктів з належного їй магазину. Перший раз виніс викрадені товари: каву, сир, крем суп « Мівіну», а другий раз його затримали працівники магазину при виході з приміщення магазину. Так як сума викраденого незначна, всього 149 гривень, їй повністю відшкодовані завдані крадіжкою збитки, просить не карати обвинуваченого, оскільки жодних претензій до нього не має.
Враховуючи думку учасників судового провадження, які підтримали клопотання обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), факт крадіжки продуктів 17 грудня 2014 року та за ч. 2 ст.15 , ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинене повторно, спроба вчинити крадіжку 26 грудня 2014 року .
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, які позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні одну неповнолітню дитину, ніде не працює, думку потерпілої, яка просить строго не карати обвинуваченого, так як жодних претензій до нього не має, а також те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності і відбував покарання, тому приходить до висновку що йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України суд вважає: щире каяття обвинуваченого, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, бажання пройти військову службу з оголошенням мобілізації, тому приходить до переконання що він може бути виправлений і перевихований без ізоляції від суспільства і до нього слід застосувати ст. 75 КК України - звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк передбачений санкцією даної статті та поклавши на нього певні обов`язки передбачені .п. п. 2, 3 ст. 76 КК України.
Обставиною яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , передбаченою ст. 67 КК України є рецидив злочинів.
Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив два кримінальних правопорушення, при призначенні йому покарання слід керуватись вимогами ч. 1 ст. 70 КК України призначивши покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Речових доказів у кримінальному провадженні немає.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання під час постановлення вироку.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 , ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України 1 ( один ) рік позбавлення волі
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України 2 ( два ) роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 2 ( двох ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком один рік і шість місяців.
Керуючись ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки передбачені п. п 2,3 даної статті: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності скарги, а у випадку оскарження вироку після постановлення ухвали апеляційним судом .

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя :