№ 521/6237/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2013 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Короя В.Д.

при секретарі Ігнатьєвій О.А.

за участю прокурора Кологрьової С.А.

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі угоди про примирення від 27.03.2013 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_1 по обвинувальному акту, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001239 від 28.02.2013 року у відношенні:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Одеської області, Болградського району, с. Червоноармійське, громадянина України, болгарина, працюючого на посаді інструктора по водінню автомобіля в ПП «Віраж-1», раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_2, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2013 року, приблизно о 16 год. 45 хв., ОСОБА_2, займаючи посаду інструктора по водінню автомобіля в ПП «Віраж-1», згідно наказу № 70 від 03.07.2003 року, перебуваючи біля автомобільно-дорожнього коледжу Одеського національного політехнічного університету, розташованого на вул. Тираспольській, 6 в м. Одесі, керуючись корисним мотивом, запевнивши ОСОБА_1, що той не склав іспит з підготовки водіїв транспортних засобів категорії «С» в ПП «Віраж-1», шляхом обману, а саме - під при водом проведення додаткових занять по водінню з метою подальшої успішної здачі іспиту з підготовки водіїв транспортних засобів категорії «С» в ПГІ «Віраж-1», на проведення яких не було необхідності , оскільки іспит з підготовки водіїв транспортних засобів категорії «С» в ПП «Віраж-1» ОСОБА_1 було успішно складено 04.03.2013 року, згідно протоколу №14, умисно, шляхом обману заволодів грошовими коштами останнього на загальну суму 2 000 гривень, заподіявши матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ст. 190 ч. 1 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Згідно угоди про примирення від 27.03.2013 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_1 по обвинувальному акту, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001239 від 28.02.2013 року, діями ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_1 заподіяна матеріальна шкода у розмірі 2 000 гривень, які вилучені у ОСОБА_2 і будуть повернуті потерпілому.

Таким чином, сторони прийшли до угоди про те, що підозрюваний ОСОБА_2 відшкодував усі заподіяні збитки потерпілому, у зв'язку із чим у останнього відсутні претензії матеріального характеру до підозрюваного. Сторони примирились за умов, що підозрюваний ОСОБА_2 приносить потерпілому ОСОБА_1 щирі вибачення за доставлені клопоти після оголошення рішення суду. Одночасно сторони прийшли до угоди про те, що міра покарання підозрюваному за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України повинна бути призначена у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. Потерпілий ОСОБА_1 та підозрюваний ОСОБА_2 із запропонованими умовами згодні. Наслідки укладення та затвердження угоди роз'ясненні та зрозумілі.

У підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_1 підтвердили суду, що угода про примирення від 27.03.2013 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити.

Прокурор не заперечував проти затвердження судом угоди про примирення від 27.03.2013 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_1

Дослідивши угоду про примирення від 27.03.2013 року, та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням підозрюваного та потерпілого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з'ясувавши в підозрюваного та потерпілого, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз'яснивши підозрюваному його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння підозрюваного та потерпілого змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, роз'яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку згідно положень ст.ст. 394, 424 КПК України, та відмову від здійснення прав передбачених ст. 473 ч. 4 п. 1 КПК України, суд вважає, що угода про примирення укладена між підозрюваним ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_1 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв'язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Керуючись ст.ст. 373-374, 468-476 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Угоду про примирення від 27.03.2013 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та потерпілим ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 по обвинувальному акту, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001239 від 28.02.2013 року - ЗАТВЕРДИТИ.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 /вісімсот пятдесят/ гривень.

Речові докази(а.с.14-19, 29-30, 122-124): 2 000 гривень повернути потерпілому ОСОБА_1; чоловічу сумку-барсетку з двома блокнотами та папірцем із записами(а.с.29-30, 122-124) повернути ОСОБА_2; два ватні тампони зі змивами)а.с.120-121) знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення, лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому, прокурору та потерпілому.

СУДДЯ: Корой В.Д.