Справа № 534/20/14-к
Провадження№1кп/534/55/14
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2014 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000321 від 09.03.2013р. відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Комсомольська Полтавської області з середньою освітою, неодруженого,не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.121КК України,

в с т а н о в и в :

09.03.2013 р. ОСОБА_7 знаходився біля бару «Аква» , який розташований по вул. Конституції, в м. Комсомольську разом із своєю знайомою ОСОБА_8 та збиралися сідати в таксі «Део Ланос» д/н НОМЕР_1 . В цей час до них підійшло подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_9 і між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла сварка з приводу того , хто буде їхати на автомобілі таксі. В ході сварки у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень . З метою реалізації свого злочинного умислу , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання , ОСОБА_7 наніс останньому один удар ножем в область черевної порожнини. Після цього ОСОБА_7 з місця події зник. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді одиночного проникаючого колото різаного поранення малого сальника, яке утворилося від дії колюче ріжучого предмету яким міг бути і ніж, за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень , як небезпечних для життя в момент їх спричинення.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.1ст.121 КК України не визнав повністю, посилаючись на свою непричетність до інкримінованого йому злочину і зазначив, конфлікт між ним та потерпілим 09.03.2014р. приблизно о 02 годині 00 хвилин поблизу бару «Аква» дійсно був з приводу того, кому першому їхати на таксі. Потерпілий був п`яний, поводився агресивно, нецензурно лаявся, замахувався на нього декілька разів пляшкою пива,а потім кинув її у нього , щоб уникнути конфлікту він пішки пішов з місця пригоди. Він не біг, а просто пішов швидкою ходою. Будь - яких ударів потерпілому він не наносив , але в нього такі манери, що при розмові він дуже активно жестикулює руками і допускає, що в процесі словесної перепалки між ним та потерпілим з приводу кому їхати в таксі він активно жестикулював руками. Коли він ухилявся від замахувань потерпілого, в нього з кишені випав мобільний телефон на місці пригоди, тоді він цього не замітив , а згодом працівники міліції знайшли його саме за цим телефоном. Просив виправдати його, оскільки тілесних ушкоджень потерпілому він не наносив, хто саме міг нанести потерпілому тілесні ушкодження йому невідомо, однак вважає, що він міг отримати ці тілесні ушкодження і при інших обставинах або від інший осіб, чи внаслідок падіння, оскільки потерпілий знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння і погнався за ним. Конфліктів до цього випадку між ним та потерпілим не було. Він сказав потерпілому , що буде розмовляти з ним завтра на по тверезому.

Незважаючи на повне невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_7 , суд вважає, що його вина підтверджується доказами, які надані сторонами та були досліджені в ході судового розгляду , а саме:

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, 08.03.2013р. вони з дружиною проїхали в кафе « Аква » відпочити , він вживав горілку та пиво. Приблизно після 02 годин 09.03.2013р. вони вирішили терміново їхати додому, оскільки меншій дитині було менше року , вийшли з бару , побачили таксі біля якого стояли хлопець з дівчиною. Вони вирішили поїхати з ними , дівчина була не проти , а хлопець заперечував . Його жінка сіла в автомобіль, а молодий чоловік замахнувся на нього правим кулаком в голову , він увернувся від удару , і відповів ударом , але теж промахнувся. Молодий чоловік побіг в сторону, він за ним, але не наздогнав, повернувся до автомобілю і ОСОБА_10 повідомив , що в нього дірка в животі . Вважає, що можливо і він міг «вспилити», але скоріш за все конфлікт розпочав ОСОБА_7 , йому здається він кинув в обвинуваченого недопиту пляшку пива , коли той почав тікати. ОСОБА_7 був одягнутий в куртку з капюшоном , а він був одягнутий в смугастий светр та дублянку, яку не застібав. Матеріальних претензій до обвинуваченого по відшкодуванню шкоди , завданої злочином не має .

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що святкували з чоловіком та друзями 8 березня 2013р. в барі « Аква» , приблизно о 01 годині ночі 09.03.2014р. намагалися викликати таксі , але не вдавалося. Коли вийшли з бара побачили таксі, коло якого стояли хлопець з дівчиною, які не погоджувались їхати спільно з ними, почався скандал, в ході якого хлопець та її чоловік нецензурно лаялись та оскорбляли один одного. Чоловік сказав їй сідати на заднє сидіння , а сам продовжував сваритися з хлопцем , який в момент сварки став махати руками, а потім побіг, чоловік побіг за ним і відразу вернувся , ОСОБА_11 перший побачив кров на животі в чоловіка. Інших людей поблизу не було. Вона з таксистом відразу відвезли чоловіка в лікарню.

Свідок ОСОБА_10 показав суду , що в компанії друзів, серед яких був потерпілий з дружиною , вони святкували 8 березня 2013р. в барі «Аква » по вул. Конституції в м. Комсомольську. Потерпілий з дружиною приїхали приблизно о 24 годині , через годину вони з викликали таксі і мали намір поїхати додому. Він вийшов за ними приблизно через 5 хвилин . Біля бару стояв автомобіль таксі. ОСОБА_4 з якимсь хлопцем сварились біля цього таксі. Потім йому здалося , що конфлікт вичерпаний і він пішов в напрямку до бару. Не дійшовши до бару він почув глухий удар , повернувся до автомобіля таксі , підійшов і побачив у ОСОБА_4 на кофті на животі кров.

Свідок ОСОБА_12 показав суду , що працює лікарем хірургом в Комсомольській міській лікарні , на його чергуванні в березні 2013р. доставили потерпілого у якого було виявлено проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням лівої долі печінки. Потерпілий повідомив , що він отримав поранення, коли сідав в таксі, де його вдарив молодий чоловік , вони не поділили таксі і потерпілого ударили ножем. У рани були гострі краї характерні для різаної рани. Потерпілий мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_13 показав суду , що приїздив до м. Комсомольська , що як слідчий проводив по даній справі слідчі експерименти , однак не встиг підписати відповідні протоколи .

Свідок ОСОБА_14 показав суду , що приїздив до м. Комсомольська , що як слідчий опитував потерпілого в лікарні, спочатку потерпілий повідомляв про те , що приблизно о 01 годині ночі , біля бара « Аква » дві пари не поділили таксі , виникла «потасовка» біля автомобіля таксі , вони посперечались , поштовхались , після чого він виявив на собі плями крові . Спочатку потерпілий казав , що його вдарив ОСОБА_7 , який завдав йому тілесні ушкодження . Потім потерпілий ОСОБА_4 почав казати , що ходив по нужді , може десь впав на кілок. До нього доходили розмови в м. Комсомольську , що потерпілого та свідків по даній справі залякали. По даній справі проводились слідчі експерименти , він підтверджує їх проведення , однак він не підписав деякі з них не умисно , а зв`язку з великою завантаженістю по роботі.

Винність обвинуваченого , крім показань потерпілого та свідків, підтверджується й іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 09.03.2013р. з фототаблицями згідно встановлено місце знаходження автомобіля таксі «Део ланос » державний номерний знак НОМЕР_1 на якому приїхав ОСОБА_15 і біля якого в п`яти метрах від центральних воріт до бару «Аква» по вул. Конституції в м. Комсомольську виник конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с.28- 31);

- протоколом огляду місця події від 09.03.2013р. з фото таблицями в ході якого з Комсомольської міської лікарні вилучались шапка потерпілого та кофта потерпілого синього кольору з сірими полосами зі слідами бурого кольору схожими на кров (а.с.32-36) ;

- висновками судово - імунологічних експертиз №294,№295 згідно яких кров ОСОБА_4 належить до ІІ групи , якій властиві антигени А і ізогемаглютин анти В., на светрі та на шапці знайдена кров людини , де виявлений антиген А. Кров в цих слідах може походити від ОСОБА_4 (а.с. 37-43);

- висновком судово-медичного експерта № 362 від 28.03.2013 року, згідно якого при судово-медичній експертизі на момент її проведення 28.03.2013р. у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: одиночного проникаючого колото різаного поранення передньої черевної стінки з наскрізним пораненням печінки і сліпим пораненням малого сальника , які утворились від дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути і ніж , не виключено , що у вказаний період часу і при вказаних обставинах у постанові і під експертним і ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечного для життя в момент його спричинення , враховуючи розташування виявленого тілесного ушкодження у ОСОБА_4 слід враховувати, що потерпілий знаходився в вертикальному або близько до нього положенні і був повернутий передньою частиною тіла до травмую чого предмету(а.с.88-89);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.03.2013р. за участю потерпілого ОСОБА_4 , в ході якого він в присутності двох понятих показав на місце де стояв автомобіль біля бару «Аква» по вул. Конституції в м. Комсомольську і показав при яких обставинах він отримав тілесні ушкодження, вночі після святкування 8 березня 2013р., зазначаючи що нападник був худіший за нього в одязі з капюшоном , а він був у кофті , шапці та курточці , яка була розстебнута (а.с.52-57);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.03.2013р. за участю свідка ОСОБА_10 , в ході якого він в присутності двох понятих показав на місце де стояв автомобіль біля бару «Аква» по вул. Конституції в м. Комсомольську і показав де відбувався конфлікт між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , і де вони вдвох залишились стояти коли він пішов до бару «Аква» , не дійшовши до бару «Аква» він побачив як ОСОБА_17 побіг від автомобіля в сторону, а ОСОБА_16 за ним, ОСОБА_16 повернувся і впав на коліна біля автомобіля, а ОСОБА_17 втік, на животі в ОСОБА_16 була кров на кофті, а курточка була розстебнута (а.с.58-61);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.03.2013р. за участю свідка ОСОБА_9 , в ході якого вона в присутності двох понятих показав на місце де стояв автомобіль біля бару «Аква» по вул. Конституції в м. Комсомольську і показала де відбувався конфлікт між ОСОБА_16 та невідомим хлопцем, коли ОСОБА_16 підійшов до машини до передніх дверцят , щоб сісти в машину і цей хлопець вроді як вдарив його в груди , їй здається наче кулаком і побіг, ОСОБА_16 побіг за ним і вернувся , зрозумів , що у нього рана на животі і впав на коліна , поруч з місцем конфлікту нікого не було , тільки підходив свідок ОСОБА_10 (а.с.66-69)

- висновком судово медичної експертизи речового доказу №81-МК від 08.04.2013р., згідно якого при проведенні судово - медико криміналістичної експертизи светра ОСОБА_18 виявлено : колото різане пошкодження яке утворилося від дії колюче- ріжучого предмету типа клинка ножа, який має обушок і гостре лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворючої частини клинка на рівні занурень біля 15 мм, в області пошкодження на светрі виявлена металізація у вигляді загального забруднення (а.с.107-108);

- висновком судово - медичного експерту №423 від 09.04.2013р., згідно якого при судово-медичній експертизі з урахуванням даних медичної документації у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: одиночного проникаючого колото різаного поранення передньої черевної стінки з наскрізним пораненням печінки і сліпим пораненням малого сальника , які утворились від дії колюче-ріжучого предмету , яким міг бути і ніж , не виключено , що у вказаний період часу і при вказаних обставинах у постанові і підекспертним за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечного для життя в момент його спричинення; при судово - медичній експертизі ОСОБА_4 , яких не будь тілесних ушкоджень характерних для боротьби чи самозахисту не виявлено ; тілесне ушкодження було нанесено з силою достатньою для його утворення ; враховуючи розташування виявленого тілесного ушкодження у ОСОБА_4 слід враховувати, що потерпілий знаходився в вертикальному або близько до нього положенні і був повернутий передньою частиною тіла до травмую чого предмету; в історії хвороби на ім.»я ОСОБА_4 при поступленні його у відділення мається запис що «з роту запах алкоголю »; враховуючи розташування виявленого пошкодження у ОСОБА_4 слід вважати , що він не міг сам собі нанести тілесні ушкодження (а.с.76-77).

Вказані докази суд вважає достовірними, так як вони відповідають фактичним обставинам, узгоджуються з іншими доказами, тому суд кладе їх в основу вироку, розглядаючи показання обвинуваченого ОСОБА_7 , як тактику його захисту. Суд розцінює невизнання своєї вини ОСОБА_7 в ході судового розгляду , як його бажання уникнути відповідальності і ухилитися від покарання за скоєний злочин. До його показів, даних ним в судовому засіданні, суд відноситься критично, так як вони спростовуються чисельними висновками судово-медичних експертиз та частково як свідченнями самого ОСОБА_7 щодо місця і часу вчинення злочину , наявності конфлікту між ним та потерпілим, відразу після якого у потерпілого з`явились тілесні ушкодження, частково показаннями потерпілого ОСОБА_4 щодо місця і часу скоєння злочину, наявності конфлікту між ним та обвинуваченим безпосередньо після якого у нього виявилися тяжкі тілесні ушкодження, на інших осіб ні обвинувачений , ні потерпілий , ні свідки очевидці подій не посилались показаннями свідка ОСОБА_12 , який безпосередньо після події злочину отримав інформацію від потерпілого щодо обставин отримання тілесних ушкоджень.

Разом з тим , під час судового розгляду з метою встановлення фактичних обставин справи суд був позбавлений можливості безпосередньо допитати свідків , які були очевидцями подій ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , які жодного разу не з`явились в судове засідання і сторона обвинувачення не забезпечила їх явку . А відповідно до вимог ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку , передбаченому сти.225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_19 просив визнати недопустимими доказами протоколи проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_4 (а.с. 52-57),за участю свідка ОСОБА_9 (а.с.66-69), свідка ОСОБА_15 (а.с.62-65), свідка ОСОБА_10 (а.с.58-61, свідка ОСОБА_8 (а.с.47-51), посилаючись на те, що зазначені слідчі експерименти проводились з одними і тими ж понятими , в них не зазначено прізвище спеціаліста та вони не підписані слідчим , і складались не в місці проведення слідчої дії.

Суд не погоджується з доводами захисника ОСОБА_19 щодо недопустимості доказів зібраних в ході досудового розслідування , оскільки згідно КПК України відсутя заборона щодо участі одних і тих же понятих при проведенні слідчих дій і слідчим ОСОБА_20 безпосередньо в судовому засіданні було підтверджено факт проведення вищезазначених слідчих експериментів .

При цьому, суд відхиляє твердження захисника ОСОБА_19 про недопустимість вищезазначених доказів , виходячи з вимог ст. 87 та ст. 89 КПК України, які дають вичерпні підстави та порядок визнання судом доказів недопустимими, серед яких захисник не зазначив тих, які б вказували про отримання доказів внаслідок порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, чи здобуті завдяки інформації, отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

За змістом закону істотними порушеннями кримінально-процесуального закону визнаються не будь-які порушення, а такі, що перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання доказів недопустимими відсутні.

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставин кримінального провадження, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу, достатність та взаємозв`язок сукупності зібраних доказів, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 повністю доведена.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України, як скоєння дій , що виразилися в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому,небезпечного для життя в момент заподіяння.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини проти власності з застосуванням насильства проти потерпілого та злочини проти здоров`я потерпілого , однак в силу ст.89 КК України є несудимим . На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра обвинувачений не перебуває. Однак, матеріалами справи ОСОБА_7 характеризується, як схильний до скоєння правопорушень.

Згідно висновку ЛКК від 18.04.2013р. ОСОБА_7 противопоказань до виконання фізичної праці не має, лікування з приводу алкогольної та наркотичної залежності не потребує (а.п.86).

Згідно відповіді Комсомольської міської лікарні від 19.04.2013р. ОСОБА_7 на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. (а.п.83).

У відповідності до ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину , особу винного, який в силу ст.89 КК України не судимий , дані, що характеризують обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, тимчасово не працює, а також відсутність пом`яшуючих та обтяжуючих покарання обставин, обвинувачений є особою молодого віку, не одружений , має на утриманні неповнолітню дитину , думку потерпілого, який не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру , на суворому покаранні не наполягав і просив виправдати його , і вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.121КК України основне покарання в межах санкції даної статті у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинувачений в силу ст.89 КК України не судимий, характеризується позитивно за місцем проживання, з урахуванням його особи, ступені тяжкості вчиненого злочину, принципів індивідуалізації та співмірності заходу примусу, характеру вчинених дії, а також вимоги ст.50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням із встановлення іспитового строку, передбаченого ст. 75 КК України, з покладанням на неї обов`язків передбачених п.п. 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілим не заявлено, речові докази відсутні, витрат на залучення експерта не має.

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, протягом строку випробування періодично з`являтися на реєстрацію та повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 не обирати.

У відбуту частину покарання зарахувати ОСОБА_7 час тримання під вартою з 29.03.2013р. по 06.12.2013р.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно :

Суддя ОСОБА_1