АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа №11-кп/791/386/15 р. Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року квітня місяця «09» дня
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_2
СуддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретаріОСОБА_5
З участю прокурораОСОБА_6
ЗахисникаОСОБА_7
ОбвинуваченогоОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_7 на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 17 лютого 2015 року, -
в с т а н о в и л а:
Цим вироком

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Баку, жителя

АДРЕСА_1 , зареєстрованого

за адресою

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до обмеження волі на два роки з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік.

У відповідності до положень ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання і не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 392 гривні 20 копійок за залучення експерта.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він 04 травня 2013 року о дев`ятій годині п`ятдесят п`ять хвилин, керуючи автомобілем « ВАЗ-21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 і рухаючись по центральному ринку по вул. Л. Стрільців у напрямку проспекту Дніпровський в м. Нова Каховка, біля вїзду до заводу « Хлібозавод порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху України, а саме не обрав безпечний інтервал між автомобілем та пішоходом ОСОБА_10 , здійснив наїзд на ліву ногу останньої, В результаті таких дій ОСОБА_8 і дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості.

На вирок місцевого суду обвинувачений ОСОБА_8 і захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, у яких покликаються на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, як вказують апелянти, суд поверхово розглянув провадження, критично не оцінив докази, це стосується показань потерпілої, свідків, висновку експерта. Про проведення слідчого експерименту з потерпілою слідчий сторону захисту не повідомив та відмовив у проведенні повторного експерименту з участю всіх учасників кримінального провадження. Крім того, позбавивши обвинуваченого права керувати транспортними засобами, суд фактично позбавив його можливості отримувати джерела доходу так як він на автомобілі здійснює пасажирські перевезення. Просять вирок скасувати, виправдавши обвинуваченого та закривши кримінальне провадження.

Заслухавши міркування прокурора про необхідність залишення вироку без зміни, обвинуваченого ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи поданих ними апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину за зазначених у вироку обставин відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованим та підтверджується перевіреним в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну правову оцінку і правильно кваліфікував дії обвинуваченого.

Сам обвинувачений не спростовує факту керування ним автомобілем у вказаний час і вказаному місці та виникнення конфлікту з потерпілою, яка під час проїзду його мимо неї почала кричати і стукати рукою по даху автомобіля та заявила йому про наїзд колесом його автомобіля на її ногу, на якій він бачив набряк. Доводи апеляційних скарг обвинуваченого і захисника щодо помилковості висновків суду про причетності обвинуваченого до дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої були спричинені тілесні ушкодження потерпілій, та недопустимості наведених у вироку доказів не заслуговують уваги.

Відповідно до положень ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що 04 травня 2013 року перебувала на території центрального ринку в м. Нова Каховка. Під час перебування її біля торгового прилавку відчула біль у нозі та побачила що, автомобіль під керуванням обвинуваченого наїхав на її ногу.

Свої показання потерпіла підтвердила і під час слідчого експерименту. У суду не було підстав сумніватися в об`єктивності та достовірності показань потерпілої. Жодних доказів. що тілесні ушкодження потерпіла мала до вказаних подій сторона захисту не надала. Як встановив суд після дорожньо-транспортної пригоди потерпіла самостійно не могла рухатися, зразу після пригоди каретою швидкої допомоги була доставлена в лікарню і шпиталізована. Доводи поданих на вирок апеляційних скарг про недопустимість як докази даних слідчого експерименту у зв`язку з тим, що слідчим було відмовлено у проведенні такого експерименту і з участю обвинуваченого не є переконливими і не ставлять під сумнів показання потерпілої, які узгоджуються з іншими доказами. Зокрема, свідок ОСОБА_11 підтвердила в суді, що на території центрального ринку бачила потерпілу, яка стояла біля торгового прилавку і в момент коли біля неї проїжджав на автомобілі обвинувачений потерпіла стала кричати та скаржитися про наїзд колесом автомобіля на її ногу.

За даними протоколу огляду місця пригоди місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться на території центрального ринку в м. Нова Каховка по вул. Л.Стрільців, впродовж якої розташовані торгівельні прилавки.

Відповідно до висновку експертиз

· водій ОСОБА_12 з моменту виявлення і до моменту наїзду на пішоходу ОСОБА_10 бачив її стоячою та повернутою спиною до його автомобіля, біля правого краю проїжджої частини. При виконанні водієм п. 13.3 Правил дорожнього руху України, а саме дотримання безпечного інтервалу між автомобілем та пішоходом, який складає не менше 0, 375 м, він мав технічну можливість попередити дорожньо-транспортну пригоду.

· у ОСОБА_10 виявлено піднадкостний перелом зовнішньої щиколотки лівого гомілко стопового суглобу, що відноситься до середньої ступені тяжкості і міг виникнути при наїзді колесом автомобіля на її ногу при вказаних потерпілою обставинах.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено істотних порушень процесуального законодавства під час досудового розслідування та при розгляді його судом, які б унеможливлювали постановлення законного і обґрунтованого рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив докази у кримінальному провадженні, обґрунтовано їх визнав допустимими, дав доказам правильну юридичну оцінку і вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України.

Що стосується призначеного судом обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами то на думку колегії суддів таке рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України щодо мети покарання, його необхідності, достатності і справедливості. Обвинувачений вину не визнав, не покаявся, а тому призначення саме такого додаткового покарання буде стимулювати обвинуваченого до виправлення його та буде служити попередженням нового злочину.

З оглядом на викладене, колегія суддів вважає, що вирок місцевого суду є законним, а тому підстав для його скасування та задоволення апеляційних скарг обвинуваченого і захисника немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 і обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 17 лютого 2015 року щодо цього обвинуваченого без зміни.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового розгляду на протязі трьох місяців з моменту її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно

Суддя