Справа № 200/4325/15-к
Провадження № 1-кп/200/307/15
УХВАЛА
12 березня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря: ОСОБА_4

сторін судового провадження:

прокурора: ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську матеріали судового провадження № 1кп/200/307/15 (кримінального провадження №0004656) за обвинуваченням:

ОСОБА_9 за ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України,

ОСОБА_10 , за ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України, суд

В СТ А Н О В И В:
06.03.2015 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло судове провадження № 1кп/200/307/15 (кримінальне провадження №0004656) за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України, ОСОБА_10 за ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні, та клопотав про приєднання до обвинувального акту матеріалів кримінального провадження.

Також, прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою на два місяці.

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили обрати їм інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення прокурору обвинувального акту для усунення порушень вимог ст. 291 КПК України.

В обґрунтування свого клопотання захисник ОСОБА_7 послався на обставину, що відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність і формулювання обвинувачення.

Його підзахисному ОСОБА_9 інкримінується умисне заволодіння чужим майном шляхом обману (квартирами та нерухомістю померлих громадян) внаслідок чого було заподіяно шкоду спадкоємцям померлих та територіальній громаді м. Дніпропетровська з правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 190 та ч.4 ст. 190 КК України.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 «Про судову практику про злочини проти власності» від 06.11.2009 року зазначено, що обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) або зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві використовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності або обов`язковості передачі майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна або права на нього.

Проте, як зазначено в обвинувальному акті, усі власники майна померли до початку вчинення протиправних дій і жодної участі у підписанні чи підробці документів або у безпосередній передачі майна чи права на нього обвинуваченими не приймали, тобто не могли його добровільно передавати обвинуваченим, які використовували для заволодіння майном вищевказаних громадян обман або зловживання довірою.

Таким чином, на думку захисника ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_7 відсутня головна ознака заволодіння чужим майном шляхом шахрайства добровільність передачі потерпілим майна винній особі, а також використання винною особою при заволодінні майном відносно потерпілого обману або зловживання довірою.

Крім того, в обвинувальному акті відсутні будь-які посилання на норму закону у відповідності до якої майно (нерухомість померлих громадян), яким заволодів ОСОБА_9 у співучасті з іншими особами, мало хоча б якийсь стосунок до Територіальної громади м. Дніпропетровська та з яких правових підстав її визнано потерпілою. Вказано, що їй спричинено матеріальну шкоду та прийнято цивільний позов про відшкодування вартості квартири.

Аналогічна ситуація склалася і щодо заявлення та прийняття до розгляду цивільних позовів потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ..

З викладеного випливає, що фактичні обставини кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті та їх правова кваліфікація, які прокурор вважає доведеними, не ґрунтуються на положеннях закону та містять посилання на них, а формулювання обвинувачення не відповідають суті та змісту положень закону України про кримінальну відповідальність (статті та частини статей), на які робиться посилання.

Просив задовольнити його клопотання.

Захисник ОСОБА_8 підтримав клопотання захисника ОСОБА_7 ..

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав клопотання захисника ОСОБА_7 ..

Представник потерпілого ОСОБА_6 проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 заперечував.

Прокурор проти задоволення даного клопотання заперечував. Вважав, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України.

Вислухавши сторони судового провадження, дослідивши надані матеріали обвинувального акту, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість клопотання захисника ОСОБА_7 з наступних підстав.

Так, згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 «Про судову практику про злочини проти власності» від 06.11.2009 року зазначено, що відповідно до статті 190 КК ( 2341-14 ) шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Слід мати на увазі, що коли потерпіла особа через вік, фізичні чи психічні вади або інші обставини не могла правильно оцінювати і розуміти зміст, характер і значення своїх дій або керувати ними, передачу нею майна чи права на нього не можна

вважати добровільною.

Якщо особа заволодіває чужим майном, свідомо скориставшись чужою помилкою, виникненню якої вона не сприяла, та за відсутності змови з особою, яка ввела потерпілого в оману, вчинене не може розглядатись як шахрайство.

Якщо обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а саме вилучення майна відбувалося таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній. Такі дії слід кваліфікувати відповідно як крадіжку, грабіж або розбій.

Крім того, дослідженням матеріалів обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0004656, судом встановлено, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування в п. 21 розділу І «проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» зазначений протокол допиту потерпілого ОСОБА_13 .

В самому ж обвинувальному акті відомості відносно потерпілого ОСОБА_13 відсутні.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Як вбачається з направленого до суду обвинувального акту, слідчий при його складанні не сформулював обвинувачення належним чином, не кваліфікував дії обвинувачених відповідно до вимог закону, обвинувачення є неконкретним.

Таким чином, обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

Дані порушення є суттєвими, та такими, що унеможливлюють призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Щодо клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , колегія суддів вважає за необхідне його задовольнити з наступних підстав.

Так, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачені покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років. На думку суду існують ризики, що опинившись на волі, обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватися від органу досудового слідства та суду, впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачені покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років. Існують ризики, що опинившись на волі, обвинувачений ОСОБА_10 може переховуватися від органу досудового слідства та суду, впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 194, 197, 314, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0004656 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України, ОСОБА_10 , за ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України та додатки до нього повернути прокурору відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 в зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 до 13.05.2015 року, з можливістю внесення застави в сумі 1 218 000 (один мільйон двісті вісімнадцять тисяч) гривень.

В разі внесення застави обвинуваченим ОСОБА_9 або заставодавцем підозрюваний ОСОБА_9 підлягає звільненню з-під варти уповноваженою особою місця ув`язнення.

В разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 з-під варти в зв`язку із внесенням застави, уповноважена особа місця ув`язнення повинна роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 та заставодавцеві їх права та покладені на них цією ухвалою обов`язки.

В разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 з-під варти в зв`язку із внесенням застави покласти нього наступні обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до слідчого в провадженні якого буде знаходитися справа, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із м. Дніпропетровська та повідомляти про зміну міста проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження.

Роз`яснити обвинуваченому чи застоводавцю, що в разі невиконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язків, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід держави.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 до 15.05.2015 року, з можливістю внесення застави в сумі 1 218 000 (один мільйон двісті вісімнадцять тисяч) гривень.

В разі внесення застави обвинуваченим ОСОБА_10 або заставодавцем підозрюваний ОСОБА_10 підлягає звільненню з-під варти уповноваженою особою місця ув`язнення.

В разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 з-під варти в зв`язку із внесенням застави, уповноважена особа місця ув`язнення повинна роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 та заставодавцеві їх права та покладені на них цією ухвалою обов`язки.

В разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 з-під варти в зв`язку із внесенням застави покласти нього наступні обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до слідчого в провадженні якого буде знаходитися справа, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із м. Дніпропетровська та повідомляти про зміну міста проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження.

Роз`яснити обвинуваченому чи застоводавцю, що в разі невиконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язків, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід держави.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3