11-кп/775/461/2014(м)
264/3034/14-к

Єдиний унікальний номер 264/3034/14-к Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11кп/775/461м/2014 доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 309 КК України

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 жовтня 2014 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володарське Володарського району Донецької області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, працюючого прибиральником в ТОВ «УОПТ Сервіс», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджено за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти її про зміну місця проживання і роботи та періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально виконавчої інспекції,-
ВСТАНОВИЛА:
Згідно з вироком суду 26 січня 2014 року ОСОБА_8 приблизно у період з 06 години 20 хвилин до 07 години після отриманих напередодні дзвінків, перебуваючи на автобусних зупинках автобусу 136 маршруту в районі будинку 1 по пр. Леніна в м. Маріуполі та поблизу поштового відділення в с. Каменськ м. Маріуполя, діючи умисно, незаконно отримав від невстановлених у ході досудового розслідування осіб особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.
У цей же день, приблизно о 7 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , пройшовши через контрольно-пропускний пункт, де перетнувши лінію охорони Маріупольського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області, розташованого за адресою: с. Каменськ, вул. Містечко охорони в Іллічівському районі міста Маріуполя, знаходячись на охоронюваній зоні ізолятору, був зупинений працівниками оперативного відділу ізолятору для проведення особистого огляду.
Після цього, співробітниками правоохоронних органів під час огляду у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено 4 згортка та пачку з-під сигарет з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить відповідно 2,5 г., 2,6 г., 2,6 г., 3,7 г. та 2,9 г. (загалом 14,3 г.).
Окрім цього ОСОБА_8 , являючись особою, яка вживає наркотичні засоби, за невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, повторно, для особистого вживання без цілі збуту незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.
Зазначений наркотичний засіб ОСОБА_8 незаконно перевіз за місцем свого мешкання у будинок АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав для особистого вживання без цілі збуту.
26.01.2014 року при проведенні обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 в будинку АДРЕСА_1 працівниками правоохоронних органів у двох окремих пакунках вилучений особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,9 г. та 23,5 г. відповідно (загалом 24.4 г.), який він повторно незаконно зберігав за місцем свого мешкання для особистого вживання та виготовлення наркотичних засобів без цілі збуту.
Кримінальне провадження розглянуто у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікацію кримінального правопорушення, вважає, що вирок є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Просить вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 за ч.2 ст.309 КК України призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
Посилається на те, що судом не було належним чином враховано конкретні обставини та ступінь суспільної небезпеки злочину. Зокрема, не враховано, що ОСОБА_8 скоїв вказане кримінальне правопорушення, являючись службовою особою, яка здійснює функції представника влади та працівника правоохоронного органу, грубо порушуючи вимоги чинного законодавства. Окрім того, він на протязі тривалого часу вживає наркотичні засоби, не одружений, дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо, стійкі соціальні зв`язки відсутні. За таких обставин вважає, що застосування судом вимог ст.75 КК України є безпідставним та не буде сприяти виправленню обвинуваченого.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Доведеність вини обвинуваченого і кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оспорюються.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обираючи вид і міру покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема судом враховано, що ОСОБА_8 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, до затримання мав постійне місце роботи, за місцем роботи характеризувався позитивно, маючи одне стягнення, зняте у встановленому законом порядку та чотири заохочення, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше у зловживанні наркотичних засобів помічений не був, на обліку в диспансерах м. Маріуполя не значиться. При цьому судом першої інстанції взято до уваги те, що обвинувачений визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному, ця обставина врахована судом як така, що пом`якшує покарання.
З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо необхідності призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону із застосуванням вимог ст.75 КК України.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є неспроможними, а вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 жовтня 2014 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4