Справа №1-168/2007
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

24
жовтня 2007 року м. Могилів-ПоДільський

Могилів-Подільським
міськрайонний судом Вінницької області

в складі
головуючого - судді Соколова В.О., при
секретарі - Базілевич Ю.С. , з участю
прокурора - Загороднюк В.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Могилеві-Подільському

кримінальну
справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, українця,
освіта середня, розлученого, непрацюючого, в силу
ст. 89 КК України не судимий,

у скоєнні
злочину, передбаченого ст.
164 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, згідно виконавчого листа № 2-225 від
04.12.1995 року виданого Могилів-Подільським міським судом, зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі
1/4 частини від всіх доходів щомісячно,
на користь ОСОБА_2, на утримання
сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2. Знаючи про обов'язок сплачувати аліменти і являючись
працездатним, ОСОБА_1 злісно ухилявся
від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини, в результаті чого утворилася заборгованість в
розмірі 5496 грн.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе за ст.
164 ч. 1 КК України визнав, суду
пояснив, що знав про наявність рішення
Могилів-Подільського районного суду про стягнення з нього на користь потерпілої
на утримання неповнолітньої дитини,
батьком якої він являється,
аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісячно. Однак, починаючи з грудня 1995 року не сплачував
аліменти, незважаючи на звернення
потерпілої до нього, неодноразові
виклики в державну виконавчу службу і письмові попередження про притягнення до
кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів. Пояснив, що причиною несплати аліментів є відсутність
постійного місця роботи. Не заперечує,
що з 1995 року підсудний не приймав ніяких мір для
працевлаштування, не звертався в
Могилів-Подільський міськрайонний центр зайнятості для працевлаштування або
отримання допомоги по безробіттю. Підтвердив,
що за вказаний період працював у приватних осіб, мав мінливий дохід, але навмисно не сплачував аліменти з
отриманих доходів в твердій грошовій сумі,
хоча мав таку можливість по 8, 50 грн. 1999 році, по 17 грн. в 2000-2001 році, та в послідуючі роки. В скоєному розкаюється.

В судовому
засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду показала,
що підсудний - її колишній чоловік,
з яким з 1991 по 1995 рік проживала в зареєстрованому шлюбі. 12.11.1993
році народився син ОСОБА_3, батьком
якого в свідоцтві про народження записаний ОСОБА_1. Згідно рішення суду, з грудня 1995 року підсудний зобов'язаний
платити на користь потерпілої аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх доходів
щомісячно на утримання неповнолітнього сина. В частковому відношенні це складало
в 1999 році - по 8, 50 грн. в місяць, в
2000-2001 p.p. - по 17
грн., в 2002 р. - 21 грн., в 2003 р. - 25 грн.. Підсудний мав реальну
можливість сплачувати вказану суму, так
як працюючи у приватних осіб мав доходи,
перевищуючі вказані суми
сплати аліментів, але
на неодноразові звернення

потерпілої
до нього, відмовлявся, зароблені гроші використовував для придбання
спиртних напоїв, пияцтва. Також в
добровільному порядку не приймав участь в утриманні сина, за вказаний період не купляв ні одягу, ні продуктів харчування ні іграшок на потреби
дитини. Потерпіла вважає, що підсудний
навмисно ухилявся від сплати аліментів,
хоча мав реальну можливість і станом на 2007 рік допустив заборгованість
в сумі 5496 грн. На вказану суму заявила цивільний позов, який просить задовільнити.

Крім
визнання вини підсудним ОСОБА_1, показів
потерпілої, вина ОСОБА_1 в
інкримінованому діянні підтверджується: виконавчим листом № 2-225 від
04.12.1995 року (а. с. 5-6); постановою
про відкриття виконавчого провадження від 12.07.1999 року (а. с. 8); копією свідоцтва про розлучення (а.
с. 10); письмовими попередженнями (а.
с. 25-27); рахунками заборгованості по
аліментах (а. с. 31-39) та іншими
матеріалами кримінальної справи.

З
урахуванням зібраних в судовому засіданні доказів, суд прийшов до висновку, що підсудний достовірно знаючи про
обов'язок, згідно рішення суду
сплачувати аліменти на користь потерпілої ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від всіх доходів
щомісячно, з 1999 року - дня відкриття
виконавчого провадження, тривало, систематично і наполегливо ухилявся від
виконання цього обов'язку, не зважаючи
на відповідні письмові попередження працівника державної виконавчої служби.
Ухилення виразилося втому, що підсудний
з 1999 р. по 2007 р., не приймав міри
для працевлаштування, не звертався в
Могилів-Подільський міськрайонний центр зайнятості, що підтверджується довідкою (а. с. 15),
маючи мінливі доходи, перевищуючі
суми сплати аліментів, навмисно не
сплачував аліменти, будучи письмово
попереджений належних висновків не зробив,
продовжував ухилятися від сплати аліментів, чим скоїв злочин, передбачений
ст. 164 ч. 1 КК України - злісне
ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей
(аліменти), а також злісне ухилення
батьків від утримання неповнолітніх, що
перебувають на їх утриманні.

Обираючи
покарання підсудному, суд враховує
характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного - характеризується посередньо, особа,
яка схильна до систематичного вживання алкогольних напоїв, обставини справи, не знаходячи обтяжуючих вину обставини, враховуючи,
що підсудний не має постійного місця роботи, що виключає можливість застосування міри
покарання у вигляді виправних робіт, при
обставинах що підсудний на протязі 8 років злісно ухилявся від сплати
аліментів, належних висновків не
робив, суд вважає, за необхідним обрати йому покарання у вигляді
обмеження волі, передбачене санкцією ч.
1 ст.
164 КК України

В
задоволені цивільного позову потерпілої на суму 5496 грн. відмовити з тих
підстав, що в державній виконавчій
службі відкрито провадження про стягнення з підсудного на користь потерпілого
аліментів на утримання дитини, а також
утвореної заборгованості по ним в сумі 5496 грн., тобто є процесуальний документ на підставі
якого державна виконавча служба зобов'язана стягнути заборгованість в сумі
цивільного позову потерпілої.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд -

ПРИСУДИВ:

Визнати
винним ОСОБА_1 за ст. 164 ч. 1 КК України і обрати покарання у
вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обраний -
підписка про невиїзд.

В
задоволені цивільного позову про стягнення на користь ОСОБА_2 5496 грн. -
заборгованості по сплаті аліментів,
відмовити.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 днів.