Справа
№ 1 - 74407
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2007 року Дніпровський районний суд м. Києва
в складі :

головуючої судді О.М. Сітайло,

при секретарі М.В. Лупко, М.О.
Петренко,

за участю прокурора О.В. Кошової,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України,
освіта середня, не працюючого, судимого
вироком Подільського районного суду м. Києва від 01.09.2005 року за ст. 186 ч.
2 КК України на 4 роки позбавлення волі і звільненого від відбування покарання
з іспитовим строком 2 роки;

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя АДРЕСА_3, українця, громадянина України,
освіта середня, перебуваючого в
цивільному шлюбі, не працюючого, не судимого в силу ст. 55 КК України (в
редакції 1960 р.);

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Раковець Сорокського р-ну Республіки Молдова, проживаючого АДРЕСА_3, українця, громадянина
України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, не судимого,

у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, -

В
С Т А Н О В И В:

11.05.2007 року близько 00.10 год. ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння за попередньою змовою неподалік території пляжу
"Молодіжний" в ПКіВ "Гідропарк" в м. Києві вчинили напад,
поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров'я особи, яка зазнала
нападу, на раніше не знайомого громадянина ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим
майном за наступних обставин:ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_4 та завів розмову з
метою відволікти його увагу. В цей час до них підійшли ОСОБА_3 і ОСОБА_2, який приставив до горла ОСОБА_4 розбиту
пляшку, та під погрозою фізичної
розправи наказали мовчати. Затягнувши
ОСОБА_4 таким чином в безлюдне місце на території пляжу "Молодіжний",
ОСОБА_1наніс два удари кулаком в обличчя ОСОБА_4, спричинивши фізичний біль, в
результаті чого ОСОБА_4 впав на землю і ОСОБА_1, подавляючи опір потерпілого,
вперся ногами в живіт ОСОБА_4, ОСОБА_2 притиснув колінами ноги, а ОСОБА_3 - притиснув
колінами плечі.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1наніс декілька
ударів кулаком в область обличчя та грудей ОСОБА_4, ОСОБА_2 в цей час обшукав
кишені, а ОСОБА_3 наніс 2 удари кулаком в голову та обличчя і, погрожуючи
фізичною розправою та застосуванням газового балона, наказав мовчати, при цьому закриваючи йому рукою рот і здушуючи шию потерпілого протягом декількох
хвилин, чим утруднив дихання та спричинив фізичного болю потерпілому.

Реалізуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 заволоділи
мобільним телефоном Samsung D-500, вартістю 1000 гривень, з сім-картою
оператора мобільного зв'язку djuice вартістю 50 гривень, на рахунку якої було 20 гривень, та грошима в
розмірі 200 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_4матеріальної шкоди в розмірі
1270 гривень. Після чого ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1з місця вчинення злочину
зникли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою винність
визнав частково і пояснив, що 10.05.2007 року він з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з якими
познайомився на залізничному вокзалі у м. Києві, протягом дня спілкувалися та вживали спиртні напої: горілку та пиво. У
другій половині дня вони разом поїхали у ПКіВ "Гідропарк" в м. Києві,
де біля „Венеціанського мосту” близько 23 .00 год. до нього підійшов потерпілий
та запропонував йому відійти поговорити. Під час розмови у ОСОБА_1 з потерпілим
виник конфлікт, який переріс у бійку, оскільки потерпілий образив ОСОБА_1, і
він завдав ОСОБА_4 два удари кулаком у обличчя, від чого останній упав на
землю. У цей час до них підійшли
ОСОБА_3, який став утримувати протягом
хвилини потерпілого, в той час, як ОСОБА_1 продовжував бити потерпілого. Одночасно до них підійшов ОСОБА_2, який
забрав ОСОБА_1 від потерпілого. При цьому у своїх показаннях ОСОБА_1наполягав
на тому, що у потерпілого ніхто грошей і мобільного телефону не забирав, кишені
не обшукував.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою винність визнав частково і пояснив, що протягом дня 10.05.2007 року він
разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спілкувалися
та вживали спиртні напої. Коли вони близько 23 .00 год. знаходились у ПКіВ
"Гідропарк" в м. Києві біля „Венеціанського мосту”, до ОСОБА_1
підійшов потерпілий і вони відійшли з поговорити. Через п'ять хвилин ОСОБА_3 побачив, що потерпілий лежить на
землі, він підбіг до потерпілого і став його утримувати, щоб
допомогти ОСОБА_1, завдавши при цьому потерпілому два удари в грудну клітку. На відстані близько 0,5 м.
від потерпілого він побачив мобільний телефон і забрав його собі. На той час
власного мобільного телефону у нього не
було і він не знав, що цей телефон належить потерпілому. Також ОСОБА_3 пояснив, що потерпілому ніхто
ні пляшкою, ні газовим балоном не погрожував.

Підсудний ОСОБА_2 у судовому засіданні свою винність визнав частково і пояснив,
що 10.05.2007 року він з ОСОБА_1 таОСОБА_3 протягом дня спілкувалися та вживали спиртні напої. У другій половині
дня вони разом поїхали у ПКіВ "Гідропарк" в м. Києві, де біля
„Венеціанського мосту” близько 23 .00 год. до
ОСОБА_1 підійшов потерпілий, вони розмовляли, неподалік них знаходився
ОСОБА_3 Потім він побачив, що вони б'ються, підійшов до них і тримав потерпілого за ноги. Раптово ОСОБА_3 і
ОСОБА_1зірвалися і побігли від потерпілого
і ОСОБА_2 теж пішов від нього.ОСОБА_2 наздогнав потерпілий і попросив
віддати йому сім-карту, на що він йому відповів, що в нього нічого немає. Через хвилин 20 з кущівОСОБА_2 гукнули з
кущів. Підійшовши він побачив там ОСОБА_1 і ОСОБА_3, який тримав у руках мобільний
телефон і запитав, що робити з телефоном. При цьому ОСОБА_2 наполягав на тому,
що потерпілому нічим не погрожував, в
руках у нього розбитої пляшки не було і газового балону теж.

Так, у судовому засіданні підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
заперечували попередню змову на заволодіння майном ОСОБА_4 та застосування до
потерпілого розбитої пляшки та погрози застосування газового балону,
посилаючись на те, що ні пляшки, ні газового балону у них не було. Підсудні стверджували, що ОСОБА_4
перший підійшов до ОСОБА_1, вони відійшли в сторону поговорити і між ними виник
конфлікт, який переріс у бійку. ОСОБА_3, а за ним і ОСОБА_2 підійшли на
допомогу ОСОБА_1 При цьому підсудні визнали, що били потерпілого, однак кишені
потерпілого ніхто не обшукував, ні грошей, ні мобільного телефону вони у потерпілого не відбирали. ОСОБА_3 мобільний телефон підібрав на землі
біля потерпілого, і кому він належить він не знав.

Незважаючи на невизнання підсудними
своєї винності, у вчиненні розбою за попередньою змовою групою осіб, їх
винність підтверджується зібраними протягом досудового слідства у справі та
перевіреними у судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 у судовому
засіданні пояснив, що приїхавши 10.05.2007 року приблизно о 23-й год. в ПКіВ
"Гідропарк", він пішов на пляж "Молодіжний" та сів на
бетонну плиту, де сидів приблизно 30 хв. Місце було освітлене. В цей час до
нього підійшов, як йому тепер відомо, ОСОБА_1 та попросив закурити. Потім почав
задавати йому різні безглузді запитання. Приблизно через 5 хвилин до них
підійшли, як тепер йому відомо, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Це вже було приблизно о
00.10 год. 11.05.2007 року. ОСОБА_2 тримав у руках розбиту пляшку. Всі троє
були у стані алкогольного сп'яніння. Побачивши це, він злякався і встав, щоб
піти від них геть, оскільки поблизу нікого не було. В цей час ОСОБА_2,
підійшовши до нього ззаду, приставив до горла розбиту пляшку. Хтось із них
сказав, щоб він мовчав, бо якщо буде кричати, то вони його поріжуть. Тоді
ОСОБА_1 з ОСОБА_3 взяли його попід руки та потягнули у темне безлюдне місце.
Після того ОСОБА_1 наніс йому два удари кулаком в обличчя, завдавши фізичного
болю, в результаті чого він впав на землю. ОСОБА_1 уперся йому колінами в
живіт, ОСОБА_2 притиснув йому колінами ноги, а ОСОБА_3 притиснув йому колінами
плечі. ОСОБА_1 ще наніс йому декілька ударів кулаком по обличчю та грудях,
завдавши фізичного болю, ОСОБА_2 обшукував кишені, а ОСОБА_3говорив, що якщо
він буде кричати, то у нього є газовий балон і він "спалить йому
очі", тобто, спричинить йому тілесні ушкодження. Також ОСОБА_3закривав
йому рукою рот, здушував руками шию, таким чином, утруднюючи дихання, та наніс
2 удари кулаком в обличчя та голову, завдавши фізичного болю. Коли вони встали
та почали втікати, то в руках ОСОБА_1 він бачив свій мобільний телефон Samsung
D-500, вартістю 1000 гривень. В телефоні була сім-карта оператора мобільного
зв'язку djuice вартістю 50 гривень, на
рахунку якої було 20 гривень. Також він виявив відсутність грошей в розмірі 200
гривень, які знаходилися в кишені штанів. Обдивившись навкруги, грошей він не
знайшов. Коли він кричав, щоб вони повернули його мобільний телефон та гроші,
то ОСОБА_3 вилаявся на його адресу
нецензурною лексикою. Після того він звернувся до працівників міліції. Через
деякий час ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були затримані працівниками міліції, а
йому було повернуто його мобільний телефон з сім-картою. В результаті
викрадення йому було завдано матеріальної шкоди в розмірі 1270 гривень, на
даний час йому відшкодовано матеріальної шкоди в розмірі 1070 гривень.

В результаті протиправних дій ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 йому було спричинено тілесні ушкодження, однак, за медичною
допомогою він не звертався і СМЕ не проходив.

Суд критично оцінює показання підсудних, які вони дали у
судовому засіданні, у тій частині, де вони заперечували попередню змову на
заволодіння майном потерпілого, а також застосування до нього розбитої пляшки
та погрози застосування газового балону.

Так, будучи допитаним протягом досудового
слідства в якості обвинуваченого від
11.05.2007 року ОСОБА_2 свою вину визнавав повністю, щиро розкаявся та дав
показання про те, що в ПКіВ "Гідропарк" близько 24-ї год. він разом з
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ішли у напрямку
"Венеціанського мосту". Через деякий час вони побачили незнайомого
чоловіка, який йшов від мосту та розмовляв по телефону. В цей час ОСОБА_3
сказав, що йому потрібен мобільний телефон і запропонував забрати у чоловіка телефон. Вони стояли та
чекали, поки чоловік порівняється з ними. Коли чоловік підійшов до них, то
ОСОБА_3 попросив зателефонувати з його телефону. Чоловік відмовив йому, тоді
ОСОБА_3 вдарив чоловіка кулаком в голову. Від удару чоловік впав на спину.
Хлопці навалилися на чоловіка. ОСОБА_1 тримав чоловіка, а ОСОБА_3 виривав з рук
мобільний телефон. Він в цей час пішов далі в сторону мосту. Через декілька
хвилин повз нього пробігли ОСОБА_1 з
ОСОБА_3, а за ними потерпілий. Потім потерпілий повернувся до нього і сказав,
що бачив його з хлопцями, щоб він повернув мобільний телефон. Коли він трохи
пройшов, то біля кущів його гукнули
ОСОБА_1 з ОСОБА_3. Підійшовши, він побачив в руках ОСОБА_3 мобільний
телефон, який він запропонував продати, але він відповів, що вже пізно і йому
потрібно додому та пішов в напрямку метро. Потім був затриманий працівниками
міліції.

Допитаний протягом досудового слідства ОСОБА_3 в якості
обвинуваченого від 11.05.2007 року свою вину визнав повністю і показав, що в
ПКіВ "Гідропарк" після розпиття спиртних напоїв, з ким пішли у
напрямку "Венеціанського мосту". Коли пройшли через міст близько о
24-й год. він помітив незнайомого чоловіка, який розмовляв по телефону. Він
запропонував хлопцям викрасти мобільний телефон. Вони пішли до чоловіка та
почали наносити йому удари руками. Хто перший і скільки разів вдарив - він не
пригадує. Він наніс чоловіку 2 удари кулаком в область грудей. Чоловік впав на
землю, хлопці притискали чоловіка руками до землі, а він обшукував кишені. При
цьому хлопці говорили чоловіку, щоб він мовчав. З правої кишені джинсів
чоловіка він забрав мобільний телефон Самсунг і вони пішли в глиб лісопосадки,
де просиділи приблизно 20 хвилин. Потім пішли в сторону метро, де він був
затриманий працівниками міліції і у
нього було вилучено мобільний телефон. Потім затримали ОСОБА_1 таОСОБА_2

ОСОБА_1будучи
допитаним протягом досудового слідства у якості підозрюваного показав, що близько
21.30 год. на вокзалі він зустрів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_3 мав зустрітися з
кимсь в ПКіВ "Гідропарк" і запропонував їм поїхати разом з ним. Також
у розмові ОСОБА_3 сказав, що у нього не має мобільного телефону і що він хоче
його у когось викрасти у ПКіВ "Гідропарк". Вони погодилися і поїхали
у ПКіВ "Гідропарк", куди приїхали приблизно о 22.30 год. Після того
пішли в кафе, яке розташовано праворуч від метро, де випили одну або дві пляшки
горілки. Приблизно через півтори години вони вирішили перейти через
Венеціанський міст.. Коли йшли через міст, то до них підійшов незнайомий
чоловік, який запитав його про сексуальну орієнтацію. Він виразився в адресу
чоловіка нецензурною лексикою та сказав йому, щоб йшов геть від них. Чоловік
взяв його за руку та запропонував відійти в сторону. Він погодився і вони пішли
вперед, а хлопці за ними. Пройшовши через міст, вони трохи пройшли і зупинилися
неподалік громадських туалетів. Там він сказав, щоб чоловік відчепився від них.
Чоловік грубо йому відповів. Після того він вдарив чоловіка кулаком у голову і,
схопивши рукою за шию спереду, повалив його на землю. Чоловік впав на спину.
Він тримав його за горло та притискав до землі. В цей час до них підбігли
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які почали обшукувати кишені у чоловіка. Чи наносили вони
удари чоловіку - він не бачив. Після того ОСОБА_3 сказав, що потрібно йти.
Після цього вони пішли від чоловіка назад в сторону мосту. Біля мосту вони сіли
на лавку та почали курити. В цей час їх обігнав чоловік, якого він вдарив і
пішов через міст в напрямку метро. Вони посиділи приблизно 15 хвилин і пішли в
тому ж напрямку. Коли сиділи на лавці, то ОСОБА_3 сказав, що забрав у чоловіка
мобільний телефон. Який саме - не говорив і не показував.

Коли
вийшли на міст, то ОСОБА_3 кудись зник. Він з
ОСОБА_2 пішли до метро, де були затримані працівниками міліції. В
службовому автомобілі вже був ОСОБА_3 та потерпілий, який їх впізнав. Коли
хлопці почали обшукувати кишені потерпілого, то він розумів, що вони викрадають
його речі, але чоловіка не відпустив, так як це проходило дуже швидко.

Суд,
аналізуючи детальні та послідовні
показання потерпілого, які були незмінними як протягом всього досудового
слідства, так і в судовому засіданні, дійшов висновку, що показання підсудних,
зокрема про те, що потерпілому не погрожували застосуванням газового балону та
не приставляли до шиї розбиту пляшку, не відповідають дійсності. Так, ОСОБА_2
стверджував, що розбитої пляшки не було, а в руках він міг тримати лише
окуляри, які постійно носить за станом здоров'я. Зазначена обставина у судовому
засіданні перевірялась, однак, потерпілий наполягав, що саме розбиту пляшку
йому ОСОБА_2 приставив до шиї, а не будь-який інший предмет.

Крім того, у судовому засіданні
підсудні заявили, що показання, які вони давали у якості підозрюваних 11.05
2007 року, не відповідають дійсності, оскільки вони здобуті незаконними методами шляхом застосування до них фізичного
насильства та психологічного тиску. Також підсудними у судовому засіданні з
цього приводу були надані заяви, за якими прокуратурою Дніпровського району м.
Києва зазначені обставини перевірялись, і у порядку ст. 97 КПК України було
прийнято рішення про відмову у порушенні кримінальної справи щодо осіб, у
провадженні яких була кримінальна справа по обвинуваченнюОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3,
зокрема, щодо слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві Антонюк
А.В. та оу ВКР Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві Бабича А.В.

Допитані у судовому засіданні
слідчий СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві Антонюк А.В. та оу ВКР
Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві Бабича А.В. пояснили, що
недозволених методів слідства до підсудних вони не застосовували, ні письмових,
ні усних скарг з цього приводу відОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3не надходило,
видимих тілесних ушкоджень на них не було.

Показання потерпілого ОСОБА_4, які були послідовними та
незмінними як на досудовому слідстві так
і в судовому засіданні, об'єктивно підтверджуються зібраними у справі та
перевіреними у судовому засіданні доказами, зокрема, даними протоколів очних
ставок між потерпілим та кожним з підсудних, з яких убачається, що потерпілий
на підсудних вказував як на осіб, які вчинили злочин щодо нього із зазначенням
дій кожного із підсудних по відношенню до нього, а також даними протоколу огляду
від 11.05.2007 року, з яких убачається що у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено мобільний
телефон, який належить потерпілому.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що дії
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КК України кваліфіковані вірно,
як вчинення розбою за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_2 покарання, суд
відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, дані про особу підсудного,
який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, має на утриманні
дружину, з якою фактично проживає у
цивільному шлюбі, і яка на даний час вагітна.

Обставин, що пом'якшують покарання ОСОБА_2, судом не
встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_2, суд визнає вчинення
злочину у стані алкогольного сп'яніння.

З урахуванням всіх обставин справи, даних про особу
підсудного ОСОБА_2, суд вважає за
необхідне обрати підсудному покарання за
тяжкий злочин у виді позбавлення волі
у межах санкції ст. 187 ч.2 КК України
і призначити йому мінімальне покарання, встановлене санкцією ст. 187 ч.
2 КК України злочинів з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві
власності, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових.

У строк відбуття покарання необхідно зарахувати час
тримання ОСОБА_2 під вартою в Київському слідчому ізоляторі № 13 Державного
департаменту України з питань виконання покарань (а.с. 62) - з 14 травня 2007
року, а також час, протягом якого він був затриманий за підозрою у вчиненні
злочину у порядку ст. 115 КПК України (а.с. 51), тобто з 11 травня 2007 року.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання , суд відповідно до вимог
ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, дані про особу підсудного,
який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, до кримінальної
відповідальності притягується вперше, вчинив злочин у молодому віці.

Обставин, що пом'якшують покарання ОСОБА_3, судом не
встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3, суд визнає вчинення
злочину у стані алкогольного сп'яніння.

З урахуванням всіх обставин справи, даних про особу
підсудного ОСОБА_3, суд вважає за необхідне обрати підсудному покарання за
тяжкий злочин у виді позбавлення волі у
межах санкції ст. 187 ч.2 КК України і призначити йому мінімальне покарання,
встановлене санкцією ст. 187 ч. 2 КК України злочинів з конфіскацією всього
майна, яке належить йому на праві власності, яке буде необхідним і достатнім
для його виправлення і попередження
вчинення ним нових злочинів.

У строк відбуття покарання необхідно зарахувати час
тримання ОСОБА_3 під вартою в Київському
слідчому ізоляторі № 13 Державного департаменту України з питань виконання покарань
(а.с. 64) - з 14 травня 2007 року, а також час, протягом якого він був
затриманий за підозрою у вчиненні злочину у порядку ст. 115 КПК України (а.с.
42), тобто з 11 травня 2007 року.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_1 покарання , суд відповідно до вимог
ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, дані про особу підсудного,
який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується
посередньо, вчинив новий злочин, маючи не зняту і не погашену у встановленому
законом порядку судимість.

Обставин, що пом'якшують покарання ОСОБА_1, судом не
встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_1, суд визнає вчинення
злочину у стані алкогольного сп'яніння.

З урахуванням всіх обставин справи, даних про особу
підсудного ОСОБА_1, суд вважає за необхідне обрати підсудному покарання за
тяжкий злочин у виді позбавлення волі у
межах санкції ст. 187 ч.2 КК України злочинів з конфіскацією всього майна, яке
належить йому на праві власності і, враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив новий
злочин протягом іспитового строку
встановленого вироком Подільського районного суду м. Києва від 01 вересня 2005 року, яким він був засуджений
за ст. 186 ч. 2 на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК
України, остаточне покарання йому визначити за правилами ст.71 КК України, яке буде необхідним і достатнім
для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

У строк відбуття покарання необхідно зарахувати час
тримання ОСОБА_1 під вартою в Київському слідчому ізоляторі № 13 Державного
департаменту України з питань виконання покарань (а.с. 66) - з 14 травня 2007
року, а також час, протягом якого він був затриманий за підозрою у вчиненні
злочину у порядку ст. 115 КПК України (а.с. 30), тобто з 11 травня 2007 року.

Як убачається із матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_4
заявив на досудовому слідстві, а також підтримав у судовому засіданні цивільний позов у розмірі 200 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної йому внаслідок вчинення підсудними
злочину щодо нього. На думку суду позов знайшов своє підтвердження зібраними
протягом досудового слідства та
перевіреними у судовому засіданні доказами і підлягає задоволенню у
повному обсязі, а саме: стягненню солідарно
зОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на відшкодування
матеріальної шкоди 200 грн.

Речові докази у справі: мобільний телефон - залишити
потерпілому.

На підставі викладеного, керуючись ст. 323, 324 КПК
України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України і призначити
йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке належить йому на праві власності.

На підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_1
покарання за сукупністю вироків шляхом
часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком
Подільського районного суду м. Києва від 01.09.2005 року, і остаточно визначити
йому покарання у виді 8 (восьми) років розбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке належить йому на праві
власності.

Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою у
Київському СІЗО №13 ДДУПВП залишити ОСОБА_1 без зміни до вступу вироку в
законну силу.

Строк покарання засудженому відраховувати з 11 травня 2007 року.

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України і призначити
йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке належить йому на праві
власності.

Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою у
Київському СІЗО №13 ДДУПВП залишити
ОСОБА_2 без зміни до вступу вироку в законну силу.

Строк покарання засудженому відраховувати з 11 травня 2007 року.

ОСОБА_3 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України і призначити
йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке належить йому на праві
власності.

Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою у
Київському СІЗО №13 ДДУПВП залишити ОСОБА_3 без зміни до вступу вироку в
законну силу.

Строк покарання засудженому відраховувати з 11 травня
2007 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди 200 грн.

Речові докази у справі: мобільний телефон - залишити
потерпілому.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду
м. Києва протягом 15 діб через Дніпровський районний суд м. Києва, а засудженим
- у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя