Справа № 444/3763/13-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2014 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальну справу № 444/3763/13-к про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рава-Руська Жовківського р-ну Львівської обл., проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рава-Руська Жовківського р-ну Львівської обл., проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст. 187 КК України,

з участю обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

прокурора ОСОБА_12

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_11 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 11 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 11 березня 2014 року засуджені:

ОСОБА_8 за ч.2 ст. 187 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому особистого майна;

ОСОБА_9 за ч.2 ст. 187 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому особистого майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишено без зміни.

Строк покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 постановлено рахувати з 25 жовтня 2013 року.

Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.

Обвинувачені визнані винними в тому, що 24 жовтня 2013 року близько 05.00 год. ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, вступив у злочинну змову з ОСОБА_9 , маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном громадян, з корисливих мотивів, та знаходячись в салоні автомобіля марки "Рено Лагуна" реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_14 на АДРЕСА_3 , погрожуючи ножем ОСОБА_15 , відкрито заволоділи належними останньому грошима в сумі 1650 грн. та 910 злотих, що становить 2393 грн. 93 коп., чим спричинили збитки на загальну суму 4043 грн. 96 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок змінити, призначити йому на підставі ст.ст. 69, 75, 76 КК України більш м`яке покарання та звільнити від відбування покарання з випробуванням. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: судом не враховано його особу; обставини, які пом`якшують покарання; те, що злочин вчинено внаслідок збігу випадкових обставин; умисел на вчинення злочину у нього виник раптово, коли він побачив гроші; він є особою молодого віку; добровільно відшкодував заподіяну шкоду; має незадовільний стан здоров`я; в стані алкогольного сп`яніння не перебував; при вчиненні злочину не усвідомлював, що потерпілий є особою похилого віку.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_13 просить вирок змінити в зв`язку з суворістю призначеного покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, пом`якшити призначене покарання, застосувавши ст. 69 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з конфіскацією майна. Покликається на те, що ОСОБА_8 повністю визнав свою вину та у скоєному щиро покаявся, не згідний лише з обставинами, що обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку. Будь-яких доказів на підтвердження обставин, що обтяжують покарання, під час досудового слідства та судового розгляду не здобуто; не було проведено судово-медичної експертизи на стан перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння; не враховано судом, що потерпілого ОСОБА_14 обвинувачений бачив вперше, в темну пору доби, на вигляд ОСОБА_16 був старшою особою, але не похилого віку. Судом не взято до уваги усунення заподіяної шкоди, хоча в матеріалах кримінального провадження знаходиться добровільна заява ОСОБА_8 про місце знаходження ножа та грошей. Також не враховані позиція потерпілого про те, що останній жодних претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_8 не має, пробачає його і просить суворо не карати; обставини, які пом`якшують покарання. ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має тяжкий стан здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 просить вирок змінити, обравши ОСОБА_9 на підставі ст. 69 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Вважає, що призначене покарання є надто суворим і не відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого з таких підстав: ОСОБА_9 є особою молодого віку; зареєстрований та проживає з матір`ю, яка є інвалідом з дитинства, похилого віку і потребує постійного стороннього догляду; злочин був вчинений внаслідок збігу випадкових обставин та умисел на вчинення злочину виник раптово; не враховано обставину, яка пом`якшує покарання добровільне відшкодування завданої шкоди; ОСОБА_16 не має претензій ні матеріального, ні морального характеру; ОСОБА_9 не помітив, якого віку був водій, і не усвідомлював, що вчиняє злочин щодо особи похилого віку; перебування ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння неможливо встановити; після вчинення злочину ОСОБА_9 повністю визнав себе винним, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину й повністю відшкодував завдані збитки.

При апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_9 просить застосувати щодо нього Закон України "Про амністію у 2014 році".

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_11 , які підтримали апеляційні скарги, виступ прокурора, який просить вирок скасувати й справу направити на новий судовий розгляд, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи й перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, виходячи з наступного.

При розгляді справи суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, потерпілий ОСОБА_17 проживає в АДРЕСА_4 (а.с.4).

Натомість усі повістки про виклик до суду були направлені потерпілому не за адресою його проживання, а за місцем його народження в с. Хлевіска Карпатського воєводства Республіки Польща й без дотримання порядку, встановленого ч.7 ст. 135 КПК України (а.с.13, 17, 31, 39, 44, 71).

Таким чином судове провадження здійснено за відсутності потерпілого ОСОБА_14 , який не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до п.5 ч.2 ст. 412, п.1 ч.1 ст. 415 КПК України є безумовною підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Між тим в обґрунтування своїх висновків суд у мотивувальній частині вироку покликався на показання потерпілого ОСОБА_14 , а також дав оцінку показанням свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які останні давали на досудовому слідстві (а.с.83-85). Зазначене порушення вимог ч.4 ст. 95 КПК України є істотним відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України і тягне за собою скасування вироку.

Крім цього вирок суду не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Однак мотивувальна частина вироку містить суперечності, які ставлять під сумнів його законність та обґрунтованість.

Згідно з диспозицією ч.1 ст. 187 КК України під розбоєм слід розуміти напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

У фабулі обвинувачення зазначено, що обвинувачені, погрожуючи ножем ОСОБА_15 , відкрито заволоділи належним йому майном. Таким чином обвинувачені вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (а.с.81-82).

З такого змісту вироку залишається незрозумілим, у вчиненні яких саме злочинних діянь суд вважає доведеною вину обвинувачених: чи у нападі із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, чи у нападі з погрозою застосування такого насильства.

У фабулі обвинувачення зазначено про перебування ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння (а.с.81). У той же час, призначаючи покарання, суд у вироку вказав як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння і ОСОБА_8 , і ОСОБА_9 (а.с.85).

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зважаючи на суперечності, які містяться у вироку, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити правильність призначеного обвинуваченим покарання.

Оскільки допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними й перешкоджають перевірці апеляційних доводів, вирок відповідно до ст.ст. 412, 415 КПК України підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження призначенню до нового судового розгляду в суді першої інстанції.

При розгляді справи суд першої інстанції повинен повно та всебічно дослідити обставини справи, в разі доведеності вини дати правильну юридичну оцінку діям винних осіб та ухвалити в справі законне, обґрунтоване й вмотивоване судове рішення, в тому числі з врахуванням передбачених вимог кримінального закону щодо призначення покарання.

Крім цього колегія суддів звертає увагу на допущену судом при ухваленні вироку невідповідність законові.

У резолютивній частині вироку зазначено про призначення кожному обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією "всього належного особистого майна". Таке формулювання додаткового покарання не відповідає положенням ст. 59 КК України, яка передбачає конфіскацію всього або частини майна, яке є власністю обвинуваченого.

Вироком суду ухвалено стягнути з обвинувачених процесуальні витрати в солідарному порядку, що є неправильним. Слід враховувати, що солідарну відповідальність несуть особи, спільними діями або бездіяльністю яких завдано шкоду. Процесуальні витрати не є шкодою, завданою спільними діями кількох обвинувачених, і стягувати їх належить в певних частках з кожного із обвинувачених.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про застосування щодо нього Закону України "Про амністію у 2014 році" на даний час задоволене бути не може, оскільки відповідно до ст. 8 цього Закону амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за розбій (стаття 187 КК України 2001 року). Крім того, оскільки вирок підлягає скасуванню, правильність кваліфікації дій обвинувачених, а відповідно і питання застосування амністії підлягає вирішенню при новому судовому розгляді.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_13 задоволити частково.

Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 11 березня 2014 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 скасувати.

Призначити у Жовківському районному суді Львівської області новий розгляд кримінальної справи № 444/3763/13-к про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.2 ст. 187 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у виді тримання під вартою залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4