Дата документу 22.08.2014

Справа № 334/7998/14-к
Провадження № 1-кс/334/1412/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2014 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя, у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні №0002277 від 13.12.2012 р. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Камо, Вірменія, без громадянства, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 15.03.2006 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими особами, знаходячись між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , здійснили ряд пострілів у ОСОБА_6 з автомату «Калашникова» та револьверу системи «Наган», спричинив потерпілому вісім кульових поранень з ушкодженням печінки, легенів, серця, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_6 помер.

Свідки по кримінальному провадженню прямо вказують на ОСОБА_5 як на особу, яка вчинила вищезазначене кримінальне правопорушення.

В діях ОСОБА_5 вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого п.12, ч.2 ст.115 КК України ( вбивство тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб ).

28.12.2012 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру в порядку ст.ст.277, 278 КПК України про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, за який законом передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

31.05.2006 року ОСОБА_5 було оголошено в розшук.

Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, та законних інтересів, учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Європейська конвенція про видачу правопорушників 1957 року використовує поняття «постанова про утримання під вартою» і визначає його як будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі та проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про

ув`язнення або замість нього. Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року оперує аналогічним поняттям «постанова про взяття під варту», визначаючи процесуальне рішення, на підставі якого особа може бути взята під варту для екстрадиції.

Частиною 2 статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Крім цього, ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» визначено, що у випадку, якщо міжнародним договором України, який набрав у встановленому законом порядку, встановлено інші правила, ніж передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Частиною 6 статті 193 КПК України передбачено,що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого , лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи, і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Чинним законодавством України визначено поняття державного розшуку як комплексу розшукових та оперативно розшукових заходів, які проводяться з метою отримання інформації про ймовірне перебування в України розшукуваних і встановлюваних осіб, якщо є підстави вважати, що вони можуть переховуватись чи перебувати (перебували) на території України.

Міжнародний розшук це комплекс розшукових та оперативно розшукових заходів, які здійснюється на території країн - учасниць СНД за ініціативою правоохоронних органів однієї із зазначених країн з метою отримання інформації про ймовірне місцезнаходження безвісно зниклих людей, виявлення, арешту та видачі осіб (екстрадиції), які переховуються від слідства, суду виконання вироку, встановлення особи невпізнаного трупа.

Міжнародний розшук це комплекс розшукових, інформаційнодовідкових та інших заходів, що здійснюються Національним центральним бюро Інтерполу на території держав учасниць МОКП Інтерпол відповідно до норм міжнародного права, а також відповідно до чинного законодавства України з метою отримання інформації про місцезнаходження безвісно зниклих людей, особи невпізнаних трупів, виявлення, арешту і видачі осіб (екстрадиції), які переховуються від слідства, суду та виконання вироку.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно розшукуваної особи по суті, необхідно враховувати, що підозрювані, обвинувачені, оголошені у міждержавний розшук, розшукуються і робочим апаратом НЦБ Інтерполу.

Україна вступила до Міжнародної організації кримінальної поліції (Інтерпол) у 1992 році. Національне бюро Інтерполу в Україні (Укрбюро Інтерполу) діє на підставі Положення про Національне центральне бюро Інтерполу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1993 року № 220. Функції Укрбюро Інтерполу покладаються на Міністерство внутрішніх справ України. в структурі якого утворено робочий апарат Бюро.

Головними напрямами його діяльності відповідно до статутних положень враховуючи чинне законодавство України, є координація діяльності правоохоронних органів країни у боротьбі зі злочинністю, яка виходить за межі однієї держави., забезпечення взаємодії з Генеральним секретаріатом та відповідними органами країн членів Інтерполу та проведення міжнародного розшуку.

Слідчий у судовому засіданні підтримав своє клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , оскільки підозрюваний знаходиться в міжнародному розшуку.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

У кримінальних провадженнях, у яких органами досудового розслідування України оголошено міжнародний чи міждержавний розшук обвинувачених, винесення постанов суду про затримання осіб є невиправданими з огляду на передбачену ч.6 ст.193 КПК України можливість заочного обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Більше того, направлення таких постанов суду про затримання разом із запитом про екстрадицію призводить до звільнення правопорушників з-під варти за кордоном та відмови у задоволенні клопотання про їх екстрадицію з мотивів порушення Україною вимог міжнародного законодавства.

Станом на 20.08.2014 року, підозрюваний ОСОБА_5 перебуває у міжнародному розшуку, що згідно ч.6 ст.193 КПК України є підставою для слідчого судді, суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного.

Обґрунтовуючи наявність ризиків, передбачених у п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України, необхідно зазначити те, що ОСОБА_5 , будучи неодноразово засудженим за скоєння кримінальних правопорушень, тривалий час переховується від органів досудового слідства, підтримує зв`язки з особами з кримінального середовища. Враховуючи ОСОБА_5 як особистість, можливо зробити висновок, що він може незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинити ряд нових кримінальних правопорушень, в тому числі проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, та враховуючи, що підозрюваний знаходиться в міжнародному розшуку, у зв`язку з чим обрання більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, тому суд обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 176-178, 184, 193, 194 КПК України, суд, -

У X В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1