Справа № 467/780/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2015 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тбілісі Республіки Грузія, гр. Грузії, маючого неповну середню освіту, не одруженого, відбуваючого покарання в Арбузинській ВК № 83,

раніше судимого: 05.06.2014 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2014 року на підставі ст. Закону України "Про амністію у 2014 році" строк покарання скорочено наполовину до 2 років 1 місяця 4 днів і постановлено його обчислювати з 19.04.2014 року,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи засудженим 05.06.2014 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, 23.09.2014 року прибув для відбування покарання до Арбузинської ВК № 83 Миколаївської області, що розташована в смт.Костянтинівка Арбузинського району вул.Дзержинського, 1.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, систематично порушував встановлений режим відбування покарання, допустивши при цьому ряд порушень, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності: 8 жовтня 2014 року за зберігання заборонених предметів 15 діб ДІЗО; 15 жовтня 2014 року за відмову винести спальні речі з камери ДІЗО - догана начальника колонії; 23 жовтня 2014 року за зберігання заборонених предметів - 3 місяці ПКТ; 14 листопада 2014 року за відмову винести спальні речі з камери ПКТ - догана начальника колонії; 26 листопада 2014 року за відмову винести спальні речі з камери ПКТ - сувора догана начальника колонії; 28 листопада 2014 року за відмову винести спальні речі з камери ПКТ - догана начальника колонії; 10 лютого 2015 року за невиконання команди "Підйом" - сувора догана начальника колонії; 10 лютого 2015 року за зберігання заборонених предметів - 3 місяці ПКТ.

На підставі постанови начальника Арбузинської ВК № 83 від 10 лютого 2015 року 11 лютого 2015 року засудженого ОСОБА_4 за вчинене порушення було переведено до камери № 7 ПКТ установи. Згідно графіка чергування засуджених, які тримаються в ПКТ № 7, 17 лютого 2015 року ОСОБА_4 призначений черговим, в обов`язки якого відповідно до підпункту 5, додатку № 23 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань ( пункту 2 розділу ХХІІ), затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29 грудня 2014 року входить здійснення прибирання камерного санвузла, а після закінчення прогулянки - двориків для прогулянок.

17 лютого 2015 року о 14 годині у ході проведення перевірки адміністрацією установи на території забороненої зони у складі: голови комісії ОСОБА_6 , який у відповідності до наказу начальника Арбузинської ВК № 83 УДПтС України в Миколаївській області № 8 о/с від 06.02.2015 року виконував обов`язки першого заступника начальника Арбузинської ВК № 83 УДПтС України в Миколаївській області та членів комісії: заступника начальника з виховної та психологічної роботи Арбузинської ВК № 83 УДПтС України в Миколаївської ОСОБА_7 , начальника відділу нагляду та безпеки Арбузинської ВК 83 УДПтС України в Миколаївській області ОСОБА_8 та начальника медичної частини Арбузинської ВК № 83 УДПтС УКраїни в Миколаївській області ОСОБА_9 було виявлено, що після проведення прогулянки засуджених ПКТ № 7 у прогулянковому дворику не прибрано, а саме: в дворику знаходилися шматки паперу.

Головою комісії ОСОБА_6 надано вказівку черговому помічнику начальника установи ОСОБА_10 забезпечити відповідним інвентарем для прибирання прогулянкового дворику чергового по камері №7 та прогулянковому дворику засудженого ОСОБА_4 Забезпечивши засудженого ОСОБА_4 інвентарем, ОСОБА_6 наказав йому здійснити прибирання прогулянкового дворику № 1. Однак, останній в присутності представників адміністрації відмовився від прибирання в прогулянковому дворику.

Після відмови в прибиранні прогулянкового дворику, ОСОБА_6 було зачитано засудженому ОСОБА_4 зміст статті 391 КК України та повідомлено останнього, що в разі невиконання останнім вимоги щодо прибирання дворику № 1 буде вирішено питання про притягнення останнього до кримінальної відповідальності та повторно в присутності представників адміністрації установи наказано засудженому ОСОБА_4 здійснити прибирання прогулянкового дворику №1. Однак, останній в присутності представників адміністрації відмовився від прибирання в прогулянковому дворику, зазначивши, що не може здійснити прибирання за станом здоров"я.

У ході проведення 17 лютого 2015 року фельдшером медичної частини ОСОБА_11 медичного обстеження засудженого ОСОБА_4 було встановлено, що засуджений здоровий та може виконувати роботу по прибиранню прогулянкового дворику.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро покаявся, показав суду, що 11 лютого 2015 року він був поміщений до камери № 7 ПКТ за вчинене порушення. Йому було відомо про те, що він як черговий по камері мав здійснювати прибирання камери та прогулянкового дворику. Графік прибирання висів зовні камери. Після прогулянки 17 лютого 2015 року його покликали до комісії з числа представників колонії та голова комісії ОСОБА_6 запропонував йому прибрати сміття у прогулянковому дворику, при цьому йому надати віник для прибирання. Він відмовився прибирати. Далі ОСОБА_6 йому зачитав зміст статті КК України про відповідальність на непокору працівникам колонії і повторно запропонував здійснити прибирання, на що він відмовився, вказавши, що йому не дозволяє стан здоров`я. Цього ж дня його оглянув фельдшер ОСОБА_11 , який надав висновок про те, що він може прибирати.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст. 391 КК України як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у вигляді переведення до приміщення камерного типу( одиночної камери).

Обставиною, яка пом`якшує покаранняобвинуваченого, є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, є рецидив злочинів.

Враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості у період відбуття покарання в місцях позбавлення волі, за місцем відбуття покарання характеризується задовільно, має малолітню дитину, не одружений, суд вважає достатнім і доцільним для виправлення і перевиховання призначити йому покарання у виді позбавлення волі з частковим приєднанням невідбутої частини покарання, призначеного вироком Київського районного суду м.Одеси від 05.06.2014 року.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід по справі не раніше обирався. Суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому до вступу вироку у законну силу запобіжний захід у вигляді утримання під вартою з урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченого.

Питання про речові докази підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 391 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 1(один) рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м.Одеси від 05.06.2014 року, остаточно визначивши йому покарання у виді 1(одного) року 1(одного) місяця позбавлення волі.

До вступу вироку у законну силу обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді утримання під вартою, взявши його під варту у залі суду.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з дня винесення вироку, тобто з 15.06.2015 року.

Речові докази по справі графік чергувань, який знаходиться на зберігання у камері зберігання речових доказів Арбузинського РВ УМВС України в Миколаївській області, повернути законному володільцю - Арбузинській ВК № 83 УДПтС України в Миколаївській області.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1