солом`янський районний суд міста києва
і м е н е м У к р а ї н и
17 квітня 2015 року слідчий суддя Солом’янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., за участю секретаря Грінченко Е.С., сторони кримінального провадження слідчого Солом'янського РУ ГУ МВС України в місті Києві Боголюб М.В., розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, -
В ході досудового слідства встановлено, що невстановлена особа у липні 2014 року шляхом обману заволоділа квартирою №62 по вул. Єреванській, 14-В в м. Києві, яка на праві власності належить Абарі Л.Ю.
Під час допиту сина Абари Л.Й. – Абари І.В., який являється інвалідом 1 групи, останній показав, що приблизно з грудня 2012 року його мати у зв’язку із станом здоров'я пересувалась за допомогою інвалідної трості, а з листопада 2013 року після перенесеного інсульту мати втратила можливість самостійно пересуватись та проходила курс стаціонарного лікування в КМКЛ № 4 на протязі 2 тижнів, проте після виписки у грудні 2013 року знову потрапила до лікарні та лікувалась у КМКЛ № 6 (Медмістечко). Після виписки стан здоров'я матері був стабільно важкий, самостійно пересуватись та справляти природні потреби без сторонньої допомоги вона не могла та саме він здійснював за нею догляд.
Згідно медичної документації на ім’я Абари Л.Ю. та допитів лікарів встановлено, що Абара Л.Ю. неодноразово зверталася до КМКЛ № 6 та КМКЛ № 4, де і перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 20.11.2013 року по 05.12.2013 року з діагнозом інфаркт мозку внаслідок тромб. мозкових артерій. З 06.01.2014 року по 20.01.2014 року; із 08.03.2014 року по 15.03.2014 року з діагнозом атеросклеротичний кардіосклероз; 26.03.2014 року по 05.04.2014 року із діагнозом наслідки інфаркту мозку.
Під час допиту лікарі Карнаух Ю.Д., Літовальцева Г.М., Ремінна Н.Я. пояснили, що у Абари Л.Й. після перенесених у 2011-2013 рр. інсультів відмічалося зниження пам’яті, розлади свідомості, та з’явилась необхідність у сторонній допомозі при пересуванні та здійсненні потреб життєдіяльності.
Також Абара І.В. зазначив, що до них із матір’ю у їх квартиру №62 по вул. Єреванській 14-В в м. Києві неодноразово приходили сторонні чоловіки, які представились Ростиславом та Євгеном під приводом помічників депутата та інтересувались їхнім життям.
21.07.2014 року Абара Людмила Йосипівна померла.
16.10.2014 року до Абари І.В. зайшли Ростислав та Євген та під приводом обрати пам’ятник на могилу матері запропонували проїхати з ними. Сівши до автомобіля Абара І.В. з Євгеном почали вживати горілку. Через деякий час Євген повідомив Абарі І.В., що вони прямують до м. Пирятин, Полтавської обл. Приїхавши у зазначене місце чоловіки відчинив двері невідомої квартири та повідомили, що віднині ця квартира належить останньому, а квартира у Києві належить їм, при цьому Євген тримав у руці документи на квартиру №62 по вул. Єреванській 14-в в м. Києві. Вийшовши з квартири Абара І.В. направився до кафе, що знаходилось неподалік даного будинку та попросив персонал викликати міліцію яким повідомив, про шахрайські дії з боку Ростислава та Євгена.
В ході розслідування стало відомо, що 14.02.2014 року між Абарою Людмилою Йосипівною та Лузан Оксаною Анатоліївною укладено договір купівлі-продажу квартири за адресо: м. Київ, вул. Єреванська, 14-В, кв. 62. Серед умов зазначеного договору сторонами встановлено ціну квартири як 435 978 грн.
Під час допиту Лузан О.А., остання пояснила, що їй зателефонувала Абара Л.Й. та повідомила, що хоче продати квартиру за адресо: м. Київ, вул. Єреванська, 14-В, кв. 62. Прийшовши до неї за вказаною адресою Лузан О.А. домовилась з останньою про суму та сказала які необхідно підготувати документи. Також Лузан О.А. повідомила, що на момент придбання нею зазначеної квартири у ній було зареєстровано дві особи: Абара Л.Й. та її син Абара І. Заздалегідь було обумовлені обставини їх виїзду з квартири та зняття з реєстрації і назначено орієнтовну дату на кінець березня 2014 року.
Крім того Лузан О.А. 14.02.2014 року близько 13 год. 00 хв., зустрілась з Абарою Л.Й. у кабінеті приватного нотаріусу за адресою: м. Київ, вул. Г. Юри (у приміщенні колишньої держ. нот. Контори №12). Нотаріус підготував договір купівлі-продажу за зробив витяги про відсутність заборон на відчуження майна, учасники засвідчили договір своїми підписами та направились до банку «Фінанси та Кредит», який розташований в Оболонському районі, де здійснила перечислення на рахунок Абари Л.Й. грошових коштів у розмірі 435 978 грн. Перед цим родич Абари Л.Й., у даній банківській установі, за її довіреністю був відкритий банківський рахунок на її ім’я.
Таким чином, документи щодо відкриття та використання рахунків, передбачені Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 N 492, можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні та необхідні для встановлення обставин діяння, які у інший спосіб встановити неможливо.
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.
Згідно п.2 ч.1 ст. 62 цього ж Закону Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.
Представник АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (МФО 300937) в судове засідання не викликався з огляду на порушене слідчим клопотання розглядати його без участі представника, що в силу ч. ч. 2, 4 ст. 163 КПК України не є перешкодою для розгляду даного клопотання.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Заслухавши пояснення слідчого та дослідивши матеріали клопотання, враховуючи обставини вчинення імовірного кримінального правопорушення так, як вони викладені в клопотанні слідчого та наведені судом вище, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, ст.ст.160, 162, 163, 164, 166, ст. 309 КПК слідчий суддя, -
Клопотання слідчого – задовольнити.
Визначити строк дії ухвали тривалістю тридцять днів, який обраховувати з дня постановлення ухвали слідчим суддею.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення речей і документів, які містять вказану інформацію.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала виготовлена в двох примірниках.
Примірник 1 – матеріали судового провадження № 760/7795/15-к; 1-кс/760/1814/15.
Примірник 2 – слідчий СВ Солом'янського РУ ГУ МВС України в місті Києві БоголюбМ.В.
Слідчий суддя В.С. Кицюк