Справа № 159/4094/15-к
Провадження № 1-кп/159/212/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 11 серпня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

в складі: прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт, що надійшов з Ковельської міжрайонної прокуратури Волинської області, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000737 від 21 червня 2015 року, за ч. 3 ст. 185 КК України щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мельниця Ковельського району Волинської області, українець, громадянин України, не одружений, з повною середньою освітою, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрований: АДРЕСА_2 , раніше судимий 23.07.2013 року Ковельським міськрайонним судом за ст.ст. 185, ч. 2, 75 КК України; до одного року обмеження волі з іспитовим терміном на 1 рік (судимість знята та погашена у встановленому законом порядку);
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт. Голоби Ковельського району Волинської області, українець, громадянин України, не одружений, з середньо-спеціальною освітою, працюючого слюсарем ЛВЧД-14, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , раніше не судимий;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Мельниця Ковельського району Волинської області, українець, громадянин України, не одружений, з повною середньою освітою, не працюючий, уродженець та проживаючий по АДРЕСА_4 , раніше не судимий,-
В С Т А Н О В И В :

21.06.2015 року, близько 04.00 години, ОСОБА_4 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, з неогородженого подвір`я будинку АДРЕСА_5 , таємно викрали два металевих диски від автомобіля ГАЗ 52. Після цього, проникли в гаражне приміщення, яке розташоване на подвір`ї цього будинку, звідки таємно викрали: один металевий диск від причепа, металевий розкладний ящик, металевий шків, металевий плуг, металеве колесо, що є металобрухтом загальною вагою 129,20 кг, чим завдали ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 488,38 гривень.
Суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ст. 185 ч. 3 КК України.

Тобто, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, за попередньою змовою групи осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 скоїли кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання про те, що він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після дискотеки вирішили з неогородженого подвір`я та незачиненого гаража ОСОБА_7 викрасти старі запчастини до техніки, щоб здати їх в металолом та заробити гроші, за які заправити їх автомобіль. Тому, вони втрьох в ніч на 21.06.2015 року, по пропозиції ОСОБА_6 , поїхали до подвір`я ОСОБА_7 , ОСОБА_6 спочатку сам сходив та приніс два металевих диски від вантажного автомобіля, а потім вони втрьох пішли на подвір`я ОСОБА_7 де виявили великогабаритні та важкі металеві вироби, тому зайшли у гараж, з якого кожен взяв щось металеве і вони завантажили викрадене в автомобіль та поїхали в смт. Голоби, де збули викрадене на скупці металобрухту і отримали за все 260 гривень, які витратили на купівлю бензину для заправки автомобіля та залишок витратили на свої потреби. Керований ним автомобіль йому ще не належить, а він зареєстрований за ОСОБА_8 . Він щиро кається у скоєному, неодноразово просив вибачення у потерпілого, свою вину у вчиненні крадіжки визнав повністю. Просить врахувати, що він з іншими матеріальні і моральні збитки відшкодував, помирився з потерпілим та допомагав йому по господарству.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що він підтримує і погоджується з показаннями допитаного ОСОБА_4 , щиро кається у скоєному, просить вибачення та просить суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_6 суду надав показання аналогічні з показаннями обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Він щиро кається у скоєному, просить вибачення у потерпілого, свою вину у вчиненні крадіжки визнав повністю, заподіяну шкоду відшкодовано повністю.

Суд оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , як такі, що нічим не спростовуються, а тому вважає їх правдивими.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, однак надав для суду розписки, з яких слідує, що йому повернуто викрадене майно та сплачено три тисячі гривень на компенсацію моральної шкоди, тому він не має претензій до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Суд вважає, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у повному обсязі визнали свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. Прокурор та інші особи не оспорюють фактичних обставин провадження. Тому, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Учасники провадження не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України і судом встановлено, що учасники, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

Враховуючи викладене, допитавши обвинувачених та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України доведена повністю.

Судом встановлено, що у судовому засіданні не підтверджені належними доказами обвинувачення по кваліфікації дій обвинувачених у вчиненні злочину повторно, тому суд вважає таку кваліфікацію за ознакою повторності помилковою, як технічну описку, та виключає її з обвинувачення.

При обранні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних в їх сукупності, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини справи.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд визнає: добровільне відшкодування завданого збитку, щире каяття та активне сприяння слідству, примирення з потерпілим.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченням не доведено і судом не встановлено.

При призначенні виду і розміру покарання, суд, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, враховує щире розкаяння обвинувачених у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, їх молодий вік, наявність у кожного постійного місця проживання, думку потерпілого, який не має притензій, відсутність тяжких наслідків. Поведінку обвинувачених після скоєного, які випросили пробачення у потерпілого, відшкодували йому заподіяну шкоду, допомагали йому по господарству. Особи обвинувачених, які на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувають, працездатні, мають постійне місце проживання. ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується позитивно, працює слюсарем ЛВЧД-14 (Локомотивне депо ст. Ковель), раніше не судимий, учасник АТО. ОСОБА_5 не працює, раніше судимий, судимість знята, за місцем проживання характеризуються посередньо, оскільки інколи веде себе зухвало. ОСОБА_6 не працює, раніше не судимий, за місцем проживання характеризуються посередньо.

Враховуючи наведене та фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, ставлення обвинувачених до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , можливе в умовах без ізоляції їх від суспільства.

При призначенні терміну покарання за даний злочин у виді позбавлення волі на певний строк, судом враховується небезпечність вчиненого злочину, обставини його скоєння, знаряддя, спосіб та місце вчинення злочину, особи обвинувачених і потерпілого та їх взаємовідносини, причини події, яка виникла.

Суд не знаходить підстав для застосування щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ст. 69 КК України, в той же час, суд вважає за можливе призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Суд вважає, що покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції статті із випробувальним терміном, є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених і попередження вчинення ними нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

На майно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , арешт не накладався.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не обиралася.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, СУД, -

У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання, якщо вони протягом іспитового терміну строком двох років, не вчинять нового злочину і виконають згідно ст. 76 КК України покладені на їх обов`язки: повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання чи роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази: 1) автомобіль марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_4 , залишити у користуванні останнього;
2) металевий ящик, металеві два диски автомобільні, металевий диск від причепа, металевий шків, металевий плуг, металеве колесо, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити у користуванні останнього.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ : ОСОБА_9