Справа № 645/2670/15-к
Провадження № 1-кп/645/281/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого : 29 грудня 2014 року вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова за ст. 309 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України 1 рік,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Харкова, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, на підставі ст. 89 КК України раніше не засудженого, мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,
30.01.2015 року, приблизно о 18 год. 30 хв., ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знахоились біля будинку № 45 по вул. Рибалко м. Харкова, побачивши раніше не знайомого їм ОСОБА_7 , у них раптово виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства. ОСОБА_4 в ході розмови запропонував ОСОБА_6 відкрито, із застосуванням фізичного насильства,заволодіти майном ОСОБА_7 , на що отримав згоду останнього. Вступивши в злочинну змову, діючи спільно та узгоджено, реалізуючи свій злочинний намір на відкрите заволодіння майном із застосуванням фізичного насильства, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає і не зможе перешкодити доведенню їх спільного злочинного наміру до кінця, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підійшли до ОСОБА_7 з обох боків, та зрівнявшись з ним, ОСОБА_6 наніс йому один удар кулаком лівої руки в обличчя, від чого ОСОБА_7 впав на землю. Після чого, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 , який лежав на землі, удар кулаком правої руки в обличчя, а ОСОБА_6 наніс ще три удари ногами по голові потерпілого. В цей час ОСОБА_6 побачивши, що у ОСОБА_7 з кишені куртки випав гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 60 гривень, банківські картки, лом золота вагою 1.9 грама, підібрав його і передав ОСОБА_4 , після цього ОСОБА_4 перевірив кишені потерпілого на предмет інших цінностей, однак нічого не знайшов. Залишивши ОСОБА_7 лежати на землі, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 пішли з місця скоєння злочину, та розпорядились викраденим майном на свій розсуд, а саме: скориставшись банківською картою потерпілого, зняли з банківського рахунку банку «Восгок», оформленого на ОСОБА_7 , грошові кошти на загальну суму 123 грн. 26 коп., а також наступного дня, 31.01.2015 року ОСОБА_4 , привласнений лом золота реалізував через свого знайомого ОСОБА_8 , здавши його до ломбарду «Квестор», тим самим заподіявши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 893.55 гривень.
Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_6 беззаперечно визнали себе винними у скоєні кримінального правопорушення, щиро розкаялися, надали суду пояснення аналогічні викладені вище.
Показання обвинувачених повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вони не заперечують, як і кількість і вартість викраденого майна. З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинувачених. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Знаходячи обвинувачення доказаним, суд вважає, що прокурором, який здійснював підтримку державного обвинувачення, дії обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_6 вірно кваліфіковані, за ч. 2 ст.186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя і здоров`я .
Вина обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_6 у відповідності до ст. 67 КК України суд визнає скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння .
Вивченням в ході судового розгляду характеризуючих даних стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше засуджений за скоєння умисного кримінального правопорушення, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення в період випробувального терміну, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Вивченням в ході судового розгляду характеризуючих даних стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не засуджений, не працює, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Вирішуючи питання про призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особи обвинуваченого, стан його здоров`я, скоєння кримінального правопорушення в період випробувального терміну, його щире каяття, з урахуванням пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин. Судом враховуються також відношення обвинуваченого до вчиненого, та наслідки вчиненого злочину, мотив, мета та спосіб вчинення злочинного діяння, визначене законом покарання за вчинене протиправне діяння, його вік. Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.
При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за сукупністю вироків суд застосовує положення ч.1 ст.71 КК України, та до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 29 грудня 2014 року .
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Судом враховуються відношення обвинуваченого до вчиненого, та наслідки вчиненого злочину, мотив, мета та спосіб вчинення злочинного діяння, визначене законом покарання за вчинене протиправне діяння, характеристики на обвинуваченого та його вік.
А тому, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого ОСОБА_6 слід застосувати покарання, яке суд вважає доцільним і достатнім для його виправлення, у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.75 КК України при здійсненні контролю за поведінкою обвинуваченого у відповідності до ст. 76 КК України.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. до ч.9 ст. 100 КПК України.
Речові докази фрагмент золота 583 проби, вагою 1.9 гр., мобільний телефон «Nокіа 6125», які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 ,після набрання вироком законної сили вважати йому повернутим.
Речовий доказ кросівки фірми «dатах», які знаходяться на відповідальному зберіганні в камері схову Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .
Речові докази - диск з відеозаписом з супермаркету «Сильпо», розташованому за адресою : м. Харків, пр-т Московський диск з фотоматеріалами з банкомату «УКРСОЦБАНК». розташованому за адресою : м. Харків, пр. Московський 256 диск з відеозаписом з банкомату «Приватбанк», розташованому за адресою : м. Харків, вул. Пожарського 2/10, які знаходяться в матеріалах справи, після набрання законної сили залишити зберігати в матеріалах справи..
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати у справі вартість проведення товарознавчої експертизи №523 від 12.02.2015 року у розмірі 293 гривень 40 копійок суд стягує в долевому порядку з обвинувачених.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі
З підстав, передбачених ст.71 КК України, до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 29 грудня 2014 року та остаточне покарання за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 у вигляді чотирьох років і шести місяців позбавлення волі.
Початок відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з часу його фактичного затримання.
До набрання вироком законної сили обрати у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО №27 м.Харкова, взявши його під варту в залі суду.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки
На підставі ст.76 п.п.2,3 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази фрагмент золота 583 проби, вагою 1.9 гр., мобільний телефон «Nокіа 6125», які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 ,після набрання вироком законної сили вважати йому повернутим.
Речовий доказ кросівки фірми «dатах», які знаходяться на відповідальному зберіганні в камері схову Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .
Речові докази - диск з відеозаписом з супермаркету «Сильпо», розташованому за адресою : м. Харків, пр-т Московський диск з фотоматеріалами з банкомату «УКРСОЦБАНК». розташованому за адресою : м. Харків, пр. Московський 256 диск з відеозаписом з банкомату «Приватбанк», розташованому за адресою : м. Харків, вул. Пожарського 2/10, які знаходяться в матеріалах справи, після набрання законної сили залишити зберігати в матеріалах справи..
Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи №523 від 12.02.2015 року у розмірі 146 гривень 70 з кожного.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: