Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Провадження № 1-кп/490/144/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2015 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув загальну середню освіту, не є одруженим, дітей не має, не працює та не навчається, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є таким, який не має судимостей

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 186 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
29 жовтня 2014 року біля 21:00 ОСОБА_4 /надалі - обвинувачений/ рухався у автомобілі "Mazda", яким керувала інша особа, по вулиці Сівашської Дивізії у місті Миколаєві.

Тим часом по вулиці Сівашської Дивізії в бік парку "Петровського" прямував ОСОБА_6 /надалі - потерпілий/.
Помітивши потерпілого, ОСОБА_4 попросив зупинити автомобіль, вийшов з його та спитався в ОСОБА_6 про цигарки.

Реакція потерпілого на це прохання ОСОБА_4 не сподобалась, та він, на противагу дій ОСОБА_6 , заволодів його мобільним телефоном марки "Lenovo", модель S820 вартістю 3.129 грн.

Після цього з місця вчинення злочину обвинувачений зник, викраденим розпорядився на свій розсуд.

Позиції сторін.
Під час судового розгляду справи обвинувачений наявність викладених вище фактичних обставин визнав, зазначив, що визнає себе винним.

При цьому він уточнив, що наміру викрадати мобільний телефон в дійсності не мав, заволодів цим телефоном через бажання помститись потерпілому та ладен був негайно його повернути, але не зміг такого зробити, бо потерпілий з місця вчинення злочину зник.

Як показав далі обвинувачений, використовувати телефон чи отримувати гроші від його продажу він не збирався, зберігав телефон в себе, щоб повернути, не повернув його раніше, адже не знав куди.

Він просив суд призначити йому передбачене законом покарання за вчинене, але виходячи з того, що корисливого мотиву не мав.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, до суду надіслав заяву, у якій просив про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи думку сторін про можливість такого, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності потерпілого.

Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження вважала вину обвинуваченого доведеною, його дії - кваліфікованими вірно, та просила призначити йому покарання в межах санкції частини 1 статті 186 КК України та звільнити його від відбуття покарання з випробуванням.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження показав, що 29 жовтня 2014 року біля 21:00 разом з друзями катався на автомобілі "Mazda".

Йому захотілось покурити, через що він, побачивши пішохода /згодом з`ясувалось, що цим пішоходом був ОСОБА_6 /, попросив зупинити машину, вийшов, підійшов до пішохода та попросив цигарку.

Але пішохід поставився до його не поважно, зневажливо подивився на його та не відреагував належним чином на його прохання.

Бажаючи помститись потерпілому, він забрав в його мобільний телефон, після чого потерпілий втік.

Далі він /обвинувачений/ зберігав телефон при собі, ним не користувався, бажаючи його повернути.

Через деякий час його другові були потрібні гроші, через що вони разом віднесли мобільний телефон до ломбарду, де дали його в заклад, але він мав намір його викупити та згодом повернути.

Ці покази обвинуваченого матеріалами справи не спростовуються та підтверджуються дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження документами.

Так, з залученої до матеріалів справи специфікації № 1 від 2 листопада 2014 року вбачається, що 2 листопада 2014 року Повному Товариству " ОСОБА_7 і компанія "Ломбард Капитал" в особі ОСОБА_8 задля отримання кредиту у сумі 900 грн. строком на 14 днів в заставу був наданий мобільний телефон "Lenovo", модель S820 з IMEI, останні цифри якого становили 1110/1128.

З заяви ОСОБА_8 вбачається, що 26 листопада 2014 року той видав отриманий від обвинуваченого мобільний телефон "Lenovo", модель S820 з IMEI НОМЕР_1 .

З протоколу огляду виданого ОСОБА_8 телефону від 26 листопада 2014 року вбачається, що виданий ним телефон дійсно має IMEI НОМЕР_1 .

З наданої потерпілим копії документів на придбання вкраденого в ОСОБА_6 мобільного телефону вбачається, що належний потерпілому телефон дійсно мав IMEI НОМЕР_1 .

До того ж, з протоколу від 26 листопада 2014 року пред`явлення особи для впізнання за фотознімками вбачається, що потерпілий поміж фотографій чотирьох схожих осіб пізнав за формою обличчя, очима, формою лоба, брів та губ особу, фотокартка якої розміщена під номером 2, та ця фотокартка є фотокарткою ОСОБА_4 .

Оцінюючи наведені вище докази у їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставинами доведеною.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені

Встановлені судом обставини свідчать, що:

- під час подій 29 жовтня 2014 року умисел обвинуваченого дійсно з самого початку був спрямований на завдання шкоди психічній/фізичній недоторканості потерпілого;
- матеріали справи також свідчать, що обвинувачений вирішив зашкодити потерпілому шляхом позбавлення власності;

- зрештою обвинувачений використав майно потерпілого на свою користь, адже розпорядився їм, як власним, задля укладання цивільно-правової угоди. Отже, обвинувачений, заволодівши чужим мобільним телефоном, утримував його з корисливою метою.

Наведене не дає підстав вважати доводи обвинуваченого про те, що в його діях користь була повністю відсутньою, такими, що ґрунтуються на фактичних обставинах справи, а за такого - покласти їх у підґрунтя судового рішення.

Оцінка ж усіх дійсних обставин справи призводе до висновку про те, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 1 статті 186 Кримінального Кодексу України - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинувачених
Як обставини, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинувачених, суд враховує те, що він надав правдиві свідчення стосовно фактичних обставин вчиненого правопорушення, чим сприяв слідству у встановленні істини у справі та вжив заходів задля відшкодування шкоди потерпілому, а також його вік під час вчинення злочину.

Обставин, що відповідно до статті 67 КК України обтяжують його покарання, під час досудового розслідування та судового слідства не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також особу винного.

В зв`язку із цим суд враховує таке.

Щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину
Перш за все, суд враховує, що вчинений обвинуваченими злочин віднесений законом до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд враховує також те, що вчинений обвинуваченими злочин з самого початку був спрямований не тільки та й, зрештою, не стільки на майно, але - на особу потерпілого, відрізняється від інших злочинів цієї категорії зухвалістю, бажанням довести свою зверхність.

Таке підвищує суспільну небезпеку цього злочину порівняно з іншими злочинами цієї категорії.

Щодо особи винного.
Матеріали справи свідчать, що обвинувачений на обліках в миколаївській обласній психіатричній лікарні та Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває.

Разом із цим за місцем проживання він характеризується посередньо, зокрема - ніде не працює та не навчається, мав приводи до органів внутрішніх справ із приводу вчинення дрібної крадіжки, але належних висновків для себе не зробив та знов вчинив правопорушення щодо чужого майна.

Призначаючи покарання обвинуваченому з урахуванням проаналізованих вище чинників, суд відзначає, що в цьому випадку покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції частини 1 статті 186 Кримінального Кодексу України.

При цьому враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, а також наведені вище данні про його особу, суд вважає, що виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання неможливо.

Вирішення питання про долю речових доказів.
Речовий доказ у справі - мобільний телефон "Lenovo", модель S820- слід повернути потерпілому ОСОБА_9 ..
Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 186 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 3/три/ місяці.
Речовий доказ у справі - мобільний телефон "Lenovo", модель S820 - повернути потерпілому ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя = ОСОБА_10 =