Справа № 683/887/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2013 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Сенькова О.Г.

при секретарі Повзун С.В.

з участю прокурора Симчака О.В.

потерпілої ОСОБА_1

обвинуваченої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в м.Старокостянтинові, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, працюючої санітаркою дитячої поліклініки Старокостантіновської центральної районної лікарні, прож.: АДРЕСА_1, раніше не судимої,

в скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

8 лютого 2013 року близько 12 години на платформі автовокзалу, що знаходиться по вул.Грушевського, 1 в м.Старокостянтинові, між обвинуваченою ОСОБА_2 та потерпілою ОСОБА_1 на грунті ревності виникла сварка, під час якої обвинувачена умисно нанесла удар парасолькою потерпілій по голові, внаслідок чого заподіяла легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, у вигляді забійної рани в лобній ділянці голови.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_2 вину не визнала і пояснила, що між нею та потерпілою виникли особисті неприязні стосунки, оскільки її колишній чоловік почав зустрічатись з останньою. Фактично із-за потерпілої у неї розпався шлюб. 8 лютого 2013 року її чоловік зібрався їхати в село. Вона також вирішила поїхати разом з ним. Близько 13 год. слідом за чоловіком вона приїхала на автовокзал, де на платформі побачила потерпілу, з якою вирішила поговорити і вияснити навіщо та приймає її чоловіка. На цьому грунті між ними виникла сварка, під час якої потерпіла відштовхнула її, вибила з рук сумку і намагалась ударити рукою в плече. Тоді вона, захищаючись, відмахнулась парасолькою і ненароком ударила потерпілу. Після цього вона пішла з території автовокзалу.

Однак винність обвинуваченої ОСОБА_2 у вчиненні даного злочину підтверджується показаннями потерпілої, свідків та висновком судово-медичної експертизи.

Так, потерпіла ОСОБА_1 підтвердила, що 8 лютого 2013 року близько 13 год. вона приїхала з м.Києва і на платформі автовокзалу чекала рейсовий автобус, щоб їхати в село. В цей час до неї впритул підійшла обвинувачена, штовхнула її і почала сварку із-за чоловіка. Тоді вона поставила сумки на землю і відштовхнула від себе обвинувачену, яка відразу ж ударила її парасолькою по голові.

Свідок ОСОБА_3, яка працює контролером на автовокзалі, підтвердила, що 8 лютого 2013 року близько 13 години вона побачила, як на платформі автовокзалу обвинувачена ударила потерпілілу парасолькою по голові.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що 8 лютого 2013 року вона знаходилась на автовокзалі і чекала автобуса. Вона побачила, що до потерпілої підійшла обвинувачена і вони почали між собою сваритися із-за чоловіка. В цей час вона відволіклась, а коли знову подивилась в їх сторону, то побачила на обличчі потерпілої кров.

За свідченням ОСОБА_5, на автовокзалі до потерпілої підійшла обвинувачена і вони почали між собою сваритися із-за чоловіка. Потерпіла замахнулась рукою на обвинувачену. Однак остання відскочила і ударила потерпілу парасолькою по голові.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 34 від 8 лютого 2013 року у потерпілої ОСОБА_1 виявлене тілесне ушкодження у вигляді забійної рани в лобній ділянці голови справа, яка могла виникнути від дії удару тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, яким могла бути парасолька, і по своєму характеру відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Щодо твердження обвинуваченої ОСОБА_2 про те, що вона, захищаючись від неправомірних дій потерпілої, ударила її парасолькою, то суд його до уваги не приймає, оскільки воно спростовуєть дослідженими доказами.

Так, судом встановлено, що ініціатором конфлікту на платформі автовокзалу була обвинувачена, яка впритул підійшла до потерпілої і в присутності багатьох людей вчинила сварку та штовхнула потерпілу. Така агресивна поведінка обвинуваченої давала потерпілій підстави захищатись, в тому числі відштовхнути від себе обвинувачену. Отже, неправомірні дії були вчинені самою обвинуваченою, котра неодноразово вчиняла сварки із-за того, що її чоловік, котрий з листопада 2012 року фактично припинив з нею шлюбні відносини, зустрічався з потерпілою.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_2 в умисному заподіянні потерпілій легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, доведена, тому її дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України.

Обираючи покарання ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, зокрема, що вона до кримінальної відповідальності притягується вперше, по місцю роботи та проживання характеризується позитивно.

Обставин, що пом"якшують та обтяжують її покарання у справі не встановлено.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_2 слід обрати покарання у виді штрафу, яке є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Стосовно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я.

Визначаючи розмір моральної шкоди заподіяної потерпілій ОСОБА_1, суд враховує характер та обсяг психічних страждань перенесених нею внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень, їх тяжкість і тривалість, а тому встановлює її в розмірі 1500 грн.

Позов потерпілої про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 500 грн. задоволенню не підлягає, оскільки ні органи досудового слідства, ні потерпіла не надали жодного доказу про розмір заподіяної матеріальної шкоди.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1500 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Старокостянтинівський райсуд.

Суддя