Справа № 541/3476/14-к
№ провадження 1-кп/541/23/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року.Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, утриманців не маючого, працюючого конюхом кінно племінної частини філії „Дібрівський кінний завод № 62 ДП „Конярство України, не депутата, не інваліда, раніше не судимого,

по ст. 121 ч. 2 КК України ,-

в с т а н о в и в :

В вечірній час 12 жовтня 2014 року обвинувачений ОСОБА_8 приїхав на власному велосипеді до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , де залишив велосипед на вулиці, під парканом, а сам зайшов до помешкання. Вийшовши з будинку через деякий час, він помітив відсутність свого велосипеду та запідозрив у його крадіжці односельця ОСОБА_9 , до якого пішов додому.

Прибувши до місця проживання потерпілого ОСОБА_9 , яке знаходиться по АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, завів розмову з потерпілим з приводу зникнення його велосипеда, однак, не отримавши від останнього бажаної відповіді, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи неправочинність своїх дій, наніс потерпілому ОСОБА_9 в область голови декілька ударів кулаком правої руки, в наслідок чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у виді крововиливів у м`які тканини голови скроневої ділянки зліва, тім`яної ділянки в середній частині; в лобній ділянці справа та зліва, у м`яку мозкову оболонку в лобній ділянці справа та зліва, в лівій скроневій ділянці, субдуральної гематоми правої та лівої лобних долей, забою речовини головного мозку в лобній ділянці справа та зліва, в лівій скроневій ділянці, перелому кісток черепа, саднів, що розташовані в правому куті рота, біля лівого кута рота, в надбрівній ділянці справа, біля зовнішнього кута брови, біля зовнішнього краю лівої брови, синців навколо правого та лівого ока, в скроневій ділянці зліва, які за висновками судово медичних експертиз у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть 25 жовтня 2014 року в реанімаційному відділенні Миргородської ЦРЛ.

Свою вину в інкримінованому діянні обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував. По суті висунутого обвинувачення показав, що 12.10.2014 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у вечірній час, на велосипеді прибув до місця свого проживання, залишивши велосипед на вулиці, під парканом. Згодом виявив його зникнення, запідозривши у його крадіжці своїх односельців, серед них і потерпілого ОСОБА_9 .. Як стверджував обвинувачений, з наміром з`ясувати місце знаходження власного велосипеда він прибув до місця проживання потерпілого та, не одержавши від нього зрозумілої відповіді, наніс потерпілому декілька ударів кулаком по голові, після чого залишив місце конфлікту. З показань обвинуваченого слідує, що в подальшому дізнався про погіршення стану здоров`я та госпіталізацію потерпілого до медичного закладу. Весь період лікування ОСОБА_9 в лікарні він оплачував особисто, за власні кошти, купуючи призначені лікарями медикаменти та медичні засоби.

Окрім власного визнання обвинуваченим своєї винуватості, за обставинами, встановленими судом, його винуватість у інкримінованому діянні підтверджується такими розкритими сторонами доказами, перевіреними і проаналізованими в ході судового слідства за пропозицією прокурора і наданими для оцінки суду першої інстанції до моменту його видалення в нарадчу кімнату:

- з показань свідка ОСОБА_10 слідує, що у помешканні потерпілого ОСОБА_9 він проживав на квартирі до жовтня 2014 року. 12.10.2014 року він прийшов з роботи та йшов по вулиці разом з потерпілим і ОСОБА_11 .. В цей час зустріли обвинуваченого, який декілька разів рукою ударив по обличчі і голові потерпілого, запитуючи за якийсь велосипед. По приходу додому ОСОБА_9 почував себе нормально, проте на ранок наступного дня вів себе неадекватно;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що обвинувачений у його присутність з`ясовував у потерпілого, де подівся його велосипед. Згодом свідок заходив до помешкання ОСОБА_9 та виявив його на полу у хворобливому стані, після чого разом з односельцем ОСОБА_12 викликали швидку допомогу, допомогли завантажити потерпілого і той був госпіталізований. В селі стали говорити, що ОСОБА_9 побили;

- свідок ОСОБА_13 суду показала, що 14.10.2014 року, після 14 години потерпілий ОСОБА_9 був доставлений до приймального відділення Миргородської ЦРЛ, де вона, як лікар, оглянула його та попередньо діагностувала наявність закритої черепно мозкової травми. При цьому в нього малися тілесні ушкодження, кількість та локалізацію яких вона не запам`ятала. В подальшому хворому надавалася вся необхідна медична допомога. Ліками потерпілого забезпечував обвинувачений;

- з показань свідка ОСОБА_14 вбачається, що в один із днів осені 2014 року її син обвинувачений по справі, прийшов додому п`яний. На вулиці вона виявила його велосипед та завела до двору. Згодом син кудись ходив, а коли повернувся, то ліг спати. На наступний день свідок дізналася, що ОСОБА_15 хтось побив. Син ходив до нього додому і сказав, що той п`яний і в нього розбита брова. Також син повідомив, що він вдарив невинну людину і просив грошей, щоб „запити мирову. Кого вдарив не казав;

- свідок ОСОБА_16 суду повідомила, що 27.10.2014 року їй зателефонували із селищної ради та повідомили про смерть колишнього чоловіка ОСОБА_9 , шлюб з яким припинено в минулому. Потім вона їздила в морг місцевої лікарні, де впізнала потерпілого та повідомила про його смерть їхньому сину. В морзі дізналася, що ОСОБА_9 було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження. На поховання син витрачав власні кошти. Згодом ОСОБА_8 віддав їй 2000 гривень за поховання.

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , з яких слідує, що потерпілий ОСОБА_9 доводиться йому рідним батьком, який з ним не спілкувався з дитинства. Про смерть батька дізнався від своєї матері. На його поховання витратив власні кошти, які були відшкодовані обвинуваченим. Заявлений ним цивільний позов просив залишити без розгляду;

- за змістом протоколу проведення слідчого експерименту, фототаблиць додатків до нього та відеозапису вказаної слідчої дії, дослідженої судом, обвинувачений ОСОБА_8 на місці пригоди відтворив обставини конфлікту з потерпілим ОСОБА_9 та показав яким чином, в які частини тіла потерпілого він наносив удари кулаком, а також яким чином в моменти нанесення ударів по відношенню до нього розташовувався потерпілий / а.п. 93 106 /;

- як вбачається з протоколу огляду трупа потерпілого ОСОБА_9 та фототаблиць додатків до цього протоколу, окремі з яких хоч і містять неприпустиму натуралізацію, проте підтверджують наявність на голові трупа тілесних ушкоджень у виді крововиливів / а.п. 112 114 /;

- за висновками судово медичних експертиз трупа потерпілого ОСОБА_9 на його тілі було виявлено тілесні ушкодження у виді крововиливів у м`які тканини голови скроневої ділянки зліва, тім`яної ділянки в середній частині; в лобній ділянці справа та зліва, у м`яку мозкову оболонку в лобній ділянці справа та зліва, в лівій скроневій ділянці, субдуральної гематоми правої та лівої лобних долей, забою речовини головного мозку в лобній ділянці справа та зліва, в лівій скроневій ділянці, перелому кісток черепа, саднів, що розташовані в правому куті рота, біля лівого кута рота, в надбрівній ділянці справа, біля зовнішнього кута брови, біля зовнішнього краю лівої брови, синців навколо правого та лівого ока, в скроневій ділянці зліва, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 стала черепно мозкова травма з переломом кісток склепіння та основи черепа, забоєм головного мозку та крововиливами у речовину головного мозку і під його оболонки, що перебуває у прямому причинно наслідковому зв`язку із тілесними ушкодженнями, отриманими ним за обставин 12.10.2014 року. Тілесні ушкодження від подій 30.08.2014 року не перебувають у причинно наслідковому зв`язку із настанням смерті потерпілого / а.п. 132 135, 141 158 /;

- за висновком амбулаторної судово психіатричної експертизи № 589 обвинувачений ОСОБА_8 , як в момент скоєння інкримінованого йому діяння, так і на даний час, яким небуть хронічним психічним захворюванням, тимчасовим психічним розладом не страждав і не страждає, а відтак повною мірою міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час інкримінованого діяння він не знаходився у стані вираженого емоційного збудження або емоційної напруги, які могли суттєво вплинути на його свідомість та діяльність. Під дію ч. ч. 2, 3 ст. 19 та ст. 20 КК України ОСОБА_8 не підпадає, а відтак може постати перед судом / а.п. 160 165 /;

- надані стороною захисту чеки касових апаратів підтверджують факт понесення відповідних витрат обвинуваченим ОСОБА_8 на придбання ліків в період лікування потерпілого ОСОБА_9 в медичному закладі, що фактично вказує на його щире каяття / а.п. 194 200 /.

Надані стороною обвинувачення: протокол огляду місця події від 14.10.2014 року з фототаблицями додатками до нього / а.п. 84 88 /; протокол огляду предмету одягу обвинуваченого від 18.10.2014 року з фототаблицями додатками до нього / а.п. 125 127 /; висновки судово медичних експертиз зразків крові і речових доказів / а.п. 120 121, 129 130 /, ні самі по собі, ні в своїй сукупності не містять ніякої доказової інформації по даному кримінальному провадженню, оскільки ні прямо, ні побічно не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню чи інших обставин, які б підтверджували або спростовували винуватість ОСОБА_8 , а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Таким чином, розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, тобто на основі ст. 337 КПК України, виходячи із засад змагальності і диспозитивності, безпосередньо перевіривши докази сторони обвинувачення і сторони захисту, виключно надані суду першої інстанції та, проаналізувавши їх в сукупності відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що неправочинні дії ОСОБА_8 , які проявилися у заподіянні потерпілому ОСОБА_9 умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило його смерть, слід кваліфікувати по ст. 121 ч. 2 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, слід визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, слід визнати вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні міри покарання ОСОБА_8 враховується ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке за відповідною класифікацією віднесене до тяжких злочинів, його наслідки у вигляді смерті іншої особи, характер дій обвинуваченого при травмуванні потерпілого, критичне ставлення обвинуваченого до своїх протиправних дій і їх наслідків, наявність каяття та жалю з приводу вчиненого діяння, дії обвинуваченого по відшкодуванню завданої шкоди, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, а також особа ОСОБА_8 , який має молодий вік, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає в складі сім`ї з матір`ю та двома братами, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, має задовільну поведінку в побуті і громадських місцях, раніше не засуджувався.

За таких обставин та, зважаючи на тяжкість вчиненого діяння і його наслідків, суд приходить до переконання про доцільність призначення цьому обвинуваченому міри покарання у виді позбавлення волі з реальним відбуванням покарання, не вбачаючи ніяких законних підстав для застосування положень ст. 75 КК України, що сприятиме досягненню мети його виправлення і перевиховання та запобігання вчинення ним нових правопорушень у майбутньому.

Зважаючи на наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, враховуючи його незначний життєвий досвід, суд вважає за можливе призначити йому основне покарання за статтею 121 ч. 2 КК України, по якій він засуджується, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції цієї частини статті, відповідно до положень ст. 69 КК України, що сприятиме досягненню мети його виправлення та перевиховання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди на поховання батька / а.п. 6 /, який той просив залишити без розгляду, підлягає залишенню без розгляду на підставі положень ст. 128 ч. 5 КПК України, ст. ст. 31, 207 ч. 1 пункту 5 ЦПК України.

За результатами розгляду справи, зважаючи на поведінку обвинуваченого, беручи до уваги виконання ним своїх процесуальних обов`язків, відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, суд не знаходить обгрунтованих підстав для обрання ОСОБА_8 будь якого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 128, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд , -
з а с у д и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ст. 121 ч. 2 КК України і призначити покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженим рахувати з моменту фактичного взяття під варту.

Цивільний позов потерпілого цивільного позивача ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, залишити без розгляду.

Речовий доказ по справі спортивну куртку, яка передана на зберігання засудженому / а.п. 3, 179 /, той може використовувати на свій розсуд, як власник.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя Миргородського
міськрайонного суду ОСОБА_1 .