УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №273/2431/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.121 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №273/2431/14-к за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 24 березня 2015 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій свого підзахисного, просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання останньому та призначити ОСОБА_9 покарання у виді 7 років позбавлення волі. При цьому, вважає призначене покарання обвинуваченому занадто суворим, та рахує, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини, які його пом`якшують. Так, звертає увагу на те, що ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, добросовісно розповів про всі обставини вчинення ним правопорушення, щиро розкаявся, добровільно прийшов в міліцію і повідомив про правопорушення та всебічно сприяв його розкриттю, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_8 також просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання шляхом застосування положень ст.69 КК України, зменшивши його строк. В обґрунтування апеляційної скарги останній зазначив, що судом першої інстанції належно не взяті до уваги обставини, які суттєво пом`якшують призначене покарання, а саме його щире каяття, визнання своєї вини, те, що він особисто викликав міліцію та «швидку допомогу», всебічно сприяв у розкритті правопорушення. Крім того, звертає увагу на свої позитивні характеристики від своїх сусідів - жителів с.м.т. Довбиш та відсутність й нього попередніх судимостей і адміністративних стягнень. Також, наголошує на належному врахуванні свого віку та ряду захворювань, у тому числі і в хронічних формах.
В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений, посилаючись при цьому на матеріали провадження, що підтверджують його прогресуючі хронічні захворювання, просить застосувати до нього примусові заходи медичного характеру. Одночасно, додає до апеляційної скарги угоду про примирення між ним та потерпілою ОСОБА_10 .
Згідно вироку суду першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено у виді тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обраховано з моменту затримання- з 29 жовтня 2014 року.
Питання про речові докази вирішено відповідно до норм ст.100 КПК України.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, 27.10.2014 р. близько 21-ї год. в смт.Довбиш, Баранівського району, Житомирської області, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на вул.Щорса біля магазину ПП «Рудзінська», на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин підійшов до брата ОСОБА_8 , який також перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння лежав на асфальтобетонному покритті, та із значною силою наніс йому численні удари (20-25 ударів) ногами в область тулуба, чим спричинив ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді синця на передньо-боковій поверхні грудної клітини зліва на рівні 7-10 ребер, переломи зліва 3-6 ребер по передній пахвовій лінії з розривом пристінкової плеври на рівні 3-го ребра, перелом зліва 7-8 ребер по лінії між передньою пахвовою та середньою ключичною лініями, розривом пристінкової плеври на рівні 7-го ребра, переломи зліва 9,10 ребер по задній пахвовій лінії з розривами пристінкової плеври на рівні 9,10 ребер, перелом зліва 3-11 ребер по лінії між задньою пахвовою та лопатковою лініями з розривам пристінкової плеври на рівні 10,11 ребер, крововиливи в м`які тканини навколо переломів ребер, розрив лівого купола діафрагми, пристінкової очеревини та плеври на його рівні із крововиливами на всьому протязі діафрагми зліва, розрив діафрагмально - заднього краю селезінки із крововиливами по краях та в дно його, надрив середньої частини лівої нирки по задній поверхні із крововиливами по краях, розрив лівого наднирника, крововиливи в біля ниркову та біля надниркову клітковину зліва, які входять в комплекс поєднаної тупої травми грудної клітини і живота зліва, супроводжувалися масивною крововтратою, мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті ОСОБА_8 та ознаки тяжких тілесних ушкоджень при житті за ознакою небезпеки для життя.
Тілесні ушкодження: синець на передній поверхні грудної клітини справа по передній пахвовій лінії на рівні 6-7 ребер, перелом 7-го ребра справа по передній пахвовій лінії та перелом хрящової частини 5-го ребра по середній ключичній лінії, крововилив в м`які тканини навколо ділянки переломів, мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості при житті за ознакою тривалого розладу здоров`я;
- садна на лобі справа на межі з волосистою частинок голови, на лобі справа над бровою, на лобі зліва над бровою, на носі, у виличній ділянці зліва з переходом на щоку, на правому вусі, на лівому вусі, в проекції правої гілки нижньої щелепи, на лівому коліні, на зовнішній поверхні лівої гомілки у середній частині, синці на правому вусі, на лівому вусі, навколо лівого ока, на тилі правої кисті, на тилі лівої кисті з переходом на тильну поверхню лівого променево-запясткового суглоба, садна на фоні синця на тилі 5-го пальця лівої кисті, садна на тилі 3-го пальця правої кисті, велика кількість синців на передньо-внутрішній поверхні правого стегна на всьому протязі, садна на передньо-зовнішній поверхні правого стегна у середній частині, 2 садна на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна у середній частині та 3 садна у нижній частині, 3 садна на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна у нижній частині, на передній поверхні лівої гомілки у середній частині, на лівому коліні навколо садна, 2 садна на зовнішній поверхні правої гомілки у верхній частині, на зовнішній поверхні правого плеча у середній частині, 5 саден на зовнішній поверхні лівого плеча у середній частині, крововиливи в м`які тканини між лопаткової ділянки посередині, причинного зв`язку з настанням смерті його не мають, мають ознаки легких тілесних ушкоджень при житті.
Смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від гострої крововтрати.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника в підтримку апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора, яка просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.
Викладені в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника доводи на пом`якшення покарання не можна визнати обґрунтованими.
Згідно ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Вирішуючи питання призначення покарання, суд першої інстанції виходив з вимог ст.65 КК України, ступеню тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченої та з урахуванням всіх обставин справи.
Відповідно до ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Суд першої інстанції у вироку в повній мірі врахував обставини вчинення злочину, його суспільну небезпечність, тяжкість злочину, взяв до уваги обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого це вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, обставину, що пом`якшує його покарання щире каяття та сприяння розкриттю злочину (які згідно п.1 ч.1 ст.66 КК України є лише однією такою обставиною).
Викладені в апеляції доводи на призначення покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України, а також інші дані, що маються в матеріалах провадження щодо особи обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, не працює, страждає психічними і поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, не є інвалідом, посередньо характеризується, достатньо були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання.
На думку апеляційного суду, твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про хворобливий стан його здоров`я, за вище наведених обставин, не можуть бути безумовною підставою для застосування вимог ст.69 КК України та з врахуванням наявних в матеріалах провадження медичних документів не є перешкодою для призначення обвинуваченому реального покарання у виді позбавлення волі.
В зв`язку з цим, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України та пом`якшення покарання ОСОБА_11 , вид і розмір якого є справедливими такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є необхідними й достатніми для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Порядок укладення та затвердження мирової угоди врегульовано вимогами Глави 35 КПК України, а застосування примусових заходів медичного характеру параграфом 3 Глави 24, Розділом 4 КПК України. Надана обвинуваченим апеляційному суду мирова угода про примирення не відповідає вимогам ст.ст.469, 471 КПК України. Ініціювання обвинуваченим на стадії апеляційного провадження застосування до нього заходів медичного характеру та затвердження мирової угоди про примирення положеннями кримінального процесуального закону не передбачено. Доводи обвинуваченого з цього приводу є необґрунтованими.
Вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його зміни з мотивів викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого та його захисника - відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 24 березня 2015 року без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді :