Провадження № 1-кп/642/890/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черноглазівка Золочівського району Харківської області, громадянина України, українця, розведеного, з середньо-спеціальною освітою, працюючого двірником в гуртожитку Харківського Національного університету «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-07.12.2011 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 263 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
-12.12.2012 року Золочівським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 309 в силу ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавленні волі, 04.08.2014 року за ухвалою Жовтневого районного суду Харківської області від 25.07.2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року зі змін. звільнений від подальшого покарання,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим 12.12.2012 року Золочівським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 309 КК України в силу ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 25.07.2014 року за ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова згідно ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року зі змінами, від подальшого відбуття покарання, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
11 грудня 2014 року приблизно о 17 год. 30 хвил. ОСОБА_4 перебував на Привокзальній площі в м.Харкові, де побачив раніше незнайомого ОСОБА_5 , у якого з правої бокової кишені куртки виглядав гаманець, та у ОСОБА_4 раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме гаманець, який не представляє для потерпілого матеріальної цінності, в якому знаходились грошові кошти у сумі 256 грн., а також дисконтна карта супермаркету «Сільпо», яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності, таким чином заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на суму 256 грн.
Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював та пояснив, що дійсно 11 грудня 2014 року на Привокзальній площі м.Харкова вчинив крадіжку, витягнув з кишені потерпілого гаманець, в якому були грошові кошти у сумі 256 грн. та карта супермаркету «Сільпо». Через деякий час був зупинений працівниками міліції, яким відразу зізнався у скоєному та видав викрадене. Щиро розкаявся у скоєному.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, своїми умисними противоправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Раніше судимий. За місцем відбування покарання характеризується посередньо. Має постійне місце роботи.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого,відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, повне відшкодування шкоди шляхом повернення вилученого в натурі.
Обставин, що обтяжують відповідно ст. 67 КК України його покарання, суд не вбачає.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, вищенаведені обставини, щире каяття обвинуваченого та повне відшкодування шкоди, вищезазначені дані про його особу, суму краденого, та приходить до висновку про те , що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і відповідно до ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався. Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, з`являтися для реєстрації у вказану інспекцію і повідомляти її про зміну місця проживання або роботи.
Іспитовий строк відраховувати з моменту оголошення вироку.
Речовий доказ - гаманець з грошима у сумі 256 грн., передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити у розпорядженні останнього.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1