Справа № 1-13, 2007р.
ВИРОК ІМЕНЕМУКРАЇНИ

16.02.2007р. Володарський районний
суд Київської області у складі:
головуючого судді Ярмоленко
Г.Л., при секретарі Демиденко О.В.,
з участю прокурора Паталах 1.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні
в смт Володарка справу
про

обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки,
громадянки України, з

незакінченою
вищою освітою, не одруженої, має на утриманні одну неповнолітню

дитину 1997 року народження, працює
вихователем ІІНФОРМАЦІЯ_3,
жительки АДРЕСА_1, не
судиму,

у вчиненні злочинів, що передбачає відповідальність за
ст.ст.191 ч.1, 366 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обіймаючи посаду
голови дільничої виборчої комісії №
11 територіального виборчого округу НОМЕР_1
з виборів народних депутатів України (далі ІНФОРМАЦІЯ_4, будучи службовою
особою та здійснюючи організаційно-розпорядчі обов'язки, будучи уповноваженою
підписувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_4, підсудна ОСОБА_1 вчинила розтрату ввіреного
та перебуваючого у її віданні чужого майна та службове підроблення, тобто
внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також
складання і видачу завідомо неправдивих документів.

Так, ОСОБА_1 20 лютого 2006 року була призначена на посаду голови ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно
з постановою ІНФОРМАЦІЯ_4 "Про виконання членами дільничої виборчої
комісії своїх повноважень у виборчій комісії з оплатою їх праці в
комісії"" від 20
лютого 2006 року.
Між нею та окружною виборчою комісією 20
лютого 2006 року
укладено договір про виконання нею обов'язків голови ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно з яким ОСОБА_1 зобов'язана виконувати
роботу голови комісії під час виборчого процесу по виборах народних депутатів
України 26 березня 2006 року згідно з чинним законодавством.

За своєю посадою
ОСОБА_1 була службовою особою, оскільки згідно ст. 33 Закону України "Про вибори народних депутатів
України" повинна була здійснювати організаційно - розпорядчі
обов'язки по скликанню засідань виборчої комісії, головування на її засіданнях, підписанню постанов, актів і протоколів
виборчої комісії, скріпленню прийнятих рішень комісії печаткою дільничої
виборчої комісії.

Дільнича виборча комісія не є юридичною особою, не була зареєстрована в
реєстрі підприємств, установ та організацій, відповідно не мала
власного рахунка в банку. Грошові кошти,
зокрема заробітну плату та одноразову грошову винагороду для членів комісії,
отримувала голова дільничої виборчої комісії від касира окружної виборчої
комісії.

2

За ст. 50 Закону України
"Про вибори народних депутатів України" оплата праці членів виборчих комісій здійснюється шляхом
виплати останнім заробітної плати за день роботи 26 березня 2006 року, а голові,
заступнику і секретарю на постійній основі протягом лютого, березня, квітня 2006 року в розмірі
місячної заробітної плати не меншої ніж за
попереднім місцем роботи. Згідно п. З ст. 50 Закону України "Про вибори народних депутатів України"
членам виборчих комісій в разі економії фонду оплати праці може виплачуватись
одноразова грошова винагорода. Згідно з вимогами п.п. 1, 6,

10 ст. 33 Закону України "Про вибори
народних депутатів України" виборчі комісії є

колегіальними
органами і будь - яке
рішення комісії приймається більшістю голосів від

складу комісії,
комісія приймає рішення у вигляді постанов, актів та протоколів.

Відповідно до
вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 966 від 28
липня 2004

року "Про
умови оплати праці членів виборчих комісій" заробітна плата для дільничих

виборчих комісій
з кількістю виборців до 500
осіб складає 405,
390 і 375 гривень
для

голови,
заступника і секретаря виборчої комісії відповідно. ІНФОРМАЦІЯ_4 за

кількістю
виборців належить до малої дільниці. Згідно з вимогами Постанови

Центральної виборчої комісії № 251 від 20 січня 2006 року "Про затвердження порядку

нарахування і
виплати заробітної плати та одноразової грошової винагороди членам

окружних, територіальних і дільничих виборчих комісій з виборів народних
депутатів

України,
депутатів Верховної ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад,

сільських,
селищних та міських голів", розмір одноразової грошової винагороди для

члена комісії ( в тому числі
голови, заступника, секретаря )
не може перевищувати

розміру місячної
заробітної плати члена відповідної виборчої комісії, встановленої

зазначеною
Постановою Кабінету Міністрів України.

У квітні 2006 року, точна дата
слідством не встановлена, отримала від касира окружної
виборчої комісії ОСОБА_2 по платіжній відомості без номеру і без дати грошові
кошти в розмірі 2131 гривень 50 копійок. Дані
грошові кошти були ввірені під підпис
ОСОБА_1 для розподілу між членами виборчої комісії. Після цього, в квітні 2006 року, точна дата
слідством не встановлена, ОСОБА_1 видала членам ІНФОРМАЦІЯ_4 грошові кошти в
розмірі 26 гривень
кожному з членів комісії,

заступнику
голови ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 332,51 грн. та
секретарю ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 194,72
грн. та собі, як голові ІНФОРМАЦІЯ_4 -

345,30 грн.. Після видачі членам ІНФОРМАЦІЯ_4 грошових коштів, у
віданні

ОСОБА_1 залишилось 998 грн. 97 коп. Скориставшись своєю посадою, ОСОБА_1 не скликала та не провела
засідання дільничої виборчої комісії з приводу розподілу

грошових коштів - одноразової
грошової винагороди, не повідомила членів виборчої

комісії про розмір отриманих під звіт в окружній виборчій комісії грошових
коштів, що

підлягають
розподілу між членами комісії, і за місцем свого проживання по АДРЕСА_1
привласнила грошові кошти членів виборчої комісії в

розмірі 998 грн. 97 коп., які в
подальшому розтратила на власні потреби.

Таким чином,
ОСОБА_1 своїми злочинними діями вчинила розтрату грошових коштів, чим завдала
збитків членам ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14.

Встановлені
судом обставини вказують, що своїми умисними діями, ОСОБА_1 вчинила службове підроблення та розтрату чужого
майна, яке було ввірене особі та перебувало в її віданні.

У судовому
засіданні підсудна ОСОБА_1 вину у вчиненні злочинів зазначених в обвинувальному
висновку, визнала повністю, ствердила суду обставини вчинення злочину,
зазначені в обвинуваченні, вказуючи при цьому, що вона розкаюється у вчиненому, повністю відшкодувала потерпілим
заподіяні збитки та просила суворо не карати. Зазначала , що злочин
вимушена була вчинити, поскільки у
сім"ї склався

3

тяжкий
матеріальний стан, не вистачало коштів на утримання дитини і на той час вона не
мала роботи та перебувала на обліку у районному центрі зайнятості.

Потерпілі по
справі до підсудньої претензій не мають. У судовому засіданні ОСОБА_12,
ОСОБА_11, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 вказували, що їм повністю відшкодовані збитки і
просили суд надати підсудній можливість виправитись та суворо не карати.

Оскільки підсудна вину у вчиненні злочинів визнала повністю, заслухавши
думку учасників судового розгляду, визнано недоцільним досліджувати докази
стосовно встановлених досудовим слідством
обставин справи, оскільки встановленні фактичні обставини справи ніким
не оспорюються.

Суд кваліфікує
дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 191 КК України як
умисні протиправні дії, які виразились в розтраті чужого майна, яке було
ввірене особі та перебувало в її віданні та за ч. 1 ст. 366 КК України як
умисні протиправні дії, які виразились у внесенні службовою особою до офіційних
документів завідомо неправдивих відомостей, а також складанні та видачі
завідомо неправдивих документів.

Відповідно до
вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом"якшують та
обтяжують покарання.

Особі, яка
вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її
виправлення та яке б запобігло вчиненню нею нових злочинів.

ОСОБА_1 раніше не
судима, має постійне
місце роботи, де

характеризується позитивно, по місцю свого проживання
також характеризується позитивно,
злочини вчинила середньої тяжкості та невеликої тяжкості.

До обставин
що пом"якшують покарання ОСОБА_1 суд відносить ,

щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину,
добровільне відшкодування завданого збитку. Разом з тим суду слід виключити з
пом"якшуючих покарання обставин -
з"явлення з зізнанням, оскільки віднесення її до таких не базується на
матеріалах справи.

Обставин, що
обтяжують покарання ОСОБА_1 суд не
встановив .

Беручи до уваги
вище викладене, суд прийшов до висновку про доцільність призначення ОСОБА_1
покарання у виді позбавлення волі за ст. 191
ч.1 КК України, а за ст.366 ч.1 КК України у вигляді мінімального розміру
штрафу із позбавленням права обіймати керівні посади в будь-якій галузі
господарювання та у сфері управлінської
діяльності, а також посад пов'язаних з обліком та розпорядженням грошовими
коштами. При цьому слід врахувати вимоги ст.70 ч.1 КК України та визначаючи
остаточне покарання допустити повне складання призначених покарань.
Застосувавши ст.75 КК України суд вважає за доцільне звільнити ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням,
встановивши іспитовий строк .

Судових витрат
по справі не має.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

4

ОСОБА_1 визнати
винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 191 ч.1 КК України та
призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі .

її ж визнати
винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 366 ч.1 КК України та призначити покарання у виді 510 грн. штрафу із
позбавленням права обіймати керівні посади
в будь-якій галузі господарювання та у сфері управлінської діяльності, а
також посад пов'язаних з обліком та розпорядженням грошовими коштами, строком
один рік.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом повного складання

призначених
покарань за сукупністю злочинів, остаточно призначити

покарання ОСОБА_1, у вигляді
одного року

позбавлення волі та сплатою штрафу
у розмірі 510 грн. із
позбавленням права обіймати керівні посади в будь-якій галузі господарювання та
у сфері управлінської діяльності, а також посад пов'язаних з обліком та розпорядженням
грошовими коштами. Застосувавши ст.75 КК України звільнити її від відбування
призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши
іспитовий строк один рік.

Речові докази по справі залишити у справі.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подано апеляцію в Апеляційний суд
Київської області через Володарський районний суд протягом 15 діб з моменту
проголошення.

СУДДЯ : Г.Л.Ярмоленко