Справа №1-194 2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007
року Вознесенський міськрайонний
суд Миколаївської області у складі:

Головуючого Закутського В.І.

При секретарі Чіковій Т.М.

З участю
прокурора Буц Г.О.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську кримінальну справу по
звинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с Афанасівка
Сергієвського району Північно-Казахстанської області, Казахстан, громадянина
України, на одруженого, не працюючого, проживає в с Манному
Вознесенського району Миколаївської області, згідно ст. 89 КК України не
судимого, У скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185
КК України,

ВСТАНОВИВ

Наприкінці листопада 2006
року з нежилого будинку ОСОБА_2 на уулиці Шкільній, 61 села Манне
Вознесенського району ОСОБА_1, з корисних мотивів, шляхом вільного доступу,
таємно викрав два опорних колеса від сівалки СУПН-8, які знаходились на
зберіганні в даному будинку та належать ТОВ «Стан», чим заподіяв матеріальний
збиток на суму 1260 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
визнав повністю і пояснив суду, що дійсно наприкінці листопада 2006 року його брат
дав йому ключі від будинку матері і попросив набрати там борошна. Прийшовши в
будинок матері, він побачив там два колеса від сівалки. Він їх виніс з хати на
подвір»я, а ввечері відніс їх до свого знайомого ОСОБА_3 і продав їх за 50 грн. Отримані
гроші сплатив за електроенергію, бо йому погрожували відрізати електроенергію
за несплату. В квітні 2007
року мати виявила факт крадіжки і прийшла до нього, після чого він забрав
колеса у ОСОБА_3 і повернув їх матері. У скоєному кається.

Оскільки підсудний ОСОБА_1 визнав свою вину повністю, то
суд, за згодою учасникі судового розгляду визнав недоцільним дослідження
доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Вина підсудного ОСОБА_1 також повністю підтвердилася в
судовому засіданні дослідженими матеріалами кримінальної справи: заявою
директора ТОВ «Стан» Садирева В.В./а.с. 2/,
довідкою ТОВ «Стан», що колеса від сівалки СУПН-8 залишалися на зберіганні
у ОСОБА_2 /ас.3/, довідкою про

вартість
колес від
сівалки СУПН-8 в зборі /а.с.4/, протоколом огляду місця події, згідно якого
ОСОБА_1 добровільно видав викрадені ним з будинку матері 2 колеса від
сівалки СУПН-8 /а.с. 9/,
Розпискою ОСОБА_2 про отримання колес
/а.с. 10/, та іншими матеріалами кримінальної справи у сукупності.

Оскільки підсудний ОСОБА_1 скоїв таємне викрадення чужого майна /крадіжку/,
то суд його дії кваліфікує по ч. 1
ст. 185 КК
України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом»якшують
та обтяжують покарання підсудного.

В якості
обставин, що пом»якшують покарання підсудного суд враховує щире каяття
у скоєному, повернення викраденого, задовільну характеристику з місця
проживання. Обтяжуючих обставин суд не вбачає.

З урахуванням всіх обставин справи, особи підсудного, суд не знаходить
підстав для призначення покарання, пов»язаного з позбавлення волі, вважаючи
можливим застосувати ст.ст. 75,76
КК України.

Керуючись ст.ст.
231-234 КПК
України, суд,

ЗАСУДИВ

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і
призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК
України засудженого ОСОБА_1 від призначеного покарання звільнити з
випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в один рік.

На підставі ст. 76 КК
України на засудженого ОСОБА_1 покласти обов»язки не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та
періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_1 - підписку про
невиїзд - відмінити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд
Миколаївської області на

протязі 15
діб.