Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/567/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 303 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.07.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000152 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне, Луганської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючого у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, працюючого приватним підприємцем, не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 303 КК Українита призначено покарання за ч. 1 ст. 156 КК України у виді позбавлення волі строком два роки, за ч. 2 ст. 303 КК України у виді позбавлення волі строком чотири роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с. Лозово, Страшенського району, республіки Молдова, українку, громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_3 , не працюючу, одружену, не судиму,
визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 303 КК Українита призначено покарання за ч. 1 ст. 156 КК України у виді позбавлення волі строком два роки, за ч. 2 ст. 303 КК України у виді позбавлення волі строком чотири роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.
Вказаним вироком стягнено з обвинувачених солідарно на користь держави процесуальні витрати в сумі 3985 гривень 20 коп. та вирішено питання щодо ряду речових доказів.
ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили сутенерство, тобто дії осіб по забезпеченню заняття проституцією інших осіб, вчинене за попередньою змовою групою осіб; вчинення розпусних дій щодо осіб, які не досягли шістнадцятирічного віку, за таких обставин.
ОСОБА_7 , маючи у своїй власності приміщення декількох саун, розташованих на території домоволодіння АДРЕСА_1 , діючи умисно з корисливою метою, в лютому 2014 року, вирішив займатись сутенерством, тобто забезпеченням заняття проституцією іншими особами з метою особистої наживи. Усвідомлюючи, що для виконання функцій із забезпечення діяльності з організації надання сексуальних послуг за плату необмеженому колу чоловіків з метою отримання прибутку, необхідне залучення інших осіб, ОСОБА_7 вирішив для заняття сутенерством залучити ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка працювала банщицею в його сауні. Для реалізації свого злочинного умислу, у лютому 2014 року, ОСОБА_7 , запропонував ОСОБА_8 приймати участь у вказаній злочинній діяльності, повідомивши їй свої злочинні наміри, а саме створення умов для заняття проституцією особами жіночої статі з метою отримання прибутків у вигляді оплати, грошових коштів, за сексуальні послуги. ОСОБА_8 погодилась на пропозицію ОСОБА_7 та надала свою добровільну згоду на зайняття сутенерством, та участь у такій діяльності. На ОСОБА_8 , згідно з спільно обумовленим планом при вчиненні сутенерських дій покладенні функції: підшукання осіб жіночої статі для забезпечення їм зайняття проституцією, а саме надання оплатних сексуальних послуг чоловікам; здійснення прийому замовлень від чоловіків - клієнтів щодо виклику осіб жіночої статі, для надання сексуальних послуг за грошову плату; у випадку підтвердження особою чоловічої статі (клієнта) бажання замовити сексуальні послуги на ОСОБА_8 покладалися функції по визначенню дівчат, з кола тих, кому вони створили умови для зайняття проституцією, які повинні їхати на виклик до сауни, для надання сексуальних послуг.
Згідно відведеної спільно обумовленим злочинним планом ролі, загальне керівництво злочинною діяльністю у вигляді забезпечення заняття проституцією тобто при наданні жінками сексуальних послуг необмеженому колу осіб чоловічої статі за плату, здійснював ОСОБА_7 . Його керівна роль виразилась у підшуканні дівчат повій, які в подальшому будуть надавати свої сексуальні послуги чоловікам, прийнятті остаточних рішень з питань порядку надання сексуальних послуг, їх тривалості, вартості, а також вирішення всіх інших основних питань злочинної діяльності, встановлення частки грошової винагороди при розподілі грошових коштів між учасниками злочинної діяльності, встановлення розміру плати за надання сексуальних послуг, встановлення правил поведінки повій.
Так, в період з лютого по серпень 2014 року, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 виконуючи умови злочинної змови, діючи з відома та згоди один одного, направлені на підшукання осіб, які б надавали сексуальні послуги чоловікам за грошові кошти, підшукали мешканок м. Кіровограда: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , роз`яснили останнім, завчасно обумовлені умови надання сексуальних послуг чоловікам - клієнтам за плату при їх сутенерстві, а саме забезпечення місця надання ними послуг сексуального характеру у вигляді сауни, що розташована за вищевказаною адресою, а також вартість сексуальних послуг та суму, яку необхідно сплачувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на що останні погодилися.
19.03.2014 року о 18 год. 00 хв., ОСОБА_8 виконуючі покладені на неї функції по здійсненню сутенерства, діючи з відома та згоди ОСОБА_7 , отримала замовлення телефоном від мешканця м. Кіровограда ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на одну повію, а саме на 1 годину надання нею платних сексуальних послуг за місцем розташування сауни де відпочивав клієнт, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 . Після отримання замовлення від вищевказаного клієнта, ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_7 про необхідність забезпечення ОСОБА_16 дівчиною (повією), а саме надання нею своїх послуг сексуального характеру. У свою чергу ОСОБА_7 викликав на сауну повію ОСОБА_17 , яка в подальшому, надала ОСОБА_16 свої послуги сексуального характеру у вигляді класичного та орального сексу, а він у свою чергу заплатив їй за такі послуги грошові кошти, а саме 200 грн. за 1 години, частину з яких, а саме 50 грн. вона віддала ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_7 , розподілив зароблені ОСОБА_17 гроші, частину з яких залишив собі, а частину віддав ОСОБА_8 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 04.04.2014 року о 17 год. 00 хв., ОСОБА_7 виконуючі покладені на нього функції по здійсненню сутенерства, діючи з відома та згоди ОСОБА_8 - отримав замовлення по телефону від мешканця м. Кіровограда ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на одну повію, а саме на 1 годину надання нею платних сексуальних послуг за місцем розташування сауни де відпочивав клієнт, а саме АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 . Після отримання замовлення від вищевказаного клієнта, ОСОБА_19 викликав на сауну повію ОСОБА_17 , яка в подальшому, надала ОСОБА_18 свої послуги сексуального характеру у вигляді класичного та орального сексу, а він у свою чергу заплатив їй за такі послуги грошові кошти, а саме 250 грн. за 1 години, частину з яких, а саме 50 грн. вона віддала ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_7 , розподілив зароблені ОСОБА_17 гроші, частину з яких залишив собі, а частину віддав ОСОБА_8 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 30.05.2014 року о 13 год. 00 хв., ОСОБА_8 виконуючі покладені на неї функції по здійсненню сутенерства, діючи з відома та згоди ОСОБА_7 - отримала замовлення по телефону від мешканця м. Кіровограда ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на одну повію, а саме на 1 годину надання нею платних сексуальних послуг за місцем розташування сауни де відпочивав клієнт, а саме АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 . Після отримання замовлення від вищевказаного клієнта, ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_7 про необхідність забезпечення ОСОБА_16 дівчиною (повією), а саме надання нею своїх послуг сексуального характеру. У свою чергу ОСОБА_7 викликав на сауну повію ОСОБА_14 , яка в подальшому, надала ОСОБА_16 свої послуги сексуального характеру у вигляді класичного сексу, а він у свою чергу заплатив їй за такі послуги грошові кошти, а саме 150 грн. за 1 години, частину з яких, а саме 50 грн. вона віддала ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_7 , розподілив зароблені ОСОБА_14 гроші, частину з яких залишив собі, а частину віддав ОСОБА_8 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 09.06.2014 року о 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 виконуючі покладені на нього функції по здійсненню сутенерства, діючи з відома та згоди ОСОБА_8 - отримав замовлення по телефону від мешканця м. Новомиргорода, Кіровоградської області, ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на одну повію, а саме на 1 годину надання нею платних сексуальних послуг за місцем розташування сауни де відпочивав клієнт, а саме АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 . Після отримання замовлення від вищевказаного клієнта, ОСОБА_7 викликав на сауну повію ОСОБА_17 , яка в подальшому, надала ОСОБА_20 свої послуги сексуального характеру у вигляді класичного та орального сексу, а він у свою чергу заплатив їй за такі послуги грошові кошти, а саме 200 гривень за 1 години, частину з яких, а саме 50 грн. вона віддала ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_7 , розподілив зароблені ОСОБА_17 гроші, частину з яких залишив собі, а частину віддав ОСОБА_8 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 11.07.2014 року, ОСОБА_7 виконуючі покладені на нього функції по здійсненню сутенерства, діючи з відома та згоди ОСОБА_8 - отримав замовлення по телефону від мешканця м. Новомиргорода, Кіровоградської області, ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на одну повію, а саме на 1 годину надання нею платних сексуальних послуг за місцем розташування сауни де відпочивав клієнт, а саме АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 . Після отримання замовлення від вищевказаного клієнта, ОСОБА_7 викликав на сауну повію ОСОБА_13 , яка в подальшому, надала ОСОБА_20 свої послуги сексуального характеру у вигляді класичного та орального сексу, а він у свою чергу заплатив їй за такі послуги грошові кошти у сумі 250 гривень за 1 години, частину з яких, а саме 50 грн. вона віддала ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_7 , розподілив зароблені ОСОБА_13 гроші, частину з яких залишив собі, а частину віддав ОСОБА_8 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 13.07.2014 року о 12 год. 00 хв., ОСОБА_7 виконуючі покладені на нього функції по здійсненню сутенерства, діючи з відома та згоди ОСОБА_8 - отримав замовлення по телефону від мешканця м. Новомиргорода, Кіровоградської області ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на одну повію, а саме на 1 годину надання нею платних сексуальне послуг за місцем розташування сауни де відпочивав клієнт, а саме АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 . Після отримання замовлення від вищевказаного клієнта, ОСОБА_7 викликав на сауну повію ОСОБА_17 , яка в подальшому, надала ОСОБА_20 свої послуги сексуального характеру у вигляді класичного та орального сексу, а він у свою чергу заплатив їй за такі послуги грошові кошти у сумі 300 гривень за 1 години, частину з яких, а саме 50 грн. вона віддала ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_7 розподілив зароблені ОСОБА_17 гроші, частину з яких залишив собі, а частину віддав ОСОБА_8 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15.07.2014 року о 14 год. 00 хв., ОСОБА_7 виконуючі покладені на нього функції по здійсненню сутенерства, діючи з відома та згоди ОСОБА_8 - отримав замовлення по телефону від мешканця м. Новомиргорода, Кіровоградської області, ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на одну повію, а саме на 1 годину надання нею платних сексуальних послуг за місцем розташування сауни де відпочивав клієнт, а саме АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 . Після отримання замовлення від вищевказаного клієнта, ОСОБА_7 викликав на сауну повію ОСОБА_13 , яка в подальшому, надала ОСОБА_20 свої послуги сексуального характеру у вигляді класичного та орального сексу, а він у свою чергу заплатив їй за такі послуги грошові кошти, у сумі 250 грн. за 1 години, частину з яких, а саме 50 грн. вона віддала ОСОБА_8 . В подальшому. ОСОБА_7 , розподілив зароблені ОСОБА_13 гроші, частину з яких залишив собі, а частину віддав ОСОБА_8 .
Крім цього, 08.08.2014 року о 18 год. 00 хв., ОСОБА_7 виконуючі покладені на нього функції по здійсненню сутенерства, діючи з відома та згоди ОСОБА_8 , отримав замовлення по телефону від мешканця м. Новомиргорода, Кіровоградської області, ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на одну повію, а саме на 1 годину надання нею платних сексуальних послуг за місцем розташування сауни де відпочивав клієнт, а саме АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 . Після отримання замовлення від вищевказаного клієнта, ОСОБА_7 викликав на сауну повію ОСОБА_15 , яка в подальшому, надала ОСОБА_20 свої послуги сексуального характеру у вигляді класичного та орального сексу, а він у свою чергу заплатив їй за такі послуги грошові кошти, а саме 300 грн. за 1 години. частину з яких, а саме 50 грн. вона віддала ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_7 , розподілив зароблені ОСОБА_15 гроші, частину з яких залишив собі, а частину віддав ОСОБА_8 .
Також, 08.08.2014 року о 23 год. 30 хв., ОСОБА_8 виконуючі покладені на неї функції по здійсненню сутенерства, діючи з відома та згоди ОСОБА_7 - отримала замовлення по телефону від мешканця м. Кіровограда із легендованими даними ОСОБА_21 , особи яка надала добровільну згоду на участь у документуванні злочину, на одну повію на 1 годину для надання нею платних сексуальних послуг в приватну сауну, розташовану, в АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 . Визначивши при цьому, що для надання сексуальний послуг по вказаному замовленню буде виїжджати ОСОБА_15 . Після отримання замовлення від вищевказаного клієнта, ОСОБА_8 , за відома та згоди ОСОБА_7 , викликала на сауну повію ОСОБА_15 , яка в подальшому, надала ОСОБА_21 свої послуги сексуального характеру у вигляді класичного та орального сексу, а він у свою чергу заплатив їй за такі послуги грошові кошти, а саме 300 гривень за 1 години, частину з яких, а саме 150 грн. вона відала ОСОБА_7 .
Крім цього, в період з лютого 2014 року по 09 серпня 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи у власному домоволодінні, а саме приміщенні сауни, яке розташоване у цьому домоволодінні, що знаходиться у АДРЕСА_1 , діючи умисно, достовірно знаючи про недосягнення дівчатами повнолітнього віку, з метою збудження у малолітніх ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , статевого інстинкту та вчинення відносно останніх розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті, а також здатних викликати фізичне та моральне розбещення малолітніх, неодноразово вчиняв розпусні дії фізичного характеру, які призвели до порушення нормального психічного та соціального розвитку дітей, та які виразилися в оголенні підозрюваним власних статевих органів в присутності малолітніх, та у переконанні потерпілих за винагороду оголити власні статеві органи, мацав їх, вчиняв інші непристойні дотики, які викликають статеве збудження, спільно з ОСОБА_8 навчав онанізму, вчиняв у присутності потерпілих статевий акт у вигляді орального сексу, навчав такому акту.
Так, у період з лютого по 09.08.2014 року, точної дати під час проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи у власному домоволодінні, а саме приміщенні сауни, яке розташоване у цьому домоволодінні, що знаходиться у АДРЕСА_1 , діючи умисно, неодноразово, через ОСОБА_8 , яка працювала банщицею на його сауні, запрошував малолітніх ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . Приходячи до домоволодіння ОСОБА_7 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , заходили до одного із приміщення сауни як казала їм ОСОБА_8 . Після чого до даного приміщення заходив і сам ОСОБА_7 та роздягався, оголюючись повністю. При цьому ОСОБА_8 пояснювала, вищевказаним дівчатам, що їм необхідно буде робити масаж ОСОБА_7 , переслідуючи умисел схилити їх до розпусних дій. Безпосередньо сама ОСОБА_8 показувала та навчала, дівчат масажу, який приносить статеве задоволення, а саме масажування статевого члену ОСОБА_7 , його частин тіла (рук, ніг, тулубу) масажу анального отвору, пальцями рук, а іноді і надання ОСОБА_7 послуг сексуального характеру у вигляді орального сексу. Усі вищеперераховані дії, інтимного характеру, ОСОБА_8 робила ОСОБА_7 у присутності ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , навчаючи їх. Після чого, дівчата спільно з ОСОБА_8 , роблячи масаж ОСОБА_7 , виконували усі вищеперераховані інтимні дії. Під час проведення такого масажу, за проханням ОСОБА_7 , дівчата оголювали свої груди, а останній у свою чергу масажував їх, отримуючи від цього статеве задоволення.
В апеляційних скаргах:

- прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та осіб обвинувачених. Ухвалити новий вирок, яким визнати винними ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.1 ст. 156, ч.2 ст. 303 КК України та призначити покарання:

- ОСОБА_7 за ч.1 ст. 156 КК України - 2 роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 303 КК України - 4 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

- ОСОБА_8 за ч.1 ст. 156 КК України - 2 роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 303 КК України - 4 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог прокурор, не оспорюючи доводи, які суд визнав доведеними вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зазначає, що не зрозуміло на якій підставі судом змінено в резолютивній частині вироку правову кваліфікацію дій обвинувачених з ч.2 ст. 303 на ч.3 ст. 303 КК України, оскільки прокурором під час судового слідства обвинувачення не змінювалося.

Крім того, суд всупереч вимогам підпункту 9 п.2 ч.4 ст. 374 та ч.9 ст. 100 КПК України не вирішив долю деяких речових доказів грошових купюр, мобільних телефонів, флешок, предметів зовні схожих на імітуючи статеві органи та ряд інших.

При призначені обвинуваченим покарання судом залишено поза увагою вимоги ст. ст. 50, 65 КК України та не враховано, що обвинувачені вчинили злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, не враховано обставини, які обтяжують покарання, а саме вчинення злочину щодо малолітньої особи, кількість потерпілих по даному кримінальному провадженню, які на час вчинення злочину не досягли 16-ти річного віку. За вказаних обставин вважає, що призначена судом міра покарання обвинуваченим є надто м`якою та недостатньою для їх виправлення і попередження вчинення ними нових злочинів.

- обвинувачена ОСОБА_8 просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання застосувавши щодо неї вимоги ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що при призначенні їй покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, належно не врахував, що вона повністю визнала свою вину, щиро розкаялась у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, займається суспільно-корисною працею, до кримінальної відповідальності притягується вперше, наявність обставин, які пом`якшують вину щире каяття та активне сприяння прикриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання. Також суд не врахував, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, має батьків пенсіонерів, які потребують її нагляду та допомоги, так як її брат ОСОБА_25 перебуває на стаціонарному лікуванні у психіатричній лікарні в м. Дніпропетровськ з діагнозом хронічного психічного захворювання у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій та поведінки. Крім того вона має хронічні захворювання, потребує лікування та проведення операції на підтвердження чого надала медичні виписки. Також судом при призначенні їй покарання не було взято до уваги, що її роль у вчинених кримінальних правопорушеннях була другорядною, вона виконувала лише посередницькі функції, у чому щиро кається, фактично її збагачення не відбулося, так як основні заробітки залишалися у дівчат, потерпілих у справі, які жодних матеріальних і моральних претензій до неї не мають та просили суд її суворо не карати. За вказаних обставин вважає, що суд дійшов помилкового висновку про можливість її виправлення тільки в умовах реального відбуття покарання.

- адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та з застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі з іспитовим строком на 3 роки.

Не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій ОСОБА_7 , вимоги апеляції обґрунтовує невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок тяжкості. Так, суд при призначенні його підзахисному покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, не врахував, що ОСОБА_7 вину у скоєних злочинах визнав в повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, на досудовому слідстві активно сприяв розкриттю злочинів, відсутність претензій будь-якого характеру до обвинуваченого зі сторони потерпілих та їх представників, які в своїх заявах просили не карати суворо обвинуваченого, за місцем проживання останній характеризується позитивно, за час досудового слідства та судового розгляду справи умови обраного запобіжного заходу не порушував, що свідчить про те, що він не становить суспільної небезпеки, а перебування обвинуваченого в місцях позбавлення волі призведе до погіршення матеріального стану його сім`ї.

Враховуючи зазначене, вимоги ст. 66 КК України та Постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» вважає, що призначене судом обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого, є явно несправедливим внаслідок своєї суворості.

Заслухавши доповідача, провівши судове слідство в обсязі дослідження матеріалів, які характеризують обвинувачених, заслухавши обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та в його інтересах адвоката ОСОБА_9 , які в дебатах, а обвинувачені і у останньому слові вимоги поданих апеляції підтримали у повному обсязі, а в задоволені апеляції прокурора просили відмовити, висновок прокурора, який підтримав подану прокурором апеляцію, а в задоволені поданих апеляцій обвинуваченої ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просив відмовити, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 підлягають задоволенню, а апеляційна скарга прокурора частковому задоволенню, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 303 КК України ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи та ніким із сторін і учасників кримінального провадження не оскаржуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вказаних обставин колегія суддів апеляційного суду не входить в обговорення доведеності вини обвинувачених та правильності кваліфікації їх дій та вважає, що суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильно кваліфікував їх дії за ч. 1 ст. 156 КК України - вчинення розпусних дій щодо осіб, які не досягли шістнадцятирічного віку та за ч. 2 ст. 303 КК України (сутенерство) - дії осіб по забезпеченню заняття проституцією інших осіб, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання суд, відповідно вимог ст. 65 КПК України врахував, що ОСОБА_7 вперше вчинив злочини середньої тяжкості та тяжкий злочин, є приватним підприємцем, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вік обвинуваченого, його стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні малолітнього сина ОСОБА_26 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 суд визнав щире каяття, а обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановленні.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд врахував, що вона вперше вчинила злочини середньої тяжкості та тяжкий злочин, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вік обвинуваченої, позитивну характеристику за місцем проживання, стан здоров`я. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 суд визнав щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що виправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також запобігання вчиненню ними нових злочинів, можливе при призначенні покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України. Судом також відзначено, що підстави для звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням або призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) Закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м'якість або через суворість.

За вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

За змістом ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання, зокрема у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається з вироку, суд при призначенні покарання обвинуваченим у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, вимог закону, передбачених ст. ст. 65, 75 КК України, дотримався не повністю, а тому вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання.

Колегія суддів, відповідно вимог ст. 65 КПК України враховує, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вперше вчинили злочини середньої тяжкості та тяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувались, вину визнали повністю, у вчиненому щиро розкаялись та жалкують про вчинене, на досудовому слідстві активно сприяли розкриттю злочинів, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебувають, характеризуються виключно позитивно, відсутність претензій будь-якого характеру до обвинувачених зі сторони потерпілих та їх представників, які в своїх заявах просили не карати суворо обвинувачених, що свідчить про те, що від вчинених обвинуваченими злочинів тяжких наслідків для потерпілих не настало.

Також колегія суддів враховує, особу ОСОБА_7 який відповідно наявних в справі довідок активно займається волонтерською діяльністю в наданні допомоги спецпризначенцям в зоні АТО, а також займається благодійністю в допомозі раненим бійцям 3-го полку спецпризначення м. Кіровограда із зони АТО, які знаходяться в госпіталі з тяжкими пораненнями. Колегія суддів також враховує, що на його утриманні знаходиться малолітній син ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та громадянська дружина ОСОБА_28 , яка перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної в м. Кіровограді ради з призначенням допомоги при народжені дитини, а також обвинувачений здійснює догляд за своєю хворою матірю ОСОБА_29 , 1942 року народження, яка є дитиною війни та має батька також дитину війни ОСОБА_30 , 1938 року народження, які потребують його допомоги.
Також колегія суддів враховує, особу ОСОБА_8 , яка має хронічні захворювання, потребує лікування та проведення операції, одружена, відповідно довідки з лікарні станом на 4.06.2015 року є вагітною термін 5-6 тижнів, має батьків пенсіонерів ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , які потребують її нагляду та допомоги, так як її брат ОСОБА_25 відповідно Акта № 156 стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи перебуває на стаціонарному лікуванні у психіатричній лікарні в м. Дніпропетровськ з діагнозом хронічного психічного захворювання у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій та поведінки, що роль обвинуваченої ОСОБА_8 у вчинених кримінальних правопорушеннях, була другорядною яка виконувала лише посередницькі функції, від якої її збагачення не відбулося.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , колегія суддів визнає їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, а щодо ОСОБА_7 також і займання волонтерською діяльністю та благодійністю спецпризначенцям в зоні АТО та відсутність обставин, які обтяжують їх покарання.
Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, метою покарання засудженого є його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Приймаючи рішення про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суду належить навести мотиви, з яких він вважає, що відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі сприятиме його виправленню та попередженню нових злочинів.

Сукупність всіх вищезазначених обставин щодо осіб обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які не становлять великої суспільної небезпеки, у поєднані з тяжкістю злочинів, що визначена законом, вказують на можливість їх виправлення та попередження нових злочинів при обранні покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства в межах встановлених санкцією ч1 ст. 156 та ч.2 ст. 303 КК України, та з застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, що, як вважає колегія суддів, буде відповідати засадам кримінального судочинства, та меті призначення покарання.

За вказаних обставин вимоги прокурора, викладені в апеляції, щодо призначення обвинуваченим більш суворого покарання, є такими, що не підтверджені будь-якими доказами про те, що саме покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років кожному обвинуваченому буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень.
Однак є слушними вимоги апеляції прокурора про те, що суд першої інстанціїпри ухваленні вироку не вирішив долю речових доказів, перелік яких зазначив в апеляції.

Так, відповідно вимог ч.9 ст. 100 КПК України долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, а згідно ч.4 ст. 374 цього Кодексу у резолютивній частині вироку повинно бути зазначено рішення суду щодо речових доказів і документів, а тому вимоги прокурора щодо вирішення питання про долю речових доказів підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404-405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково, а апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2015 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати засудженими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 156 КК України до позбавлення волі строком 2 роки, за ч. 2 ст. 303 КК України до позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно вважати засудженими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки кожного.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, а ОСОБА_8 з іспитовим строком на 2 роки,

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази по справі:

- чотири грошові купюра номінальною вартістю по 50 гривень та 5 грошових купюр номінальною вартістю 20 грн., а всього 300 грн., вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , які зберігаються в касі ВФЗБО УМВС України в Кіровоградській області згідно квитанції №А 000095, обернути в дохід держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат згідно вироку.

- чотири грошові купюри номінальною вартістю по 50 гривень, а всього 200 грн., вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 у громадянки ОСОБА_15 , які зберігаються в касі ВФЗБО УМВС України в Кіровоградській області згідно квитанції №А 000095 та мобільний телефон «Lenovo» ІМЕІ НОМЕР_1 , в якому знаходиться сім-картка мобільного оператора «МТС», який зданий на зберігання ОСОБА_33 , повернути власнику ОСОБА_15

- вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 : мобільний телефон «Самсунг», коричневого кольору; візитні картки у кількості 80 штук; мобільний телефон «Аррlе - іРhоnе» у коричневому чохлі, з сім-карткою мобільного оператора «МТС; мобільний телефон «Nокіа-200» ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , в якому знаходиться сім-картки мобільних операторів «Київстар» та «МТС»; мобільний телефон «Nокіа-6700» ІМЕІ НОМЕР_4 , в якому знаходиться сім-картка мобільних оператора «МТС»; мобільний телефон «Nокіа-Х2» ІМЕІ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , в якому знаходиться сім-картки мобільних операторів «Київстар» та «МТС»; мобільний телефон «ІNEW» ІМЕІ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , в якому знаходиться сім-картка мобільного оператора «МТС»; флешку «Арасег» чорного кольору; флешку «Теаm Т121» 8 GВ червоного кольору, які зберігаються в камері речових доказів Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, повернути за належністю ОСОБА_7 .

- вилучені у ОСОБА_7 : паперову коробку з надписом «Гороскоп любви», в якій знаходяться 15 пачок презервативів «Гороскоп любви» по 3 штуки в кожній пачці; 4 пачки презервативів «Русский стандарт» по 3 штуки в кожній пачці; три предмети зовні схожі на імітуючи статеві органи чорного, помаранчевого та світло-коричневого кольорів; три резинові предмети зовні схожі на імітуючи статеві органи; шкіряний предмет чорного кольору зовні схожий на батіг; шкіряний предмет чорного кольору зовні схожий на кріплення, до якого прикріплений предмет зовні схожий на імітуючий статевий орган чорного кольору; полімерна пляшка коричневого кольору з білою кришкою та наклейкою на ній з надписом «Хлоргексидин», місткістю 100 мл., які зберігаються в камері речових доказів Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, знищити.

Запобіжний захід у вигляді застави щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати.

Заставу в сумі 97440 грн. внесену ОСОБА_34 за ОСОБА_7 згідно квитанції від 12 серпня 2014 року через ПриватБанк повернути заставодавцю.

Заставу в сумі 36540 грн. внесену ОСОБА_35 за ОСОБА_8 згідно квитанції від 12 серпня 2014 року через ПАТ «Сбербанк Росии» повернути заставодавцю.

В решті вирок щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченими в той самий строк з моменту отримання її копії.
Судді підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2