Справа №489/2683/15-к 15.05.2015 15.05.2015 15.05.2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.05.2015р., якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, одруженого, інваліда ІІІ групи, не працює, не судимого в порядку ст. 89 КК України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

· підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
·
за участі:

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_7

Провадження № 11-сс/784/213/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і ухвали слідчого судді
Прокурором подана апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу слідчого судді Ленінського райсуду м. Миколаєва від 07.05.2014р. про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати; постановити нову ухвалу, застосувавши щодо підозрюваного запобіжний захід - тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжній захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
На обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор послався на те, що слідчим суддею не в достатній мірі враховано, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, які вилучені як за місцем його проживання так і за місцем безпосереднього збуту. Вважає, що слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з урахуванням визнаного ризику скоєння нових злочинів, фактично залишив підозрюваного у середовищі вчинення ним попередніх кримінальних правопорушень. Просив звернути увагу на те, що у підозрюваного відсутнє офіційне джерело отримання доходів, що з урахуванням корисливості скоєних ним кримінальних правопорушень дає, на думку апелянта, істотні підстави вважати, що в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, ОСОБА_5 може продовжити займатися аналогічною діяльністю пов`язаною із збутом наркотичних засобів, з метою отримання коштів. Стверджує, що зазначені судом наявні у ОСОБА_5 стійкі соціальні зв`язки, фактично не підтверджені та прийняті до уваги лише з пояснень останнього, який, до того ж, сам вживає наркотичні засоби. Апелянт вказав також, що на підтвердження ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, свідчить тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , який відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років; а також відсутність чітко підтверджених соціальних зв`язків, що дає достатні підстави вважати, що з метою уникнення відповідальності підозрюваний може переховуватися від слідства та суду.

Обставини, встановлені слідчим суддею
ОСОБА_5 підозрюється в тому, що при невстановлених обставинах незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який зберігав у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , та 16.04.2015р. близько 19.30 год., у вказаному приміщенні незаконно збув ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, вагою 2,23 г, а також 06.05.2015р. близько 11.45 год., у вказаному приміщенні незаконно збув ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, вагою 8,25 г.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення наступним чином. Вважаючи доведеними обставини існування певного ризику, передбаченого ст.177 КПК України, а саме можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке вчинив двічі, характеризується як особа схильна до вчинення правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку про те, що ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду, незаконного впливу на свідків, є недоведеними, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце проживання і міцні соціальні зв`язки. Прокурором не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного, оскільки ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення не є настільки суттєвим, що потребує застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, відповідно до вимог ст.178 КПК України, відсутність у підозрюваного судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків, ряду тяжких захворювань, його інвалідності, позитивної характеристики за місцем проживання, що дає підстави для застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується
Заслухавши доповідь судді; прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній; думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Порядок застосування запобіжного заходу слідчим суддею передбачений ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обираючи останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дотримався вимог кримінального процесуального закону та належним чином вмотивував своє рішення.

З матеріалів за клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується сукупністю зібраних доказів, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 (а.с. 9-10); висновками експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (а.с. 8, 20); протоколом обшуку від 06.05.2015р. (а.с. 13-14); протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки (а.с. 15); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.с. 16-17), в якому підозрюваний власноручно зазначив, що згоден із затриманням; протоколом огляду місця події(а.с. 18). Проте, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення сама по собі не може бути підставою для застосування до підозрюваного найсуворішого виду запобіжного заходу, а саме тримання під вартою.

Що стосується даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , то з матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний, згідно вимоги про судимість(а.с. 11), раніше не судимий в порядку ст. 89 К України, перебуває в зареєстрованому шлюбі з 2014 року (ксерокопія паспорту на а.с. 12), начальником ДІМ Ленінського РВ за місцем проживання характеризується негативно, відносин з сусідами не підтримує; раніше судимий за зберігання наркотичних засобів; ніде не працює, заходів до працевлаштування не приймає; зловживає наркотичними засобами, підтримує зв`язки з особами, що зловживають наркотичними засобами, раніше судимими, схильними до вчинення правопорушень та злочинів; потребує контролю зі сторони правоохоронних органів (а.с. 14). Крім того, згідно з довідкою Миколаївського обласного центру з профілактики та боротьби зі СНІДом (а.с. 26), з 2010 року перебуває на Д-обліку з діагнозом: ВІЧ-інфекція, є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, з доступністю слюсарно-ремонтних робіт (а.с. 27), зі слів сусідів та попереднього місця роботи (2005-2009рр.) характеризується позитивно (а.с. 28-29). Також, під час апеляційного розгляду захисником було надано додаткові характеризуючи дані на підозрюваного. Так, згідно копії пенсійного посвідчення (№ НОМЕР_1 ), з 05.02.2014р. та довічно, ОСОБА_5 призначено пенсію по інвалідності, він є учасником програми замісної терапії, потребує постійного прийому медичних препаратів, ще й з врахуванням його захворювання на ВІЧ-інфекцію.

Отже, сукупність досліджених доказів свідчить про те, що хоча підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, проте з 2014 року та довічно отримуватиме пенсію по інвалідності, одружений, має постійне місце проживання, має ряд тяжких захворювань, та потребує постійного лікування та прийому медичних препаратів.

Доводи прокурора щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування підозрюваного від органів слідства та суду, апеляційний суд вважає недоведеними, а тому вони не можуть бути підставою для застосування більш суворого запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 181, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2015 року, якою відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3