Справа № 404/4604/15-к
Номер провадження 1-кс/404/976/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області від 24.06.2014 року ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001095 від 07.02.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:
25 червня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною скаргою, у якій просить скасувати постанову слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 24.06.2014 року про закриття кримінального провадження № 0001095, зобов`язати СВ Кіровоградського MB УМВС України в Кіровоградській області поновити кримінальне провадження № 0001095 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України, яке перекваліфікувати на ч. 1 ст. 185 КК України стосовно відкритого викрадення його особистого майна, зобов`язати слідчий відділ Кіровоградського MB УМВС України в Кіровоградській області забезпечити правову допомогу у встановленні місцезнаходження його особистого майна, та повернути його йому у користування.

Слідчий суддя, заслухавши скаржника ОСОБА_3 та перевіривши надані в обґрунтування цих питань доводи і докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.02.2013 року ОСОБА_3 стало відомо, що з його квартири АДРЕСА_1 зникли його речі.

Вході досудового слідства було встановлено, що до Кіровоградського MB УМВС України в Кіровоградській області, звернувся ОСОБА_3 , про те, що його колишня дружина ОСОБА_5 та її матір ОСОБА_6 , з його квартири, а саме АДРЕСА_1 винесли належні останньому речі. В ході допиту ОСОБА_3 , зазначив перелік особистих речей, які зникли з квартири на загальну суму збитків зі слів останнього на суму 44 590 гривень.

Окрім цього в ході досудового розслідування було допитано ОСОБА_5 та ОСОБА_7 які зазначили, що 16.07.2012 року вони в присутності сусідів зайшли до квартири, де склали акт опису майна, яке знаходилось на той момент, яке в подальшому частково було віддано ОСОБА_3 , його донькою, а також самостійно забрано решту ним з квартири самостійно.

Також в ході досудового розслідування було допитано в якості свідка біологічну доньку ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , яка зазначила, що після розірвання шлюбу її батьків, батько під приводом подарунків останній змусив її винести особисті речі на які вказував, а також самостійно за допомогою вивіз речі на які вказує в своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно частин 1-2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне одстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

На виконання вимог п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчим до суду не подано докази обґрунтованості закриття кримінального провадження, обмежившись лише встановленими даними про право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та встановленням розміру завданої шкоди ОСОБА_3 , яка на думку слідчої не є значною.

В матеріалах кримінального провадження слідчим не встановлено перелік зниклого майна, не перевірена належність речей певній особі, не проведені слідчі дії, які б належним чином встановили їх місця знаходження на даний час.

Нормою ст.94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, винесена у кримінальному провадженні оскаржувана постанова істотно порушує вимоги КПК України, а тому підлягає скасуванню.

За таких підстав, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження та зобовязання слідчого, якому буде доручено проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001095, вчинити дії спрямовані на встановлення переліку та місць знаходження викрадених речей і поверненню їх власнику.

В частині вимог щодо перекваліфікації кримінального провадження № 0001095 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України, на ч. 1 ст. 185 КК України відмовити, оскільки ця вимога не відноситься до компетенції суду.
Згідно ч.3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.303, ст.304-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 24.06.2014 року про закриття кримінального провадження № 0001095 - скасувати.

Зобовязати слідчого, якому буде доручено проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001095, вчинити дії спрямовані на встановлення переліку та місць знаходження викрадених речей і поверненню їх власнику.

В частині вимог щодо перекваліфікації кримінального провадження № 0001095 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.02.2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України, на ч. 1 ст. 185 КК України - відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1