Справа № 520/2902/15-к
Провадження № 1-кп/520/239/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2015 року

Київський районний суд м.Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0000105 внесене до ЄРДР 04.05.2014р., за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області Фрунзівського району смт. Затишшя, українця, громадянина України, з середньою освітою, одружений, працює головою СФГ «Журавушка», раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

старшого прокурора прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:
4 травня 2014 року, біля 9 годин 30 хвилин біля приміщення Росіянівської сільської ради в селі Росіянівка Фрунзівського району Одеської області, прокурором Фрунзівського району Одеської області ОСОБА_5 та прокурором прокуратури Фрунзівського району Одеської області ОСОБА_6 здійснювались службові обов`язки, а саме - процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000012, внесеному до ЄРДР 23.10.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, за фактом незаконного заволодіння у продовж 2008-2010 років нежитловими приміщеннями пайовиків-членів колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Росія» в с.Росіянівка Фрунзівського району Одеської області з боку посадових осіб Росіянівської сільської ради, ДАК «Хліб України», «Одеса зерно», голови СФГ «Журавушка» ОСОБА_7 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання своїм службовим становищем. В цей же час, ОСОБА_7 , який знаходився також біля приміщення Росіянівської сільської ради, з метою перешкоджання виконанню службових обов`язків прокурором Фрунзівського району Одеської області ОСОБА_5 та прокурором прокуратури Фрунзівського району Одеської області ОСОБА_6 , починаючи сперечатись з зазначеними особами та не даючи змогу висловитися у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків перед зібраними за запрошенням прокуратури громадянами с.Росіянівка Фрунзіського району Одеської області, наблизившись до прокурора ОСОБА_5 та прокурора прокуратури ОСОБА_6 , заздалегідь приготувавши хімічну речовину у виді барвника бриліантового зеленого, прихованого у кісті правої руки, у склянці, з метою перервати проведення слідчих заходів, умисно декілька разів плеснув зазначеною рідиною в напрямок обличчя прокурора ОСОБА_5 та прокурора прокуратури ОСОБА_6 , чим заподіяв ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді хімічного опіку правого очного яблука, яке відноситься до категорії легких тілесних пошкоджень, та не було небезпечним для життя у момент заподіяння, одночасно пошкодивши особисте майно ОСОБА_5 а саме: чоловічу сорочку вартістю 246 гривень, чоловічий піджак вартістю 570 гривень 25 копійок, на загальну суму 816 гривень 25 копійок, а ОСОБА_6 заподіяв тілесне ушкодження у вигляді хімічного опіку лівого очного яблука, яке відноситься до категорії легких тілесних пошкоджень, та не було небезпечним для життя у момент заподіяння, одночасно пошкодивши особисто майно ОСОБА_6 , а саме: жіночу куртку вартістю 468 гривень 50 копійок, жіночу сумку вартістю 652 гривні 80 копійок, на загальну суму 1139 гривень 30 копійок.

Наведені навмисні дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.345 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Наведене обвинувачення підтверджується наступними допустимими доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, визнав частково, а саме: він визнав, що умисно плеснув хімічною речовиною в бік прокурорів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , але він не визнає, що перешкоджав прокурорам здійснювати їх службові обов`язки, оскільки ті по надуманому кримінальному провадженню закликали на зібрання селян не для проведення слідчих дій. При цьому обвинувачений показав, що він на законних підставах придбав сільгосптехніку б/у та будівлі б/у колишнього КСП «Росія», що знаходилися в с.Росіянівка Фрунзівського району. Коли на початку 2013р. на посаду прокурора Фрунзівського району Одеської області був призначений ОСОБА_5 , між ним та ОСОБА_5 виникли неприязнені стосунки, через те, що останній здійснював тиск на його господарську діяльність, а саме блокував вивіз зерна з току, зобов`язував його у непередбачений законом спосіб - без повістки, з`являтися на незаконні виклики до прокуратури району, та здійснював інші дії, які принижували його, як голову господарства. У жовтні місяці 2013 року йому стало відомо про те, що у відношенні нього СВ Фрунзівським РВ Одеської області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000366, в рамках якого проводилося вилучення свідоцтв про право власності на належне йому майно. Також йому стало відомо і про інше кримінальне провадження №0000012 від 23.10.13р., яке проводилося щодо нього та інших невстановлених посадових осіб Росіяновської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, ДАК «Хліб України» ДП «Одесазерно», які, нібито, за попередньою змовою між собою, зловживаючи своїм службовим становищем, упродовж 2008-2010 років на території с.Росіяновка незаконно заволоділи нежитловими приміщеннями пайовиків-членів КСП «Росія», скоївши на думку слідчого злочин, передбачений ч.3 ст.191 КК України. По вказаним кримінальним провадженням проводилися слідчі дії, вилучалися документи з сільської ради, здійснювався тиск на свідків. Для того, щоб дані кримінальні провадження були закриті, ОСОБА_9 голові Росіяновської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, та йому, ОСОБА_7 , через посередників - прокурором ОСОБА_5 було запропоновано сплатити останньому 40000 доларів США. Від такої пропозиції вони відмовилися, а тиск з боку ОСОБА_5 посилився. В продовження обвинувачений ОСОБА_7 показав, що він не заважав проводити будь-які слідчі дії працівникам прокуратури, бо такі дії, на його думку, не проводилися. З запрошення від 30.04.14р., яке було поширене по селу представниками прокуратури, не вбачалося, що будуть проводитися якісь слідчі дії. Селян прокурорські працівники лише запрошували прибути до приміщення Росіянівської сільської ради 04.05.14р. о 9 годині 30 хвилин, при собі просили мати паспорт, сертифікат про право на майновий пай, договори оренди пайового майна з ДП ДАК «Хліб України» «Одесазерно» у разі наявності. Працівники Фрунзівської прокуратури на чолі з ОСОБА_5 у запрошенні стверджували факт, що ними здійснюється досудове розслідування за фактом незаконного та безоплатного заволодіння пайовим майном пайщиків КСП «Росія», і що працівники прокуратури будуть здійснюватися законні заходи щодо найшвидшого повернення їм нерухомого майна у власність. 4 травня 2014 року, біля 9 годин 30 хвилин він разом із членами своєї родини прийшов до приміщення Росіянівської сільської ради в селі Росіянівка, де також збиралися інші односельчани. Коли прокурор Фрунзівського району ОСОБА_5 , звертаючись до селян, в своїй промові став казати неправду щодо незаконного заволодіння майном колишнього колгоспу «Росія», він, ОСОБА_7 , обурився цим, не стримався, та наявною в нього в кишені хімічною рідиною у виді барвника бриліантового зеленого, приготовленого для тварин, плеснув в бік ОСОБА_5 . При цьому декілька краплин хімічної речовини попали й на ОСОБА_6 , яка стояла поряд з ОСОБА_5 . Після цього прокурори повернулися до службового автомобіля та поїхали геть. В завершення ОСОБА_7 показав, що він та ще кілька осіб звернувся до правоохоронних органів з заявою про злочин, вчинений прокурором ОСОБА_5 , на підставі якої до ЄРДР були внесення відомості, та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000242 від 05.06.2014р. відносно прокурора Фрунзівського району Одеської області ОСОБА_5 . Незаконні дій з блоку прокурора ОСОБА_5 та його працівників, у т.ч. під час подій, що відбувалися 4 травня 2014 року, були зафіксовані на відеокамеру, а відеозапис був поширений в мережі Інтернет, що, на думку обвинуваченого, й стало підставою для звільнення прокурора ОСОБА_5 з посади, призначення його на посаду нижчого рівня, та наступного вилучення кримінального провадження №0000012 від 23.10.13р. з району та передання його за підслідністю до слідчого органу Одеської області. В подальшому кримінальне провадження №0000012 від 23.10.13р. було закрито за відсутністю складу злочину. У вчиненому він не кається.
Незважаючи на обрану обвинуваченим позицію захисту та відсутність в нього щирого каяття, вина ОСОБА_7 у пред`явленому йому обвинувачені, крім його показань, підтверджується також іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Так, потерпілий ОСОБА_5 показав, що групою прокурорів прокуратури Фрунзівського району Одеської області здійснювалось процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000012 від 23.10.2013 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, за фактом незаконного заволодіння групою осіб пайовим майном селян (більше 500 людей), які працювали у колгоспі «Росія» у с. Росіянівка Фрунзівського району Одеської області. Досудове розслідування вказаного кримінального провадження проводилось групою слідчих СВ Фрунзівського РВ ГУ МВС України в Одеській області. У ході розслідування стороні обвинувачення вдалось здобути певні докази, які давали підстави вважати, що невстановлені особи у період з 2008 по 2010 роки підробили офіційні документи - чотири рішення виконавчого комітету Росіянівської сільської ради Фрунзівського району про визнання за ОСОБА_7 одноособово права приватної власності на нерухоме майно у с.Росіянівка - приміщення складів, корівників та сіносховища, які, за наявними даними, входили у пайовий фонд колгоспників та не були фактично розпайовані між ними (оформлені у спільну приватну власність). У подальшому, на підставі цих рішень сільський голова ОСОБА_9 підписав та видав ОСОБА_7 чотири свідоцтва про право власності, які в той же рік були зареєстровані у місцевому БТІ, як первинні правоустановчі документи на цю нерухомість (раніше речові права на ці об`єкти нерухомості ніколи не реєструвались, будь-які договори, предметом яких було б це майно, у реєстраційних справах БТІ також були відсутні). У подальшому це нерухоме майно використовувалось ОСОБА_7 безоплатно у власних цілях. У ході розслідування селяни, які працювали у колгоспі, надавали письмові покази, що після ліквідації колгоспу пайове майно в натурі у власність вони не отримали, хоча їм сільським головою ОСОБА_9 ще у 2000 роках були видані свідоцтва (сертифікати) про право на майновий пай. Свої права на майнові паї вони нікому не передавали. Про обставини, що за рішеннями виконавчого комітету сільської ради пайове майно передано безоплатно у власність ОСОБА_7 , який ніколи не працював у колгоспі, ніхто з колишніх колгоспників та допитаних членів виконавчого комітету сільської ради, навіть, не здогадувався. Повідомлення про підозру у вчиненні злочину у рамках вказаного кримінального провадження жодній особі не оголошувалось у зв`язку відсутністю на той момент достатніх доказів для підозри конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення. Про розслідування вказаного кримінального провадження дізнались ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які розуміли, що у разі подальшого ефективного розслідування та доведення справи до логічного завершення, вони можуть бути викриті у злочині, притягнуті до кримінальної відповідальності, а злочинно здобуте майно необхідно бути повернути справжнім власникам. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , не будучи учасниками кримінального провадження (на той момент повідомлення про підозру їм не оголошувалось, в якості свідків вони не допитувались), однак використовуючи свій авторитет та вплив у районі, знайомства з місцевим населенням, поетапно протидіяли розслідуванню, здійснювали незаконний психічний впливу на прокурорів, не надавали та приховували важливі для розслідування документи, їх умисне знищення, неправомірно чинили тиск на свідків, висловлювали усні погрози вжити заходи щодо звільнення прокурорів з роботи, поширювали щодо них провокаційні неправдиві звинувачення у корупції, систематично закликали місцевих мешканців до публічного висловлювання неправдивих звинувачень проти працівників прокуратури у вчиненні корупційних дій тощо. При цьому ОСОБА_7 завжди проводив приховану або відкриту відєофіксацію дій співробітників прокуратури, щоб потім використати потрібні моменти з матеріалів відєозйомки у власних корисних цілях. Подолаючи вказані обставини, розуміючи відповідальність за стан розслідування тяжкого злочину, необхідність прийняття у ньому законного рішення у розумні строки, працівниками прокуратури району 4 травня 2014 року: він, як прокурор Фрунзівського району Одеської області та прокурори цієї ж прокуратури ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на виконання своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про прокуратуру» та Кримінальним процесуальним кодексом України, на службовому автомобілі здійснили виїзд до території села Росіянівка Фрунзівського району Одеської області з метою вчинення процесуальних та слідчих (розшуковик) дій у цьому кримінальному провадженні. Заздалегідь, на нараді, ними було заплановано відповідно до закону провести допити, отримати показання від свідків та потерпілих пайщиків, отримати необхідні копії документів від них, про що раніше було розповсюджено письмове запрошення серед мешканців села з пропозицією прибути біля приміщення сільської ради тим, хто має документи на пай та не отримав його в натурі, оскільки за наявними даними всього право на пай мали більше 500 селян, які в основному були похилого віку, не могли переміщатися на далекі відстані від дому, малозабезпечені, було визнано недоцільним, з точки зору економії процесуальних строків, встановлювати місце проживання кожного пайщика окремо, вручати повістку та викликати для надання показів у районний центр. Прибувши на місце близько 09:00 годин, вони побачили, що біля приміщення сільської ради на відкритій площі вже знаходилось біля 30-40 чоловік. Коли вони підійшли до них, привітались, представились, то одразу помітили, що серед людей були ОСОБА_7 , його жінка, син, працівники його господарства, також сільський голова ОСОБА_9 та інші. Через деякий час стало зрозумілим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заздалегідь підготувавшись, зібрали біля сільської ради в основному лояльних їм людей, налаштованих ними проти працівників прокуратури. Це було помітно по їх зовнішньому вигляду, поглядам, розмовам між собою та гаслами, які вони викрикували. Розуміючи це, але бажаючи все ж таки виконати заплановане, він, ОСОБА_5 , почав звертатися до людей, представив себе, інших працівників прокуратури, доповів мету і цілі їх прибуття. Однак, ОСОБА_7 , підійшов до нього, зухвало зупинив його, сказавши, що говорити тут першим буде він. При цьому ніхто з працівників прокуратури будь-яких перешкод ОСОБА_7 не став чинити, надавши можливість тому вільно висловитися. Його звернення зводилось до ображання працівників прокуратури району, необґрунтованих і надуманих звинувачень у корупції, начебто здійсненні тиску на його господарську діяльність. Коли ОСОБА_7 завершив промову, він, ОСОБА_5 , як керівник прокуратури, взяв слово, коротко відкинув усі звинувачення з боку ОСОБА_7 , почав роз`яснювати суть кримінального провадження за фактом заволодіння пайовим майном, підробки документів, які обставини вже встановлені, які докази зібрано, та що необхідно ще встановити для прийняття якнайскоріше законного рішення у кримінальному провадженні. При цьому ОСОБА_7 , також його дружина та невідомі йому жінки, які стояли поряд з нею, постійно перебивали його, задавали провокаційні питання, кричали та ображали. Він розумів, що все це робиться спеціально, щоб збити його з пантелику, однак, він все одно вів себе спокійно, тактовно відповідав на їх запитання. Потім його розмову перебив ОСОБА_9 , який почав розповідати свою версію про розпаювання. Потім взяв слово колишній голова колгоспу ОСОБА_13 , який розповідав як на його пам`яті проходив процес розпаювання колгоспного майна. При цьому ніхто з працівників прокуратури будь-яких перешкод нікому не чинили, надавши можливість вільно висловитися всім. Однак, через декілька хвилин ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_13 , перебив його, посунув рукою ОСОБА_9 , наблизився та став поряд з ним, ОСОБА_5 . ОСОБА_7 знову почав його та інших працівників прокуратури ображати, безпідставно звинувачувати у хабарництві. При цьому ОСОБА_7 , підбурюючи лояльно йому налаштованих селян, став закликати до ганьби прокурора, щоб той забув дорогу до їх села. Вкінці своєї розмови, ОСОБА_7 , умисно, заздалегідь спланувавши свої злочинні дії, підготовивши для цього знаряддя - ємкість з рідиною за кольором та запахом схожою на йод та розчин барвника бриліантового зеленого, несподівано для нього та інших працівників прокуратури, виплеснув вказану рідину спочатку йому, а потім і ОСОБА_6 , цілеспрямовано в обличчя, в область очей та на верхній одяг. Як далі показав потерпілий ОСОБА_5 , він одразу ж відчув різкий сильний біль в очах, схопився руками за обличчя і притиснув очі. Однак, він, знайшовши у собі сили, не подав оточуючим виду болі. Не піддавшись на ці злочинні провокаційні дії ОСОБА_7 , він не сказав будь-якого образливого слова та не вчинив будь-яких незаконних дій в його адресу, хоча, на його думку, ОСОБА_7 на це дуже сподівався, попередньо надавши вказівку своєму синові здійснювати безперервну відео фіксацію працівників прокуратури. Однак, не зупинившись на цьому, ОСОБА_7 , а потім його гасла підхопили родичі та лояльні йому працівники його господарства, почали висловлюватися відносно працівників прокуратури нецензурною лайкою, кричати на них, щоб вони негайно їхали з села, погрожуючи фізичною розправою. Відчуваючи сильну різку біль в очах, він не міг практично бачити, з очей текли сльози. Такі ж ушкодження були нанесені прокурору ОСОБА_6 . Ураховуючи це, вони вимушені були припинити виконання запланованих заходів та одразу виїхали на службовому автомобілі до районної лікарні у смт. Фрунзівка для отримання медичної допомоги. В місцевої районної лікарні його та ОСОБА_6 обстежили лікарі, які попередньо діагностували хімічний опік очей та надали їм першу медичну допомогу. Після цього він разом з ОСОБА_6 звернулися до місцевого відділу міліції з заявою про вчинення ОСОБА_7 злочину. У зв`язку з відсутністю у місцевій лікарні спеціального обладнання, за рекомендацією лікарів, а також відчуттям болі в очах, він змушений був покинути роботу, вийти на лікарняний, оскільки не міг виконувати свої службові обов`язки прокурора району, під час якого пройти додаткові обстеження та лікування у спеціалізованому закладі охорони здоров`я міста Одеси, купувати ліки. В завершення потерпілий ОСОБА_5 показав, що крім фізичної шкоди у виді тілесних ушкоджень, злочинними діями ОСОБА_7 пошкоджено його особисті речі, а саме піджак від костюму та сорочку, які неможливо відновити та використовувати за призначенням, тим самим завдано йому ще й майнову шкоду. Злочинними діями ОСОБА_7 , який умисно публічно принизив його як чоловіка та як працівника прокуратури, йому завдано і моральних страждань. Тому він заявив до обвинуваченого цивільний позов про стягнення моральної і матеріальної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_6 стосовно обставин організації і розслідування кримінального провадження №0000012 від 23.10.2013 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України за фактом незаконного заволодіння групою осіб пайовим майном селян, які працювали у колгоспі «Росія» у с.Росіянівка Фрунзівського району Одеської області, та запланованих слідчих дій 04.05.2014 на території села Росіянівка Фрунзівського району Одеської області, дала показання, аналогічні показанням потерпілого ОСОБА_5 . Крім того стосовно подій, які розвивалися біля сільради, вона показала, що прибувши на місце 04.05.2014 о 09:15, вони побачили, що біля приміщення сільської ради на відкритій площі знаходилось біля 30-40 чоловік, у тому числі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Через деякий час їй стало зрозумілим, що ОСОБА_7 , заздалегідь підготувавшись, зібрав біля сільської ради лише осіб, налаштованих ним проти працівників прокуратури. Звернення ОСОБА_7 зводилось до ображання працівників прокуратури району, звинувачень у корупції, здійснення тиску на його господарську діяльність тощо. Інші присутні особи постійно перебивали, кричали та ображали їх, чим не давали змоги виконати ними свої обов`язки, передбачені Законом України «Про прокуратуру» та Кримінальним процесуальним кодексом України. Під час вищевказаних подій, після того, як ОСОБА_7 прокричав: «прокурору ганьба, нехай виїжджає з району, щоб він сюди більше не приїжджав, не заважав нам працювати», несподівано для неї та інших працівників прокуратури, виплеснув спочатку ОСОБА_5 , а потім і їй в обличчя та на верхній одяг з пляшки рідину, за кольором та запахом схожою на йод чи зеленку. Вказана рідина потрапила їй в очі, на волосся, обличчя, а також на куртку та сумку. Одразу після цього вона заплющила очі, бо вони дуже запекли та схилила голову. Вона дуже злякалась, так як не знала, що їй виплеснули в обличчя. Так, з нахиленою головою та закритими очима вона простояла близько двох-трьох хвилин та не підіймаючи голови відійшла з місця вказаної події на відстань, намагаючись відкрити очі. Приблизно через годину вона з іншими працівниками прокуратури приїхала до місцевої районної лікарні, де її та ОСОБА_5 обстежили лікарі, які попередньо діагностували хімічний опік очей, надали їм першу медичну допомогу. Після цього вона з ОСОБА_5 звернулися до місцевого відділу міліції з завою про вчинення ОСОБА_7 злочину. Ураховуючи самовідчуття, а також рекомендації лікаря, вона вимушена була вийти на лікарняний, щоб відновити своє здоров`я. Крім нанесення їй тілесних ушкоджень, своїми злочинними діями ОСОБА_7 пошкоджено її особисті речі, а саме куртку та сумку, які неможливо відновити та використовувати за призначенням. Тому вона заявила до обвинуваченого ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення моральної та майнової шкоди.
Вина ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України також підтверджується іншими допустимими доказами:

· Показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 на той час прокурорів прокуратури Фрунзівського району Одеської області, які в судовому засіданні дали показання про обставини умисних дій ОСОБА_7 , який з метою зірвання запланованих організаційних та слідчих дій цілеспрямовано, несподівано для усіх плеснув в обличчя прокурора ОСОБА_5 і прокурора прокуратури ОСОБА_6 рідиною за кольором та запахом схожою на йод чи зеленку, заливши цією рідиною їм обличчя та їх верхній одяг, при обставинах подій 04.05.2014 року, які сталися в с.Росіянівка, аналогічних показанням потерпілих ОСОБА_5 ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 .
· Витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000012 від 23.10.2013 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, щодо невстановлених посадових осіб Росіяновської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, ДАК «Хліб України», ДП «Одесазерно», голови СФГ «Журавушка» ОСОБА_7 , які за попередньою змовою між собою, зловживаючи своїм службовим становищем, упродовж 2008-2010 років на території с.Росіяновка незаконно заволоділи нежитловими приміщеннями пайовиків-членів КСП «Росія»,
· Постановою прокурора Фрунзівського району від 24.10.2013р. про призначення процесуального керівника і групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000012 від 23.10.2013, до якої увійшли ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 і ОСОБА_5 ,
· Запрошенням прокуратури Фрунзівського району від 30.4.2014р., до пайщиків і жителів с.Росіянівка на зустріч 04 травня 2014 року біля сільради стосовно розслідування правоохоронними органами району кримінального провадження за фактом незаконного заволодіння пайовим майном пайщиків колишнього КСП «Росія»,
- Протоколом огляду місця події з фото таблицею ділянки місцевості біля будівлі сільської ради с.Росіянівка Фрунзівського району Одеської області,

- Відеозаписами подій, які відбувалися 04.05.2014 року біля 09:30 год. на майданчику біля Росіянівкської сільради, наданою стороною захисту та стороною обвинувачення, протоколом огляду речового доказу ДВД-диску, з яких вбачається, як ОСОБА_7 перервав виступ колишнього голови КСП «Росія» Дімова, рукою посунув в сторону голову Росіянівської сільради Бабенка, наближаючись до ОСОБА_5 і ставши поряд з ним, ОСОБА_7 звернувся до натовпу з образливими у бік прокурора гаслами і несподівано для оточуючих з гаслами «прокурора геть» плеснув з пляшки рідиною цілеспрямовано в обличчя прокурору ОСОБА_5 , переклав пляшку в іншу руку і знов плеснув цією ж рідиною цілеспрямовано в обличчя прокурора прокуратури ОСОБА_6 , заливши їм обличчя та верхній одяг. Після цього ОСОБА_7 висловлюючи побажаннями, щоб в селі більше не було прокурора, сховався за натовп.
· Висновком судово-медичної експертизи від 19.05.2014 року №30, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено пошкодження у виді хімічного опіку правого очного яблука, не виключена можливість при дії розчину йоду. Дане пошкодження могло бути спричинено 04.05.2014 року. Вказане пошкодження не було небезпечним для життя в момент спричинення, має незначні скороминучі наслідки та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
- Листком непрацездатності на ім`я ОСОБА_5 з 04 по 13 травня 2014 року, копіями аркушів медичної карти амбулаторного хворого на його ім`я, копіями листів журналу руху хворого ОСОБА_5 у Фрунзівській ЦРЛ, висновками, рекомендаціями лікарів-офтальмологів щодо хімічного опіку його ока,

- Актом від 19.8.2014р. №Н-5 комісії територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області про проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04.05.2014 року о 09:30 год. в прокуратурі, яким зафіксовані обставини і наслідки отриманих ОСОБА_5 тілесних ушкоджень в виді хімічного опіку очного яблука,

- Актом від 19.8.2014р. №1 прокуратури Одеської області про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, щодо ОСОБА_5 ,

- Висновком судово-медичної експертизи від 05.05.2014 року №31, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено пошкодження у виді хімічного опіку лівого очного яблука, не виключена можливість при дії розчину йоду. Дане пошкодження могло бути спричинено 04.05.2014 року. Вказане пошкодження не було небезпечним для життя в момент спричинення, має незначні скороминучі наслідки та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень,

- Копіями аркушів медичної карти амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_6 із висновками та рекомендаціями лікарів-офтальмологів щодо хімічного опіку її ока,

- Протоколом огляду місця події з фототаблицею, звідки вилучено чоловічий жакет і сорочка з плямами коричневого кольору,

- Протоколом огляду речових доказів, яким оглянуті вилучені чоловічий жакет і сорочка з плямами коричневого кольору,

- Протоколом огляду місця події з фото таблицею, звідки вилучені жіноча куртка білого кольору, жіноча сумка з коричневими ручками, з плямами коричневого кольору,

- Протоколом огляду речових доказів, яким оглянуті вилучені жіноча куртка білого кольору, жіноча сумка з коричневими ручками, з плямами коричневого кольору,

- Висновком судової експертизи від 27.05.2014 року №561, згідно якої на поверхні піджака сірого кольору, сорочки білого кольору, піджака (куртки) жіночої білого кольору і сумки виявлені сліди спеціальної хімічної речовини барвника бріліантового зеленого,

- Службовими посвідченнями на ім`я ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та копіями наказів про призначення їх на посаду,

- Документами по державну реєстрацію суб`єкта господарювання СФГ «Журавушка», засновником і головою якого є ОСОБА_7 .

· Заявами ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , який заподіяв їм тілесні ушкодження у виді хімічного опіку очей, тощо.
На підставі наведених доказів, в допустимості яких у суду не має жодного сумніву, характеру цілеспрямованих дій обвинуваченого, від яких настали негативні наслідки у виді тілесних ушкоджень потерпілих, та пошкодження їх особистих речей, суд дійшов висновку про наявність умислу обвинуваченого ОСОБА_7 саме на умисне заподіяння працівникам правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, саме у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, оскільки він знав ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , як працівників прокуратури і їх посади, знав, що вони приїхали з приводу кримінального провадження, яке його стосувалося, та кілька разів, а не один раз, як він показав, плескав хімічною рідиною не в бік прокурорів, як він показав, а цілеспрямовано в їх обличчя, яку заздалегідь заготовив саме для цього і перелив її із заводської тари в іншу, із широким гирлом, як це видно з відеозаписів подій. При цьому ОСОБА_7 , плескаючи хімічну рідину в обличчя людини, мав усвідомлювати суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачати небезпечність наслідків, і хоча і не бажав їх настання, але він, досягши поважного віку, набувши життєвого досвіду, маючи достатню освіту, мав свідомо припускати можливість їх настання.

Факт закриття 22.10.2014 року СУ ГУМВС України кримінального провадження №0000012 від 23.10.13р. на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, що видно з листа від 21.04.2015р №4/4816, а так само подання ОСОБА_7 скарг, відомості з яких внесені до ЄРДР, не свідчать про незаконну діяльність прокурора Фрунзівського району Одеської області ОСОБА_5 і його підлеглих щодо проведення слідчих дій, оскільки завданням КПК України відповідно до ст.2 цього Кодексу є певна діяльність правоохоронних органів, спрямована у т.ч. і на те, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, і жодний невинуватий не був обвинувачений або засуджений, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Цей же факт з тих же підстав не може бути й виправданням дій ОСОБА_7 , який у незаконний спосіб перешкоджав виконанню службових обов`язків прокурорів і у зв`язку з чим заподіяв їм тілесні ушкодження.

Відповідно до постанови старшого слідчого 1 СВ СУ прокуратури Одеської області від 30.12.2014р. кримінальне провадження №000242 від 05.06.2014р. було закрите за відсутністю в діях прокурора ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України. Більш того, в цій частині потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що він самостійно здобув вищу юридичну освіту з відзнакою, тривалий час безперервно працює в органах прокуратури (більше 8 років), йому присвоєно класний чин молодший радник юстиції, він завжди сумлінно, принципово та ініціативно виконував покладені на нього службові обов`язки, за що неодноразово заохочувався прокурором області, дисциплінарних стягнень ніколи не мав, ніколи не вчиняв будь-яких правопорушень. Ініційовані ОСОБА_7 та його довіреними особами скарги та звинувачення на його адресу, неодноразово перевірялися компетентними органами. За результатами проведених перевірок та розслідування жодне рішення, дія або бездіяльність ні його, ні одного з прокурорів прокуратури Фрунзівського району Одеської області, при виконанні ними своїх повноважень, не визнавались незаконними або такими, що будь-яким чином порушили чи обмежили права, свободи чи інтереси ОСОБА_7 або інших осіб, а його переведення на іншу посаду з пониженням відбулося за його власної ініціативи через публічне приниження його гідності і гідності та ділової репутації, а ні внаслідок дисциплінарного стягнення чи під тиском численних скарг ОСОБА_7 .

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчинені ним інкримінованого йому злочину не хитає й той факт, що захисник оскаржив до суду постанову старшого слідчого 1 СВ СУ прокуратури Одеської області від 30.12.2014р. про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , оскільки в будь-якому випадку, ОСОБА_7 не мав права в описаний спосіб перешкоджати діяльності прокурорів, причиняти їм тілесні ушкодження, ні з точки зору Закону, ні з точки зору моралі та людяності.

Суд відповідно до ст.ст.88, 94 КПК України визнає допустимим доказом протокол огляду місця події від 04 травня 2014 року, незважаючи на заперечення проти цього захисника, який вважав цей доказ недопустимим через те, що в цій слідчий дії приймав участь в якості понятого ОСОБА_9 голова Росіянівської сільради, щодо якого опосередковано та інших невстановлених осіб Росіяновської сільської ради, ДАК «Хліб України», ДП «Одесазерно» та ОСОБА_7 розслідувалося кримінальне провадження №0000012 від 23.10.13р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, які, нібито, за попередньою змовою між собою, зловживаючи своїм службовим становищем, упродовж 2008-2010 років на території с.Росіяновка незаконно заволоділи нежитловими приміщеннями пайовиків-членів КСП «Росія». Наведені захисником обставини не можуть свідчити про недопустимість описаного доказу, оскільки ОСОБА_9 не був учасником кримінального провадження №0000012 від 23.10.13р., а як понятий приймав участь в іншому кримінальному провадженні - №0000105 від 04.05.2014р., яке його не стосувалося, що не заборонено чинним КПК України.
Суд також не приймає до уваги заперечення захисника проти допустимості доказу запрошення прокуратури Фрунзівського району Одеської області від 30.4.2014р. до пайщиків і жителів с.Росіянівка прибути на територію біля сільради 04.5.2014 року з приводу кримінального провадження за фактом незаконного та безоплатного заволодіння пайовим майном пайщиків колишнього КСП «Росія». Захисник вважає цей доказ недопустимим оскільки запрошення не підписано посадовою особою, в ньому не зазначено номер і дата кримінального провадження і не має переліку слідчих дій, які планувалося проводити, не вказано прізвище слідчого. Такі доводи захисника не мають значення щодо недопустимості вказаного доказу, оскільки це запрошення не є офіційним документом, а тому може не містити в собі певних реквізитів чи відомостей, але це запрошення само по собі та в сукупності з іншими доказами впливає на встановлення важливих обставин справи. Тому таке запрошення суд визнає допустимим.

Разом з тим, суд не враховує доказ протокол огляду речового доказу від 04.5.2014р., здобутого у законний спосіб, оскільки фрагмент листка рослинного походження, вилученого з місця вчинення злочину, не містить на собі слідів злочину.

Потерпілий ОСОБА_5 у в`язку з вчиненням щодо нього кримінального правопорушення, заявив цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 816,25 грн., що складає вартість пошкодженого одягу, який не підлягає відновленню та більше не придатний для користування, моральної шкоди в сумі 60291 грн. та судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 602,91 грн.

В обґрунтування моральної шкоди потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що злочинними діями ОСОБА_7 умисно публічно принизив його як чоловіка та як працівника прокуратури. Рідина, що потрапила в око, призвела до опіку очного яблука, після чого він вимушений був купувати ліки, проходити обстеження та лікування, тимчасово втратив працездатність, не міг виконувати свої службові обов`язки прокурора району, отримувати заробітну плату, утримувати свою родину. В нього на утриманні перебувають жінка ОСОБА_14 , малолітній син ОСОБА_15 та непрацездатна мати ОСОБА_5 , які дуже хвилювалися та турбувалися за нього, коли дізналися про напад. Родина змушена була покинути свої звичайні справи, з маленькою дитиною на руках супроводжувати його у лікарні, купували ліки тощо. В нього 8 років безперервний стаж роботи в органах прокуратури, за сумлінну роботу він багато разів заохочувався прокурором області, дисциплінарних стягнень ніколи не мав. Коли його друзі, колеги по роботі дізналися про напад, звісно дзвонили та питали про стан його здоров`я, виражали співчуття. Однак, все це його пригнічувало, завдавало глибоких моральних страждань, підривало авторитет і репутацію у родині - як чоловіка, сина та батька, брата; і серед друзів, колег по роботі - як товариша та прокурора. Ці душевні хвилювання та неприємні відчуття не покидають його і досі, вже понад рік. У перші дні переживання підсилювались тим, що він особисто та його близькі родичі дуже хвилювалися за те, що б в нього не погіршився зір від опіків очей, та робили все, щоб цього не допустити. ОСОБА_7 до цього часу не вибачився перед ним за свої злочинні дії, не цікавився станом здоров`я та жодним чином не намагався допомогти у лікуванні. На думку потерпілого ОСОБА_5 , така байдужа поведінка ОСОБА_7 свідчить про те, що той заздалегідь спланував нанесення йому та іншим працівникам прокуратури тілесних ушкоджень, публічну образу, розповсюдження негативної інформації відносно нього серед населення району та області. Дії ОСОБА_7 супроводжувались зухвалістю, публічним знущанням над працівниками прокуратури, нанесенням тілесних ушкоджень, зривом запланованого заходу у проведенні слідчих (розшукових) дій, а також пошкодженням майна працівника прокуратури під час виконання ним своїх службових обов`язків. Крім того, ОСОБА_7 публічно продемонстрував необґрунтовану зневагу до правоохоронних органів, підриваючи своїми діями його, ОСОБА_5 авторитет та ділову репутацію, як працівника органів прокуратури України. Факт нападу на нього поширено в мережі Інтернет, що призводить до щоденних нагадуваннях про вчинене.

Потерпіла ОСОБА_6 у в`язку з вчиненням щодо неї кримінального правопорушення, заявила цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 1121,30 грн., що складає вартість пошкодженого одягу і речей, моральної шкоди в сумі 60291 грн. та судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 602,91 грн.
В обґрунтування моральної шкоди потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що ОСОБА_7 , який діяв зухвало, публічно знущався над працівниками прокуратури, своїми злочинними діями умисно публічно принизив її як жінку та як працівника прокуратури, зірвав заплановані заходи, передбачені чинним законодавством, умисно пошкодив майно її під час виконання нею своїх службових обов`язків, спричинив їй тілесні ушкодження у виді хімічного опіку ока, у зв`язку з чим вона вимушена була змінити звичайний уклад життя, відвідувати лікарів та проходити медичні обстеження, витрачати додаткові кошти на придбання ліків. Такі події були відзняти родичами ОСОБА_7 та розповсюджені в мережі Інтернет. Зазначені обставини приниження її честі та гідності, ділової репутації, а також пошкодження її майна призвели до довготривалих душевних страждань, які потерпіла переживає і до цього часу.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав цивільні позови потерпілих частково, лише в частині завданої матеріальної шкоди, а саме вимоги потерпілого ОСОБА_5 у розмірі 816,25 грн. та потерпілої ОСОБА_6 на суму 1121,30 грн. При цьому ОСОБА_7 надав суду оригінали квитанцій №5/53 і № 5/52 від 26.5.2015р. про направлення електронним переказом на адресу ОСОБА_5 816,25 грн., і на адресу ОСОБА_6 1121,30 грн. Інші позовні вимоги потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині моральної шкоди і судових витрат обвинувачений ОСОБА_7 не визнав, заперечив проти їх задоволення. Заперечення проти цивільного позову потерпілих в частині моральної шкоди та судових витрат, обвинувачений ОСОБА_7 мотивував наявними неприязненими стосунками між ним та потерпілим ОСОБА_5 , через те, що останній здійснював тиск на його господарську діяльність, зловживав наданою йому владою, здійснював інші дії, які принижували його як Голову господарства та вимагав хабара. Обвинувачений вважає, що саме на підставі його звернень зі скаргами на дії прокурора ОСОБА_5 той був з пониженням переведений на іншу посаду в системі прокуратури. Факт звернення до правоохоронного органу із заявою про злочин, на думку ОСОБА_7 , та розпочате кримінальне провадження відносно прокурора Фрунзівського району Одеської області ОСОБА_5 за ч.2 ст.368 КК України, підтверджує неправомірну поведінку ОСОБА_5 щодо вимагання хабара.

Підстави цивільних позовів потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підтверджуються дослідженими в суді наведеними вище доказами, а суми матеріальної шкоди - висновком економічної та товарознавчої експертизи від 30.05.2014 року №62, якою встановлена залишкова вартість майна потерпілих. Тому відповідно до ст.326 КПК України, ст.ст.1166, 1167, 1177 ЦК України, цивільні позови потерпілих підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд виходить з того, що на момент постановлення судового рішення потерпілими не підтверджено надходження до них електронних платежів, а сплачені обвинуваченим суми будуть враховані на стадії виконання судового рішення в частині майнових стягнень. Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з того, що потерпілі належали до правоохоронного органу, виконували функцій держави, заподіяння ним моральної шкоди було саме у зв`язку із виконанням ними таких функцій, характеру та обсягу страждань потерпілих, характеру немайнових втрат, обсягу порушення їх звичайного укладу життя, стану погіршення їх здоров`я, тяжкості і характеру вимушених змін у їх житті та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану. Тому відшкодування моральної шкоди потерпілим у повному обсязі буде достатнім і справедливим.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати у виді судового збору, визначеного згідно Закону України «Про судовий збір» - за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди з ціною позову від 5 до 50 розмірів мінімальної заробітної плати -1 відсоток ціни позову. Сплата судового збору потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 602,91 грн. підтверджена квитанціями №210081260 і №210081258 від 16 березня 2015 року відповідно, доданих до їх цивільних позовів. Тому судові витрати підлягають стягненню з підсудного на користь потерпілих в повному обсязі.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання, притягнення його до кримінальної відповідальності вперше, зайняття ним на селі суспільно корисною працею, позитивну характеристику по місцю проживання і роботи, наявність в нього захворювання цукровим діабетом, тип 2, середньої тяжкості, субкомпенсація та наполегливі прохання потерпілих і обвинувача не призначати підсудному реального покарання через його поважний вік і стан здоров`я. Наведені данні про особу винного з урахуванням характеру, тривалості, обставин і тяжкості вчиненого злочину, з огляду на наявність у ОСОБА_7 реєстрації і постійного місця проживання, трудових і сімейних зв`язків, дають суду всі підстави вважати, що підсудний не потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, а його виправлення можливе без відбування ним покарання, а тому його може бути звільнено на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням під контролем органів пенітенціарної служби України.

Процесуальні витрати по справі за залучення експерта в сумі 1670,86 грн. згідно довідок державного науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в Одеській області, відповідно до ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо речових доказів по справі суд вирішує в порядку ст.81 КПК України та з урахуванням думки потерпілих, які побажали повернення належних їм речей.

Застава, що була внесена підозрюваним, обвинуваченим, та не була звернена в дохід держави, відповідно до ч.11 ст.182 КПК України може бути повністю або частково без згоди обвинуваченого звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Виходячи з обставин справи, відсутності каяття обвинуваченого у вчиненому, суд вважає за необхідне повністю звернути заставу в сумі 12000 грн. на виконання вироку в частині майнових стягнень на відшкодування моральної шкоди потерпілим в рівних частках, по 6000 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання, якщо він на протязі іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього вироком суду обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3, 4 ст.76 КК України, а саме:

п.1 - попросити публічно через засоби масової інформації Фрунзівського району Одеської області пробачення у потерпілого ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ;

п.2 - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

п.3 - повідомляти у кримінально-виконавчу інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

п.4 - періодично з`являтися до органів кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити повністю та стягнути на його користь з ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 816 (вісімсот шістнадцять) грн. 25 коп., моральну шкоду в сумі 60291 (Шістдесят тисяч двісті дев`яносто один) грн. та судові витрати в сумі 602 (Шістсот два) грн. 91 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити повністю та стягнути на її користь з ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 1121 (Одна тисяча сто двадцять один) грн. 30 коп., моральну шкоду в сумі 60291 (Шістдесят тисяч двісті дев`яносто один) грн. та судові витрати в сумі 602 (Шістсот два) грн. 91 коп.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз в сумі 1670 (Одна тисяча шістсот сімдесят) грн. 86 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.
Речові докази після набрання вироком законної сили:

зазначені на а.с.121, 166, 168 т.3, вважати повернутим за належністю їх власнику ОСОБА_5 ,

зазначені на а.с.127, 166, 167 т.3, вважати повернутим за належністю їх власнику - ОСОБА_6 ,

зазначені на а.с.120 т.3, 12, 13 т.4, зберігати в матеріалах справи.

Запобіжний захід у виді застави скасувати.

Після набрання вироком законної сили, заставу в сумі 12000 (Дванадцять тисяч) грн., що була внесена ОСОБА_7 згідно ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 13.5.2014 року (а.с.173 т.3) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області згідно квитанції №087359301 від 16.5.2014 року (а.с.174 т.3), повністю звернути відповідно до ч.11 ст.182 КПК України на виконання вироку в частині майнових стягнень на відшкодування моральної шкоди потерпілим в рівних частках, тобто по 6000 (Шість тисяч) грн. на користь ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1