У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Скотаря А.М.,

суддів

Кривенди О.В., Мороза М.А.,

з
участю: прокурора

Яковенко Р.І.,

засудженого

ОСОБА_1,

розглянула
в судовому засіданні у м. Києві 26 липня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи апеляційним
судом по першій інстанції, та касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок
апеляційного суду Полтавської області від 20 квітня 2007 року, яким
засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, громадянина України, уродженця
та мешканця АДРЕСА_1 Зінківського району Полтавської області, раніше
неодноразово судимого, востаннє 30 січня 2002 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.
152 КК України на п'ять років позбавлення волі,

- за ч.
4 ст. 152 КК України на п'ятнадцять років позбавлення волі;

- за ч.
3 ст. 153 КК України на дванадцять років позбавлення волі;

- за п.
10 ч. 2 ст. 115 КК України на довічне позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_1. визначено
остаточне покарання - довічне позбавлення волі.

ОСОБА_1. визнано винним у тому, що він, звільнившись з
місць позбавлення волі, де відбував покарання за зґвалтування престарілої
ОСОБА_2, 1908 року народження, 18 серпня 2006 року, приблизно о 18-й годині,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, з метою повторного зґвалтування
цієї ж особи, зайшов у її домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 Зінківського
району, де затягнувши потерпілу до будинку, завдаючи їй ударів руками і ногами
у різні частини тіла та висловлюючи погрози, використовуючи безпорадний стан
ОСОБА_2, зґвалтував її, а потім задовольнив свою статеву пристрасть неприродним
способом. Під час зґвалтування та задоволення статевої пристрасті неприродним
способом ОСОБА_1. закривав потерпілій ніс та рот, а потім, здавлюючи шию рукою,
задушив її.

У касаційному поданні прокурор посилається на неправильне
застосування судом кримінального закону. Просить дії засудженого ОСОБА_1
перекваліфікувати з п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України на п. 9 ч. 2 ст. 115 КК
України; з ч. 4 ст. 152 КК України - на ч. 2 ст. 152 КК України та з ч. 3 ст. 153 КК України - на ч. 2 ст. 153 КК України.

Засуджений ОСОБА_1. у своїй касаційній скарзі посилається
на допущені досудовим слідством та судом істотні порушення вимог
кримінально-процесуального закону, однобічність і неповноту досудового та
судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Зі змісту скарги вбачається, що засуджений просить вирок щодо нього скасувати,
а справу - направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення засудженого
ОСОБА_1, який просив скасувати вирок щодо нього, а справу - направити на новий
судовий розгляд; міркування прокурора, який просив залишити судові рішення щодо
ОСОБА_1 без зміни; перевіривши матеріали
справи та обговоривши викладені у поданні та скарзі доводи, колегія суддів
вважає, що скарга засудженого та касаційне подання прокурора не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у
вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується
зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є
обґрунтованим.

Під час досудового слідства ОСОБА_1. давав послідовні показання, згідно з
якими він зґвалтував і вбив потерпілу,
повідомляючи при цьому такі обставини, які могли бути відомі тільки йому, та
підтвердив ці показання під час відтворення обстановки і обставин події,
проведеного з його участю (т.2, а.с. 91-104).

У судовому засіданні ОСОБА_1. визнав себе винним лише у зґвалтуванні потерпілої, проте апеляційний
суд, обґрунтовуючи свій висновок щодо вчинення винним умисного вбивства
ОСОБА_2, поклав в основу вироку
показання, які він давав під час досудового слідства, оскільки саме ці показання
відповідають фактичним обставинам справи щодо зґвалтування потерпілої та
умисного позбавлення її життя і знайшли своє підтвердження в інших зібраних у
справі доказах.

Так, згідно з даними протоколу
огляду місця події труп ОСОБА_2 зі слідами насильницької смерті було виявлено у
будинку, де мешкала потерпіла (т.1, а.с. 2-16).

За висновком комісійної
судово-медичної експертизи на трупі потерпілої виявлені численні синці та
подряпини, крововиливи в корінь язика, слизову надгортанника, переломи ребер,
ушкодження статевих органів. Смерть ОСОБА_2 настала від механічної асфіксії із
закриттям отворів носа і рота та частковим здавлюванням шиї (т.2, а.с.
275-285).

Згідно з висновками судово-імунологічних експертиз на вилученому у ОСОБА_1
одязі виявлено сліди крові, яка могла походити від потерпілої (т.1, а.с. 122-125, 130-133, 138-141).

Як видно з висновку судово-медичної експертизи, на тілі ОСОБА_1 виявлені
подряпини, які могли утворитися при захисті потерпілої від неправомірних дій
щодо неї (т.1, а.с. 191).

Обґрунтованим є також висновок суду про вчинення засудженим насильницького
задоволення статевої пристрасті неприродним способом, оскільки згідно з даними
проведених у справі експертиз у прямій кишці трупа ОСОБА_2 виявлено сперму
ОСОБА_1 (т.1, а.с. 99-101, 170-175).

Аналіз наведених у вироку доказів, які повно і всебічно перевірялись судом
і яким дана належна оцінка, свідчить про обґрунтованість висновку апеляційного
суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених
ч.4 ст. 152, ч.3 ст. 353 та п.10 ч.2 ст. 115 КК України.

Доводи касаційного подання прокурора про необхідність
перекваліфікації дій засудженого з п.10 ч.2 ст. 115 на п.9 ч.2 ст. 115 КК
України; з ч. 4 ст. 152 КК України - на ч. 2 ст. 152 КК України та з ч. 3 ст. 153 КК України - на ч. 2 ст. 153 КК України колегія суддів
вважає необґрунтованими, оскільки, відповідно до роз'яснень, які містяться
у п. 14 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 2 від 7 лютого 2003 року “Про судову практику в справах про
злочини проти життя та здоров'я особи” умисне вбивство тягне відповідальність за п.10 ч.2 ст. 115 КК
України, якщо воно було поєднане зі зґвалтуванням потерпілої особи або
насильницьким задоволенням із нею статевої пристрасті неприродним способом,
тобто мало місце в процесі вчинення зазначених злочинів чи одразу після нього.
При цьому злочинні дії кваліфікуються і за ч.4 ст. 152 чи ч.3 ст. 153 КК
України.

У випадках, коли особу було умисно вбито через певний час
після її зґвалтування чи насильницького задоволення з нею статевої пристрасті
неприродним способом з метою їх приховання, дії винного кваліфікуються за
сукупністю злочинів, передбачених відповідними частинами ст. 152 або ст. 153 та
п.9 ч.2 ст. 115 КК України.

Таким чином, оскільки судом було встановлено, що ОСОБА_1.
в процесі зґвалтування ОСОБА_2 та задоволення статевої пристрасті неприродним
способом закривав потерпілій рот і ніс, а потім, здавлюючи шию рукою, задушив
її, підстав для зміни кваліфікації дій засудженого колегія суддів не вбачає.

Під час досудового
слідства та при розгляді справи в суді були встановлені і досліджені всі
обставини, з'ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення
справи, проведені необхідні експертизи, належним чином з'ясовані обставини, що
характеризують об'єкт і об'єктивну сторону злочину, допитані всі особи,
показання яких мають істотне значення для справи. Тому
колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги засудженого про однобічність
та неповноту досудового і судового слідства,
невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам
справи, є безпідставними.

Не вважаючи за можливе застосувати до ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення
на певний строк, апеляційний суд, навівши у вироку мотиви свого рішення,
обґрунтовано призначив ОСОБА_1. покарання у виді довічного позбавлення волі, що
відповідає вимогам ст.ст. 64,65 КК України.

Істотних
порушень вимог кримінально-процесуального закону, які перешкодили чи могли
перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити
законне, обґрунтоване і справедливе
судове рішення при перевірці справи в касаційному порядку не встановлено.

Виходячи з
викладеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах Верховного Суду України, -

у х в а л и л а:

касаційну скаргу
засудженого ОСОБА_1 та касаційне подання прокурора залишити без задоволення, а
вирок апеляційного суду Полтавської області від 20 квітня 2007 року щодо
ОСОБА_1 - без зміни.

Судді:

Скотарь А.М.
Кривенда О.В.
Мороз М.А.