Справа №1- 128/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня
2007 року Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого
судді Угриновської Л.Я.

при
секретарі Сова О.А.

за участю
прокурора Телешман І .В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі м. Заставна справу по обвинуваченню
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Борщівці Тернопільської
області, мешканця смт. Кострижівка
Заставнівського району, Чернівецької
області, українця, із середньою-спеціальною освітою, одруженого,
працюючого начальником Кострижівського УЖКГ, не судженого,
в скоєнні злочину, передбаченого ст.
240 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1, працюючи начальником
Косрижівського УЖКГ та будучи службовою особою,
порушив вимоги Статуту Кострижівського УЖКГ , вимоги
ст. ст. 49, 59 Водного кодексу України, ст.
19, 59 Кодексу України „Про
надра", ст. 9 Закону України „Про ліцензування певних
видів господарської діяльності", в
порушення вимог законодавства щодо порядку отримання спеціальних дозволів на
користування надрами, у період 2006-2007
років організував та проводив із артезіанської свердловини, що знаходиться на балансі даного
підприємства, забір та реалізацію
води, відноситься до корисних копалин
загальнодержавного значення, внаслідок
чого незаконно видобуто та реалізовано 14, 1 тис. метрів кубічних води, чим порушив право охорони надр та заподіяв
істотну шкоду нематеріального характеру державним інтересам, яка полягає у довготривалому незаконному
видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення.

Підсудний
в судовому засіданні повністю визнав свою вину. Суду пояснив, що 3.04.2006 року його призначено на посаду
начальника Кострижівського управління житлово-комунального господарства.
Підприємство здійснює водопостачання населеного пункту, водовідведення, прибирання та вивезення сміття з території
селища. В обов"язки начальника входить загальне керівництво працівниками, організація постачання води, водовідведення. На території підприємства
знаходиться 2 водозабірні свердловини,
працює одна, глибиною 25 метрів і
продуктивністю 16 метрів кубічних / год.
, інша законсервована. В даний час
із діючої свердловини забезпечуються водою 703 жителі, ВАТ "Цукровий завод „Хрещатик"
, лікарня, дитяча установа, школа,
селищна рада. Підсудний визнав,
що Кострижівське УЖКГ здійснює водозабір без ліцензії на право
користування надрами. Ліцензія не отримана через відсутність коштів на
підприємстві, хоча підсудному
відомо, що на промисловий видобуток води
слід отримати спеціальний дозвіл на користування надрами. На даний час
райдержадміністрацією вирішується питання щодо фінансування отримання ліцензії.

Крім
визнання вини самим підсудним, його вина
підтверджується матеріалами справи: актом перевірки від 20.07.2007 року , згідно якого водозабір на підприємстві
здійснювався без спеціального дозволу(ліцензії) на право користування надрами(
а.с. а.с. 16-18), довідкою Кострижівського УЖКГ від 19.07.2007
року відповідно до якої Кострижівське УЖКГ видобувало та реалізовувало з
01.01.2007 року по 16.07.2007 року підземної питної води в

кількості 14, 1
тисяч метрів кубічних ( а.с. 33),
довідкою Державної геологічної служби України № 370-30/05 від 4.09.207
року відповідно до якої Кострижівське УЖКГ зобов'язано отримати спеціальний
дозвіл (ліцензію) на користування надрами незалежно від об"єму води, поскільки користування надрами відбувається з
метою забезпечення населення водою (а.с.
45).

Враховуючи
досліджені судом докази в їх сокупності,
суд вважає, що вина підсудного доведена, його дії кваліфіковані по ст.
240 ч.1 КК України правильно,
поскільки він скоював незаконне видобування корисних копалин, а саме водозабір без спеціального дозволу.

При
обранні виду та міри покарання підсудному,
суд враховує тяжкість скоєного злочину,
дані, що характеризують його
особу, пом"якшуючі вину обставини:
а саме те, що підсудний повністю визнав
свою вину, розкаюється в скоєному, позитивно характеризується за місцем роботи
та проживання, на даний час приймає
заходи для отримання підприємством ліцензії для водозабору. Обтяжуючих вину
обставин не встановлено.

Враховуючи
наведене, суд вважає, що підсудному доцільно призначити покарання у
вигляді штрафу.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати
ОСОБА_1 винним за ст. 240 ч. 1 КК України та призначити йому
покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів
доходів громадян.

Запобіжний
захід по відношенню до засудженого до вступу вироку в законну силу залишити
підписку про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений в Чернівецький апеляційний суд через районний протягом 15
діб з часу проголошення.