ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2008 року Справа № 1-710/08 Печерський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого - судді Карабаня В.М.,

при секретарі - Серебряковій М.М.,

за участю прокурорів - Байдюк Д.А., Філатової Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського
районного суду м. Києва
кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Києва,
українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, працюючого
помічником майстра ТОВ «Інта», проживаючого за адресою АДРЕСА_1, в порядку ст.
89 КК України не судимого, військовозобов'язаного, у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого
вантажником ТОВ «Інта», проживаючого за
адресою АДРЕСА_2 не судимого, військовозобов'язаного, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 13.06.2008 року, приблизно о 17.00,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись за адресою АДРЕСА_3 під
час виниклого конфлікту зі своїми знайомим ОСОБА_3 підійшов до останнього та
намагаючись його затримати, схопив за комір спортивної майки та смикнув,
унаслідок чого, непомітно для потерпілого зірвав з шиї золотий ланцюжок з
хрестиком і зрозумівши, що потерпілий нічого не помітив, залишив його і вони
пішли у різні боки. Такими діями ОСОБА_1 таємно викрав чуже майно, що належало
ОСОБА_3, а саме золотий ланцюжок вартістю 1600 гривень та золотий хрестик
вартістю 300 гривень, а всього загальною вартістю 1900 гривень, після чого з
викраденим залишив місце вчинення злочину.

Підсудний ОСОБА_2 13.06.2008 року, приблизно о 17.30,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4,
отримав від ОСОБА_1 золотий ланцюжок та хрестик, які останній того ж дня таємно
викрав у ОСОБА_3 і завідомо знаючи, що
вказані речі здобуті злочинним шляхом здав їх до ломбарду ПО «Боніта»,
розташованого в торговому центрі «Метроград», що на Бесарабській площі в м.
Києві під заставу у розмірі 850 гривень, чим заздалегідь не обіцяно, збув
майно, завідомо здобуте злочинним шляхом.

Будучи допитаним у судовому засіданні,
ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та
пояснив, що 13.06.2008 року разом з ОСОБА_4 зайшли до магазину «Поліс»,
розташованого по бул. Лихачова 5, де купили по пляшці пива. Коли він з ОСОБА_4
вийшли з магазину, то побачили, що на літньому майданчику кафе «Плай», яке
знаходиться в тому ж домі, що і магазин, сидять два їх знайомих ОСОБА_3 та
ОСОБА_2. Вони підійшли і привіталися після чого відійшли і сіли на парапеті.
Приблизно через 5 хвилин до них підійшли ОСОБА_3 та ОСОБА_2. В розмові ОСОБА_3
обмовився що в нього є грощі, а тому ОСОБА_1 розповів йому про свої проблеми і
попросив позичити 80 грн., але той
категорично відмовився і пішов у бік станції метро «Дружби народів». По
дорозі ОСОБА_1, ще декілька разів просив ОСОБА_3 позичити гроші, але той
відмовлявся. Майже дійшовши до метро «Дружби народів» біля буд. АДРЕСА_3
ОСОБА_1, щоб зупинити ОСОБА_3 схопив його за нижній край футболки, але той
вирвався. Тоді ОСОБА_1 поклав йому руку на шию, але ОСОБА_3 знову вирвався, а в
руці у ОСОБА_1 залишився золотий ланцюжок, який належав ОСОБА_3, і з яким він
повернувся до ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Тоді ОСОБА_2 запропонував здати ланцюжок в
ломбард, він погодився і вони пішли до ломбарду, розташованого в торгівельному
центрі «Метроград» біля Бессарабської площі, де ОСОБА_2 здав в ломбард золотий
ланцюжок надавши свій паспорт, за який отримав гроші у сумі 835 гривень. Будучи допитаним у судовому засіданні,
підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому
йому злочині визнав повністю та пояснив, що 13.06.2008 року, приблизно о 16.00
годині, проходячи по бул. Лихачова, на терасі кафе «Плай » помітив ОСОБА_3,
який сидів і пив пиво. Він присів за стіл біля ОСОБА_3 і став з ним
спілкуватися. Приблизно через 15 хвилин до них підійшли ОСОБА_1 та ОСОБА_4. Під
час розмови ОСОБА_1 розповів, що у нього скрутне матеріальне становище і
попрохав ОСОБА_3 позичити йому гроші. Але ОСОБА_3 відмовився і між ними виникла
суперечка, після якої останній встав із-за столу і пішов у напрямку метро
«Дружби народів», а ОСОБА_1 пішов його наздоганяти і схопив декілька разів
ОСОБА_3 за футболку, але той вирвався і пішов за ріг будинку. Після чого
ОСОБА_1 повернувся до них і показав ланцюжок та розповів як він його отримав.
ОСОБА_2 запропонував здати ланцюжок до ломбарду, так як йому також були
потрібні гроші, щоб викупити мобільний телефон. Втрьох вони пішли до
торгівельного центру «Метроград», де ОСОБА_2 здав ланцюжок під реалізацію і
отримав 835 гривень.

За згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів
по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході
досудового слідства по справі, стосовно фактичних обставин справи, які
правильно розуміють підсудні та інші сторони, і які ніким не оспорювались.

Тому суд обмежився дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що
характеризують підсудних, і дійшов до висновку про те, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185 КК України
кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого
майна та дії ОСОБА_2. за ст. 198 КК України, як збут майна завідомо здобутого
злочинним шляхом.

При призначенні підсудним міри покарання, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, їх особи - підсудні позитивно характеризуються за місцем проживання, раніше до
кримінальної відповідальності не притягувалися, на обліку у лікарів нарколога
та психіатра не перебувають.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом'якшують покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2. є
їх щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
є вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2. можливе
без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їм покарання в
межах санкції ч. ст. 1 ст. 185 та
ст. 198 КК України у виді позбавлення волі та із застосуванням правил
ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та
покладенням на них обов'язків, передбачених ст. 76 КК України - не виїжджати за
межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця
проживання та періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін - підписку про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому
покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 ( один ) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обов'язки протягом
іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про
зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1
до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку
про невиїзд.

ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, і
призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 обов'язки протягом
іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про
зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2
до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку
про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський
районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя В.Карабань