Справа № 526/106/15-к
Провадження № 1-кп/526/25/2015
копія:

В И Р О К
іменем України

27 січня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000002 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 07 травня 2014 року Гадяцьким районним судом Полтавської області за ст.296 ч.1 , 69 КК України до штрафу 1700 грн.

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

встановив:
01 січня 2015 року близько 02 години ночі в АДРЕСА_2 , в кухні, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на грунті особистих неприязних відносин виникла сварка, яка переросла в бійку, під час якої ОСОБА_5 умисно наніс ОСОБА_4 два удари правою рукою в область обличчя, від чого останній впав на підлогу та коли лежав, то ОСОБА_5 підійшов до нього та наніс три удари рукою по обличчю,в результаті чого ОСОБА_4 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: А - забійні рани обличчя, закритий перелом кісток носу зі зміщенням, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я: Б - крововиливи обличчя, садна слизової верхньої та нижньої губ, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.125 КК України.

17 січня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 укладена угода про примирення.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Окрім того, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст.125 КК України - у вигляді штрафу в сумі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений, підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Вислухавши позицію прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом угоди про примирення, думку потерпілого ОСОБА_4 , який також не заперечувала щодо затвердження судом угоди, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст.125 КК України, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, - відсутні.

Умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена в межах санкції ст.125 ч.2 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

Відповідно ст. 475 КПК України, у випадку якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України,-

засудив:

Затвердити угоду про примирення від 17 січня 2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості, призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в сумі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуючий:підпис

Копія: вірно

Суддя Гадяцького районного суду

Полтавської області ОСОБА_1