Справа № 361/2627/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/595/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 51 06.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
06 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі: Головуючого-судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 при секретарі - ОСОБА_5 з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Київської області на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000036 від 14 лютого 2015 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, повернуто прокурору.

в с т а н о в и л а: Ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000036 від 14 лютого 2015 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, повернуто прокурору з підготовчого судового засідання для виконання вимог ст. 291 КПК України. Дане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що при складанні обвинувального акту прокурором, не було дотримано вимог закону, оскільки направлений до суду обвинувальний акт, не містить у собі належним чином сформованого обвинувачення, оскільки обвинувальний акт містить у собі лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, вказівки на підозру та правову кваліфікацію по статті КК України, пред`явлене обвинувачення є не конкретним та не повним. Так, відповідно до матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_8 звинувачується в одержані службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої йому влади та службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст.368 КК України. В обвинувальному акті не вказано, час, місце та спосіб вчинення обвинуваченим злочину, не вказано розміру неправомірної вигоди, що впливає на кваліфікацію злочину. Направлений до суду обвинувальний акт, не містить у собі належним чином сформованого обвинувачення, пред`явлене обвинувачення є не конкретним та не повним, не розкрита об`єктивна сторона злочину Розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого належного обвинувачення, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист.

Крім цього, в порушення вимог ст.ст.109, 291 КПК України, у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не в повному обсязі зазначені процесуальні дії, проведені в ході досудового розслідування, графи частково не заповнені, відсутні дані місця знаходження оглянутих предметів вказаних в п.п. 40-45,47. Відсутні дані стосовно заходів забезпечення кримінального провадження, так як відповідно до реєстру, до обвинуваченого застосовано - взяття під варту із застосуванням застави до 08.12.2014 року, відсутні дані, чи продовжувався такий строк в подальшому.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та повернути даний обвинувальний акт з додатками до суду для розгляду по суті зі стадії підготовчого судового засідання. Дані вимоги мотивує тим, що з аналізу норм чинного законодавства випливає, що кримінальний процесуальний кодекс України не містить в собі чіткого визначення форми обвинувального акту або його примірника чи проекту. У вказаній ухвалі суду має місце суб`єктивна оцінка форми обвинувального акту, що не передбачено кримінальним процесуальним законом та не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, тобто порушень ст. 291 КПК України не вбачається. Окрім того, апелянт вказує, що під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції вдався до з`ясування фактичних обставин справи, що є неприпустимим. В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_7 просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, оскільки вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим. Свою позицію мотивує тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 не містить формулювання обвинувачення, та даних про правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а викладено лише фактичні обставини кримінального правопорушення, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, пред`явлене обвинувачення є не конкретним та не повним.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору суд вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Однак, з даним висновком суду колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Як вбачається з обвинувального акту, то в ньому викладенні фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на норми закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване конкретне обвинувачення, а тому посилання суду першої інстанції, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України є помилковим.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що направлений до суду обвинувальний акт, не містить у собі належним чином сформованого обвинувачення.

Твердження суду про порушення вимог ст.ст. 109, 219 КПК України щодо реєстру матеріалів досудового розслідування носить формальний характер і не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

При таких обставинах, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції та повернення обвинувального акту до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених ст. ст. 314, 315 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000036 від 14 лютого 2015 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, повернуто прокурору - скасувати.

Повернути обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України на новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання для виконання вимог ст. ст. 314, 315 КПК України.

Головуючий

Судді