У Х В А Л А

Справа № 338/2/14-к

09.01.2014 смт.Богородчани

Слідчий суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Богородчанського району ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу на бездіяльність прокурора Богородчанського району, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 06.01.2014 року подав до суду скаргу на бездіяльність прокурора Богородчанського району. У поданій скарзі вказав, що 05.12.2013 року звернувся до прокурора Богородчанського району із заявою-повідомленням про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, передбаченого ст. 373 ч.2КК України, що полягало у примушуванні працівниками міліції давати показання із застосуванням насильства. Також в заяві він вказав на кримінальне правопорушення, передбачене ст. 127 ч.2 КК України, яке полягало в умисному заподіянні працівниками міліції фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв з метою примусити його вчинити дії, що суперечили його волі, а саме надати письмові свідчення про визнання вини в отриманні хабара. Однак прокурор не виконав вимог ст. 25, 214 КПК України та не вніс відповідні відомості до ЄРДР.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вимоги поданої скарги підтримав. Вказав, що ним подано прокурору висновок судово-медичної експертизи від 04.05.2012 року як доказ на підтвердження своєї позиції стосовно вчинення працівниками міліції щодо нього злочину, передбаченого ст. 127 ч.2 КК України. Не погодився з позицією прокурора, який у свої відповіді послався на те, що у межах кримінального провадження №0000004 дано оцінку фактам, викладеним в його заяві. Зазначив, що рішення про закриття провадження стосовно працівників міліції за ст.127 ч.2 КК України не приймалось, процесуальна оцінка цьому факту не давалась. Тому, просив визнати протиправною бездіяльність прокурора та зобов`язати його виконати вимого ст. 214 ч.1, 3 КПК України

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог поданої скарги. Вважає її не обґрунтованою. Вказав, що дійсно до прокуратури Богородчанського району 10.12.2013 року поступила скарга про вчинення працівниками міліції щодо ОСОБА_4 насильницьких дій під час розслідування кримінальної справи про його обвинувачення. Однак у межах кримінального провадження № 0000004 було перевірено ряд заяв ОСОБА_4 про вчинення щодо нього працівниками міліції кримінальних правопорушень під час досудового розслідування кримінальної справи про його обвинувачення. 17.06.2013 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження за даним об`єднаним провадженням. ОСОБА_4 вказану постанову у встановленому кримінально-процесуальному порядку не оскаржив, а знову подає до прокуратури аналогічні повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. Підстав для повторної реєстрації та розгляду такої заяви немає.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали за скаргою та подані прокурором матеріали кримінального провадження №0000004, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Встановлено, що 10.12.2013 року до прокуратури Богородчанського району від ОСОБА_4 поступило повідомлення про те, що працівники міліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після його фактичного затримання за підозрою у отриманні хабара було вчинено злочин проти правосуддя, передбачений ст. 373 ч.2 КК України, що полягав у примушуванні давати показання із застосуванням насильства, а також злочин проти життя та здоров`я, передбачений ст. 127 ч.2 КК України, що полягав в умисному заподіяння фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв з метою примусити його свідчити про визнання своєї вини.

Як встановлено вивченням матеріалів кримінального провадження №0000004 дійсно 17.04.2013 року від ОСОБА_4 була прийнята заява про те, що 24.04.2012 року в приміщенні Богородчанського РВ УМВС в області співробітники органів внутрішніх справ нанесли йому тілесні ушкодження та під тиском змусили його написати явку з повинною з приводу отримання ним хабара. Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 373 ч.2 КК України були внесені до ЄРДР і за даним фактом проводилось досудове розслідування. 17.06.2013 року слідчим прокуратури Богородчанського району було прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.248 КПК України у зв`язку з відсутністю у діяннях працівників УДСБЕЗ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст 364, ч.2 ст.366, ч.2 ст.370, ч.2 ст.373, ч.2 ст.382, ч.1 ст.365 КК України.

У винесеній 17.06.2013 року постанові про закриття кримінального провадження №0000004 слідчий констатував факт наявності у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у вигляді двох синців в ділянці правого плеча, одного в ділянці лівого плеча, одного синця в ділянці передньої поверхні грудної клітки зліва, одного в ділянці задньої поверхні грудної клітки справа, двох синців в ділянці лівої лопатки, які утворились від дії тупих твердих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вказана обставина беззаперечно встановлена висновком СМЕ №435 від 04.05.2012 року. Однак походження даних тілесних ушкоджень слідчим під час вказаного розслідування не з`ясовано. При прийнятті процесуальних рішень слідчий лише послався на заяву ОСОБА_4 зроблену судово-медичному експерту, про те, що працівники міліції під час затримання і до моменту його огляду тілесних ушкоджень йому не наносили.

Слід також зазначити, що попри те, що факт фізичного тиску зі сторони працівників міліції при розслідування ініційованого ОСОБА_4 кримінального провадження №0000004 перевірявся, оцінки діям працівників міліції в контексті ст. 127 КК України слідчий не давав.

Крім того, жодне процесуальне рішення за матеріалами вказаного кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 не приймалось.

Таким чином у прокурора не було підстав відмовити у внесенні згаданої заяви ОСОБА_4 до ЄРДР, а необхідно було виконати вимоги ст. 214 ч.1 КПК України і внести до реєстру відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 127 КК України.

В той же час, підстав для повторного внесення до ЄРДР заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 373 КК України не було, оскільки перевірка такої заяви проведена в межах кримінального №0000004.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Скаргу задовольнити частково. Зобов`язати прокурора Богородчанського району внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 127 КК України, які містяться в заяві ОСОБА_4 , що поступила на прокурора Богородчанського району 10.12.2013 року, зареєстрованій в прокуратурі Богородчанського району за №94-13-13.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1