АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/112/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
13 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
представника власника майна ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року,
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, з урахуванням достатніх підстав вважати, що кошти, які знаходяться на зазначених рахунках можуть бути предметом злочину, та з метою недопущення їх зникнення або здійснення фінансування осіб, які задіяні у створенні терористичних груп, а також з метою встановлення їх походження прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2014 р. та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 і № НОМЕР_7 ОСОБА_8 , відкритих у ПАТ «Укрінбанк» (МФО 300142, м. Київ вул. Смирнова-Ласточкіна, 10-а),
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що арешт на майно ОСОБА_8 було накладено безпідставно та всупереч ст. 170 173 КПК України, оскільки у клопотанні слідчого відсутні докази того, що ОСОБА_8 перебуває у статусі підозрюваної, обвинуваченої або особи, яка в силу закону несе відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, не взято до уваги той факт, що грошові кошти, які перебувають на банківських рахунках ОСОБА_8 є депозитними і не можуть перераховуватися будь-яким фізичним чи юридичним особам, а також не є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, вони не призначалися для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування або матеріального забезпечення кримінального правопорушення, також в матеріалах кримінального провадження відсутні належні докази їх одержання внаслідок вчинення кримінального правопорушення або того, що вони є доходами від нього.
Крім того, представник власника майна 31.12.2014 р. звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна ОСОБА_8 , як такого, який накладено необґрунтовано, однак слідчим суддею безпідставно та необґрунтовано було відмовлено в задоволені даного клопотання, про що винесено відповідну ухвалу.
До початку судового розгляду, 13.01.2015 р., до суду апеляційної інстанції апелянт подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2015 р. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження вказує на те, що оскаржувана ухвала була винесене без виклику ОСОБА_11 , а апеляційна скарга подана лише після винесення 31.12.2014 р. ухвали слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва про відмову в задоволенні клопотання представника власника майна про скасування арешту цього майна.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 14.11.2014 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Згідно ст. 171 КПК України, слідчий має право, за погодженням з прокурором, в межах кримінального провадження звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у виді речей, документів або грошей, в якому повинно зазначатись підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
14.11.2014 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_8 .
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту майна перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що грошові кошти, які знаходяться на зазначених рахунках можуть бути предметом злочину, та з метою недопущення їх зникнення або здійснення фінансування осіб, які задіяні у створенні терористичних груп, а також з метою встановлення їх походження, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього правових підстав.
Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Тому, доводи апелянта, що у слідчого судді не було правових підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_8 , яка не має статусу підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, є безпідставними.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_8 порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання представника майна про скасування арешту майна, є також безпідставними, оскільки слідчий суддя всебічно та об`єктивно розглянув зазначене клопотання та обґрунтовано, у відповідності до чинного законодавства, прийшов до висновку про те, що на даний час потреба у застосуванні арешту майна не відпала, а тому клопотання представника власника майна задоволенню не підлягає, про що ним було винесено вмотивоване рішення.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі представника власника майна обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Посилання апелянта на те, що слідчим суддею не взято до уваги той факт, що грошові кошти, які перебувають на банківських рахунках ОСОБА_8 є депозитними і не можуть перераховуватися будь-яким фізичним чи юридичним особам, не може прийматися до уваги, оскільки таких даних матеріали судової справи не містять і таких доказів апелянтом не надано.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно ОСОБА_8 , а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 без задоволення.
Керуючись ст.ст. 117, 131, 132, 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
Поновити адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.11.2014 року про накладення арешту на майно ОСОБА_8 .
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

__________ _____________ ___________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4