Справа № 303/1179/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.04.2015 місто Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
cуддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання
ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду матеріали провадження за № 11-сс/777/131/15 за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури міста Мукачева на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2015 року,-
встановив:
19 березня 2015 року слідчий СВ Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з клопотанням, погодженням з прокурором прокуратури м. Мукачева, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання умотивовано тим, що ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він 29 січня 2015 року о 16-ій годині 30-ій хвилині, перебуваючи на другому поверсі у приміщенні торгового центру «Щодня» на вул. Воз`єднання в м. Мукачево, за попередньою змовою з іншою особою під вигаданими анкетами даними ОСОБА_8 , з метою збудження бажання у ОСОБА_8 на вживання психотропної речовини «метамфетаміну» вчинив активні дії, а саме шляхом переконання ОСОБА_8 про якість та описуючи вплив на організм людини наявної у ОСОБА_7 психотропної речовини «метамфетаміну» схилив його вжити шляхом вдихання через ніздрю носу вказаної психотропної речовини.
ОСОБА_7 прийняв участь у приготуванні розчину психотропної речовини «метамфетамін», шляхом висипу даної речовини у вигляді «дорожки» на стінку біля бачка унітаза в туалеті торгового центру «Щодня».
В результаті активних дій ОСОБА_7 , спрямованих на збудження у ОСОБА_8 бажання на вживання даної психотропної речовини «метамфетаміну» де останній вжив психотропну речовину.
Окрім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на збут психотропних речовин ОСОБА_7 близько 16-ої години 30-ої хвилини, перебуваючи у приміщенні торгового центру «Щодня» в м. Мукачево, на вул. Воз`єднання, під час проведення оперативної закупки психотропної речовини «метамфетаміну» за 350 грн. незаконно збув ОСОБА_8 згорток фольги у середині якого знаходилася порошкоподібна речовина, яка згідно висновку експерта містить психотропну речовину «метамфетамін» обіг якої обмежено вагою 0.1517 грам.
19 березня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 315 КК України.
Обґрунтовуючи необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий у клопотанні вказав, що останнім вчинено тяжкі кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.307 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років. ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, перешкоджати встановленню істини у даному кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського суду від 20 березня 2015 року в задоволенні клопотання слідчого відмовлено.
Обрано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів.
Ухвала умотивована тим, що у ОСОБА_7 вкрай важкий стан здоров`я, який має постійне місце проживання, позитивно характеризується та потребує продовження стаціонарного лікування в медичному закладі від важкої хвороби та постійного нагляду лікарів.

Окрім того, в ухвалі зазначено, що слідчим не доведено тих обставин, що ОСОБА_7 має намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні.

У апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вказаної ухвали слідчого судді і постановлення апеляційним судом нової ухвали, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційна скарга умотивована тим, що висновки слідчого судді, викладені в оскарженій ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи, вимогам закону.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 про залишення ухвали без зміни, а апеляційні скарги без задоволення, дослідивши матеріали провадження, доводи, викладені у апеляційній скарзі, запереченні на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ст.ст. 183, 194 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Органом досудового розслідування не вмотивовано, чому інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , а сама тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення не може бути визначальним фактором при вирішенні питання про обрання щодо останнього запобіжного заходу саме у вигляді тримання його під вартою.

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання характеризується позитивно, хворіє на важку форму туберкульоза і в теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор пояснив, що ОСОБА_7 з`являвся на виклики слідчого, доказів того, що останній може ухилитися від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від виконання процесуальних рішень, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчиняти погрози, підкуп, умовлення свідків, продовжувати злочину діяльність, - надати суду не може.

З урахуванням саме наведеного підстав для зміни чи скасування оскарженого судового рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

постановив :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: