Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3115/13-к
Провадження №: 1-кп/332/2/15
Вирок
Іменем України
02 березня 2015 р. м. Запоріжжя Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ;
при секретарі: ОСОБА_2 ;
за участю прокурора: ОСОБА_3 ;
захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2003 та 2012 р.н., працюючого старшим дільничним інспектором СДІМ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 та ч.3 ст.364 КК України,
Як зазначено в обвинувальному акті, під час досудового розслідування встановлено, що згідно наказу ГУМВС України в Запорізькій області №427-о/с від 1.10.2006 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призначений дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області (надалі Ленінського РВ). Таким чином ОСОБА_7 , згідно ст.20 Закону України «Про міліцію» (надалі Закон) являється представником державного органу виконавчої влади України, який постійно здійснює функції представника влади, і є службовою особою.
Статтею 95 КПК України передбачено, що заяви або повідомлення представників влади, громадськості чи окремих громадян про злочин можуть бути усними або письмовими. Усні заяви заносяться до протоколу, який підписують заявник та посадова особа, що прийняла заяву. При цьому заявник попереджається про відповідальність за неправдивий донос, про що відмічається в протоколі.
Згідно ст.85 КПК України (в редакції 1960 року) - протокол слідчої дії підписують: особа, яка проводила слідчу дію, допитана особа, а також перекладач, поняті, якщо вони були присутні, та інші особи, які були присутні або брали участь у проведенні цієї дії. Якщо хто-небудь з цих осіб через фізичні вади або з інших причин не може особисто підписати протокол, то для підписання протоколу запрошується стороння особа.
Коли особа, що брала участь в проведенні слідчої дії, відмовиться підписати протокол, то це зазначається в протоколі і стверджується підписом особи, яка проводила слідчу дію.
Статтями 170 та 171 КПК України передбачено, що при допиті потерпілого складається протокол, який підписується потерпілим, слідчим і особами, які були присутні при допиті.
Статтею 1 Закону зі змінами, діючими до 14.4.2009 року, передбачено, що: «Міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань».
Статтею 2 Закону передбачено основні завданнями міліції:
- забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів;
- запобігання правопорушенням та їх припинення;
- охорона і забезпечення громадського порядку;
- виявлення кримінальних правопорушень;
- участь у розкритті кримінальних правопорушень та розшуку осіб, які їх вчинили, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством»;
Статтею 3 Закону передбачено, що діяльність міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, взаємодії з трудовими колективами, громадськими організаціями й населенням.
Статтею 5 Закону передбачено: «Міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції»;
Статтею 10 Закону передбачено, що міліція відповідно до своїх завдань зобов`язана, у тому числі виявляти, попереджувати та розкривати злочини, виконувати у встановленому порядку і своєї компетенції рішення прокурора, слідчого, суду.
Статтею 25 Закону передбачено, що працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність. Службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов`язки, несе відповідальність у встановленому порядку.
Так, на початку березня 2008 року, дільничному інспектору міліції СДІМ Ленінського РВ ОСОБА_8 стало відомо про наругу над могилами його родичів - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які поховані на кладовищі у Ленінському районі м. Запоріжжя, про що він розповів дільничному інспектору міліції СДІМ Ленінського РВ ОСОБА_7 , з яким разом працював.
ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 від імені сторонньої особи написати заяву про скоєння вказаного злочину до Ленінського РВ, при цьому повідомивши, що вказаний злочин буде ним розкрито, оскільки вже є особа - ОСОБА_11 , який згоден зізнатися у скоєнні вказаного злочину, та вже затриманий за скоєння аналогічних злочинів.
Маючи намір допомогти ОСОБА_7 покращити показники його особистого розкриття кримінальних злочинів, ОСОБА_8 погодився на його пропозицію.
В період з 18 по 25 березня 2008 року ОСОБА_8 являючись представником влади і службовою особою правоохоронного органу - дільничним інспектором міліції СДІМ Ленінського РВ, перебуваючи на своєму робочому місці, у службовому кабінеті СДІМ Ленінського РВ, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кремлівська 12-А, діючи умисно, спільно та на прохання ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 , 18.3.2008 року з заявою про злочин, щодо наруги над могилами його родичів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 до Ленінського РВ не звертався, маючи умисел направлений на скоєння службового підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видачу завідомо неправдивих документів, на бланку заяви про злочин на ім`я начальника Ленінського РВ, власноруч від імені ОСОБА_12 склав заяву про злочин від 18.3.2008 року, яка є офіційним документом, куди вніс завідомо неправдиві відомості про факт наруги над могилами родичів ОСОБА_12 - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , потім підписав вказану заяву від імені ОСОБА_12 виконавши запис: «с моих слов записано верно, мною прочитано», після чого виконав підпис від імені ОСОБА_12 , тим самим склавши та затвердивши зазначену заяву.
Продовжуючи свої злочинні дії направлені на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видачу завідомо неправдивих документів, в той же день, вказаний завідомо неправдивий документ ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 .
В той же день, ОСОБА_7 , являючись представником влади і службовою особою правоохоронного органу - дільничним інспектором міліції СДІМ Ленінського РВ, знаходячись на своєму робочому місці, діючи разом та спільно з ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 , 18.3.2008 року з заявою про злочин, щодо наруги над могилами його родичів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 до Ленінського РВ не звертався, маючи умисел направлений на скоєння службового підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видачу завідомо неправдивих документів, підписав вказаний завідомо неправдивий документ - заяву про злочин виконану ОСОБА_8 від імені ОСОБА_12 від 18.3.2008 року, як дільничний інспектор міліції СДІМ Ленінського РВ, тобто як особа яка відібрала вказану заяву, чим надав вказаному документу статус офіційного, та який передав слідчому СВ Ленінського РВ ОСОБА_13 .
На підставі вказаного завідомо неправдивого документу, слідчим СВ Ленінського РВ ОСОБА_13 порушена кримінальна справа №3390801 відносно ОСОБА_11 , за ст.297 КК України.
В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, 25.3.2008 ОСОБА_8 являючись представником влади і службовою особою правоохоронного органу - дільничним інспектором міліції СДІМ Ленінського РВ, перебуваючи на своєму робочому місці, у службовому кабінеті СДІМ Ленінського РВ, діючи умисно, спільно та на прохання ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 , не є потерпілим по кримінальній справі № 3390801 порушеній слідчим СВ Ленінського РВ ОСОБА_13 відносно ОСОБА_11 , за ст.297 КК України, маючи умисел направлений на скоєння службового підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видачу завідомо неправдивих документів, на бланку протоколу допиту потерпілого, власноруч, від імені ОСОБА_12 , склав протокол його допиту в якості потерпілого від 25.3.2008 року, який є офіційним документом, куди вніс завідомо неправдиві відомості, про факт наруги над могилами родичів ОСОБА_12 - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , потім підписав вказаний протокол від імені ОСОБА_12 виконавши запис: «с моих слов записано верно, мною прочитано», після чого виконав підпис від імені ОСОБА_12 , тим самим склавши та затвердивши зазначений протокол допиту.
Продовжуючи свої злочинні дії направлені на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видачу завідомо неправдивих документів, в той же день, вказаний завідомо неправдивий документ ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 .
Того ж дня, ОСОБА_7 , являючись представником влади і службовою особою правоохоронного органу - дільничним інспектором міліції СДІМ Ленінського РВ, знаходячись на своєму робочому місці, діючи разом та спільно з ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 , не є потерпілим по кримінальній справі №3390801 порушеній слідчим СВ Ленінського РВ ОСОБА_13 відносно ОСОБА_11 , за ст. 297 КК України, та в якості потерпілого не допитувався, діючи умисно, маючи умисел направлений на скоєння службового підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видачу завідомо неправдивих документів, підписав вказаний завідомо неправдивий документ - протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 25.3.2008 року, виконаного ОСОБА_8 від імені ОСОБА_12 , як дільничний інспектор міліції СДІМ Ленінського РВ, тобто як особа, яка допитала ОСОБА_12 , чим надав вказаному документу статус офіційного.
В подальшому ОСОБА_7 передав вказаний завідомо неправдивий документ слідчому СВ Ленінського РВ ОСОБА_13 , для залучення до матеріалів кримінальної справи №3390801, що й було зроблено слідчим.
Своїми діями ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України - службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів (станом на 25.3.2008 року).
Крім того, на початку березня 2008 року дільничному інспектору міліції СДІМ Ленінського РВ ОСОБА_8 стало відомо про наругу над могилами його родичів - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які поховані на кладовищі у Ленінському районі м. Запоріжжя.
Про вказаний факт він розповів дільничному інспектору міліції СДІМ Ленінського РВ ОСОБА_7 , з яким працював у Ленінському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.
В той же час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на покращення особистих показників у розкритті злочинів на території Ленінського району м. Запоріжжя, шляхом зловживання своїм службовим становищем, для здійснення можливості швидкого просування по службі.
В силу виконання службових обов`язків ОСОБА_7 було відомо, що слідчим відділом Ленінського РВ відносно ОСОБА_11 порушено кримінальну справу №3390801, за ст. 297 КК України.
В середині березня 2008 року ОСОБА_7 , являючись представником влади і службовою особою правоохоронного органу - дільничним інспектором міліції СДІМ Ленінського РВ, перебуваючи на своєму робочому місці, у службовому кабінеті СДІМ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кремлівська 12-А, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, умисно, діючи в особистих інтересах, з метою покращити особисті показники розкриття злочинів для здійснення можливості швидкого просування по службі, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 не скоював наругу над могилами ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , запропонував ОСОБА_11 зізнатись у скоєнні вказаного злочину та дати відповідні покази у ході досудового слідства, на що ОСОБА_11 погодився.
Продовжуючи свої злочинні дії, та реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 від імені сторонньої особи написати заяву про скоєння вказаного злочину до Ленінського РВ, при цьому повідомивши, що вказаний злочин буде ним особисто розкрито, оскільки вже є особа - ОСОБА_11 який згоден зізнатися у скоєнні вказаного злочину, на що ОСОБА_8 погодився.
18.3.2008 року ОСОБА_8 перебуваючи на своєму робочому місці, у службовому кабінеті СДІМ Ленінського РВ, діючи умисно, спільно та на прохання ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 , 18.3.2008 року з заявою про злочин, щодо наруги над могилами його родичів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 до Ленінського РВ не звертався, маючи умисел направлений на скоєння службового підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видачу завідомо неправдивих документів, на бланку заяви про злочин на ім`я начальника Ленінського РВ, власноруч від імені ОСОБА_12 склав заяву про злочин від 18.3.2008 року, яка є офіційним документом, куди вніс завідомо неправдиві відомості, про факт наруги над могилами родичів ОСОБА_12 - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , потім підписав вказану заяву від імені ОСОБА_12 виконавши запис: «с моих слов записано верно, мною прочитано», після чого виконав підпис від імені ОСОБА_12 , тим самим склавши та затвердивши зазначену заяву.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видачу завідомо неправдивих документів, в той же день, вказаний завідомо неправдивий документ ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 .
Того ж дня, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись за вказаною адресою, діючи разом та спільно з ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 18.3.2008 року з заявою про злочин, щодо наруги над могилами його родичів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 до Ленінського РВ не звертався, підписав вказаний завідомо неправдивий документ - заяву про злочин від імені ОСОБА_12 датовану 18.3.2008 року, як дільничний інспектор міліції СДІМ ОСОБА_14 , тобто як особа яка відібрала вказану заяву, чим надав вказаному документу статус офіційного та який передав слідчому СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_13 .
На підставі вказаного завідомо неправдивого документу, слідчим СВ Ленінського РВ ОСОБА_13 24.3.2008 року порушено кримінальну справу №3390801 відносно ОСОБА_11 за ст. 297 КК України.
1.4.2008 року ОСОБА_11 було пред`явлено остаточне обвинувачення у скоєнні злочину - наруги над могилами ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , та допитано у якості обвинуваченого.
Таким чином в результаті злочинних дій ОСОБА_7 , 1.4.2008 року ОСОБА_11 незаконно притягнуто до кримінальної відповідальності за скоєння злочину передбаченого ст. 297 КК України, якого він не скоював, в результаті чого порушено особисті права і свободи ОСОБА_11 як людини і громадянина, чим останньому було заподіяно істотну шкоду, а також стався підрив авторитету та престижу органів державної влади - правоохоронних органів, внаслідок чого державі завдано істотну шкоду.
Своїми діями ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.364 КК України - зловживання службовим становищем, тобто умисне, в інших особистих інтересах, використання службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним інтересам, та яке вчинено працівником правоохоронного органу (станом на 1.4.2008 року).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений винним себе в пред`явленій підозрі не визнав, при цьому зазначив, що зазначені правопорушення не скоював. При цьому пояснив, що, дійсно у березні 2008 року разом з ОСОБА_8 працювали дільничними інспекторами СДІМ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС, при чому ОСОБА_15 був наставником обвинуваченого, як молодого спеціаліста. Він ніколи не просив ОСОБА_15 фальсифікувати будь-які документи, заяву у потерпілого ОСОБА_16 не відбирав, взагалі з потерпілим не знайомий, ніколи з ним не спілкувався. Під час розгляду справи відносно ОСОБА_15 в Ленінському суді міста Запоріжжя той заявив, що ніби то на прохання обвинуваченого від його імені відібрав заяви і пояснення у ОСОБА_16 і ОСОБА_17 діда ОСОБА_15 , але це не відповідає дійсності, обвинувачений ніколи не просив ОСОБА_15 це робити і сам, ні заяв ні пояснень у зазначених осіб не відбирав, ніяких документів від імені ОСОБА_16 не складав. Вважає, що ОСОБА_15 і ОСОБА_16 оговорюють його, оскільки є між собою приятелями і ОСОБА_15 вже засуджений за підробку документів, підробка яких інкримінується й обвинуваченому.
Щодо його підпису в заяві про відібрання заяви від імені ОСОБА_16 про вчинений злочин від 18.3.2008 року та зазначення про проведення допиту в протоколі від 25.3.2008 року допиту ОСОБА_16 як потерпілого, пояснив, що ці підписи в документах міг поставити на прохання кого-небудь з колег, або слідчого, який проводив попереднє слідство по справі, оскільки така практика мала місце в райввіділі при збиранні матеріалів. До того ж у 2008 році він був ще молодим дільничним і не знав всіх тонкощів в роботі. Стверджує, що підписи поставив не навмисно, без будь-якої конкретної цілі.
В підтвердження винуватості ОСОБА_7 в скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчим та прокурором надані наступні докази:
Покази свідка ОСОБА_8 який пояснив, що у 2008 році працював разом з обвинуваченим в Ленінському РВ. В березні 2008 року обвинувачений запропонував написати від імені його знайомого заяву про крадіжку з цвинтаря, що він і зробив. Обвинувачений попросив, щоб свідок знайшов особу, яка підпише заяву. Виконуючи прохання обвинуваченого свідок знайшов ОСОБА_18 від імені якого й написав заяву про злочин і передав її обвинуваченому. Потім, на прохання обвинуваченого, «допитав» на протокол в якості потерпілого ОСОБА_16 і передав цей протокол обвинуваченому. Передані документи обвинувачений підписав. Був присутній при телефонній розмові обвинуваченого з ОСОБА_16 , коли той давав вказівки останньому, як поводити себе в судовому засіданні Ленінського райсуду міста Запоріжжя, з приводу написаної від його імені заяви про крадіжку. Двічі організовував зустріч обвинуваченого з ОСОБА_16 , біля к/з ім. Глінки та ЗМУ ГУМВС, де обвинувачений давав вказівки ОСОБА_16 , щоб той повідомляв його про кожен виклик чи до суду чи до прокуратури.
Чому заяву про крадіжку металевих виробів з могил, належних бабі і діду ОСОБА_15 не написав від імені батька сина померлих, а написав від імені ОСОБА_16 , пояснити не зміг.
Щодо знайомства з ОСОБА_19 пояснення давати відмовився.
Підтвердив свої покази, дані під час одночасного допиту його разом з ОСОБА_7 , проведеного 23.4.2013 року слідчим прокуратури Ленінського району міста Запоріжжя під час якого стверджував, що разом з ОСОБА_20 працював дільничним інспектором Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС. В березні 2008 року на прохання ОСОБА_20 від імені ОСОБА_16 написав заяву про крадіжку з могил його родичів та пояснення від їх імені, які в його присутності підписав ОСОБА_20 як особа, яка ніби то їх відібрала. Складені документи ОСОБА_20 забрав, сказавши, що дасть їм офіційний хід.
В подальшому він двічі влаштовував зустріч ОСОБА_16 з ОСОБА_20 на прохання останнього. Перший раз біля к/з ім. Глінки, другий по вул. Леонова, неподалік від Ленінського районного суду, коли там слухалась справа по якій ОСОБА_16 був потерпілим.
Покази свідка ОСОБА_12 який пояснив, що в 2008 року йому прийшла повістка про явку в судове засідання в якості потерпілого. З цього приводу він звернувся до свого знайомого ОСОБА_15 працівника Ленінського РВ ЗМУ, який пояснив, що від його імені він написав заява про крадіжку з кладовища, зробив це на прохання обвинуваченого, якого представив як слідчого, що вів цю справу. На питання «чому саме від його імені написана заява до міліції», ОСОБА_15 пояснив, що заява написана саме з того, що він постійно в роз`їздах і його буде важко знайти і визвати до суду. ОСОБА_15 знав про те, що з лютого по серпень 2008 року свідок працював в Ялті. Двічі ОСОБА_15 влаштовував йому зустріч з обвинуваченим, біля к/з ім. Глінки та ЗМУ ГУМВС, де обвинувачений інструктував його як поводитися, якщо викличуть до прокуратури. Фактично ніяких заяв до міліції про крадіжку з кладовища не писав, ніхто його з цього приводу не допитував і протоколів допиту з цього, в його присутності не складалося, він їх не підписував.
Згідно висновку експерта з судової почеркознавчої експертизи № 41/хл від 15.6.2009 року: «Подписи, выполненные от имени ОСОБА_12 в графах заявления на имя начальника Ленинского РО ЗГУ ГУМВД от 18.3.2008 года с просьбой разыскать и привлечь к ответственности неизвестное лицо, которое в период с 10 по 12 марта 2008 года совершило акт вандализма, объяснение на имя начальника Ленинского РО ЗГУ ГУМВД, постановление о признание потерпевшим ОСОБА_12 от 25.3.2008 года следователем СО Ленинского РО ЗГУ ГУМВД ОСОБА_21 в протоколе допроса потерпевшего ( ОСОБА_12 ) оформленном 28.3.2008 года УИМ Ленинского РО ЗГУ ГУМВД ОСОБА_7 , протокол обо объявлении ОСОБА_12 об окончании досудебного следствия и ознакомлении с материалами уголовного дела № 3390801, составленный 1.10.2008 года следователем СО Заводского РО ЗГУ ГУМВД, исполнены не ОСОБА_12 , а другим лицом с использованием начальных букв фамилии ОСОБА_12
Установить ОСОБА_7 или другим лицом выполнены данные подписи не представляется возможным.
Рукописная запись «Протокол с моих слов записан верно, мною прочитан» под основным текстом оборотной стороны протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_12 ), оформленного 25.3.2008 года УИМ Ленинского РО ЗГУ УМВД ОСОБА_7 «С моих слов записано верно, мною прочитано» в заявлении на имя начальника Ленинского РО ЗГУ ГУМВД от 18.3.2008 года с просьбой разыскать и привлечь к ответственности неизвестное лицо, которое в период с 10 по 12 марта 2008 года совершило акт вандализма и «С моих слов записано верно, мною прочитано» в объяснении на имя начальника Ленинского РО ЗГУ ГУМВД исполнены не ОСОБА_12 и не ОСОБА_7 , а другим лицом.
Подпись, подтверждающая отобрания заявления о преступлении у ОСОБА_12 под основным текстом заявления на имя начальника Ленинского РО ЗГУ ГУМВД от 18.3.2008 года с просьбой разыскать и привлечь к ответственности неизвестное лицо, которое в период с 10 по 12 марта 2008 года совершило акт вандализма, и подпись, подтверждающая проведение допроса с потерпевшим ОСОБА_12 под основным текстом оборотной стороны протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_12 ), оформленного 25.3.2008 года УИМ Ленинского РО ЗГУ ГУМВД ОСОБА_7 , выполнены самим ОСОБА_7
Установить ОСОБА_7 или другим лицом исполнены рукописная запись « ОСОБА_7 », расположенная под основным текстом заявления на имя начальника Ленинского РО ЗГУ ГУМВД от 18.3.2008 года с просьбой разыскать и привлечь к ответственности неизвестное лицо, которое в период с 10 по 12 марта 2008 года совершило акт вандализма, и рукописный текст «УИМ Ленинского РО л-нт милиции ОСОБА_7 », расположенный под основным текстом оборотной стороны протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_12 ), оформленного 25.3.2008 года УИМ Ленинского РО ЗГУ ГУМВД ОСОБА_7 , не представляется возможным» (т.1 а.с.123-139).
Згідно висновку експерта з судової почеркознавчої експертизи № 155 від 18.10.2010 року:
«Подписи, выполненные от имени ОСОБА_12 в графах заявления на имя начальника Ленинского РО ЗГУ ГУМВД от 18.3.2008 года с просьбой разыскать и привлечь к ответственности неизвестное лицо, которое в период с 10 по 12 марта 2008 года совершило акт вандализма, объяснение на имя начальника Ленинского РО ЗГУ ГУМВД, постановление о признание потерпевшим ОСОБА_12 от 25.3.2008 года следователем СО Ленинского РО ЗГУ ГУМВД ОСОБА_21 в протоколе допроса потерпевшего ( ОСОБА_12 ) оформленном 28.3.2008 года УИМ Ленинского РО ЗГУ ГУМВД ОСОБА_7 , протокол обо объявлении ОСОБА_12 об окончании досудебного следствия и ознакомлении с материалами уголовного дела № 3390801, составленный 1.10.2008 года следователем СО Заводского РО ЗГУ ГУМВД, исполнены не ОСОБА_12 , а другим лицом с использованием начальных букв фамилии ОСОБА_12
Установить ОСОБА_7 или другим лицом выполнены данные подписи не представляется возможным.
Рукописная запись «Протокол с моих слов записан верно, мною прочитан» под основным текстом оборотной стороны протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_12 ), оформленного 25.3.2008 года УИМ Ленинского РО ЗГУ УМВД ОСОБА_7 «С моих слов записано верно, мною прочитано» в заявлении на имя начальника Ленинского РО ЗГУ ГУМВД от 18.3.2008 года с просьбой разыскать и привлечь к ответственности неизвестное лицо, которое в период с 10 по 12 марта 2008 года совершило акт вандализма и «С моих слов записано верно, мною прочитано» в объяснении на имя начальника Ленинского РО ЗГУ ГУМВД исполнены не ОСОБА_12 и не ОСОБА_7 , а другим лицом.
Подпись, подтверждающая отобрания заявления о преступлении у ОСОБА_12 под основным текстом заявления на имя начальника Ленинского РО ЗГУ ГУМВД от 18.3.2008 года с просьбой разыскать и привлечь к ответственности неизвестное лицо, которое в период с 10 по 12 марта 2008 года совершило акт вандализма, и подпись, подтверждающая проведение допроса с потерпевшим ОСОБА_12 под основным текстом оборотной стороны протокола
допроса потерпевшего ( ОСОБА_12 ), оформленного 25.3.2008 года УИМ Ленинского РО ЗГУ ГУМВД ОСОБА_7 , выполнены самим ОСОБА_7
Установить ОСОБА_7 или другим лицом исполнены рукописная запись « ОСОБА_7 », расположенная под основным текстом заявления на имя начальника Ленинского РО ЗГУ ГУМВД от 18.3.2008 года с просьбой разыскать и привлечь к ответственности неизвестное лицо, которое в период с 10 по 12 марта 2008 года совершило акт вандализма, и рукописный текст «УИМ Ленинского РО л-нт милиции ОСОБА_7 », расположенный под основным текстом оборотной стороны протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_12 ), оформленного 25.3.2008 года УИМ Ленинского РО ЗГУ ГУМВД ОСОБА_7 , не представляется возможным» (т.2 а.с.4-8).
Згідно висновку експерта з повторної судової почеркознавчої експертизи № 274/Д від 27.5.2010 року: «Основной рукописный текст допроса, рукописный текст «УИМ Ленинского РО л-т милиции ОСОБА_7 », в протоколе допроса ОСОБА_19 (л.д. 96. у.д. № 1-248/09) выполнены разными лицами. Решить вопрос в части одним или разными лицами выполнены рукописный текст допроса, рукописный текст «УИМ Ленинского РО л-т милиции ОСОБА_7 » и рукописный текст «протокол с моих слов записан верно мною прочитан», не представилось возможным в виду несопоставимости. Подписи от имени допрашиваемого в протоколе допроса ОСОБА_19 (л.д. 96. у.д. № 1-248/09), выполнены одним лицом. Решить вопрос в части одним или разными лицами выполнены подписи от имени допрашиваемого и подпись от имени ОСОБА_7 , не представилось возможным в виду их несопоставимости по транскрипции.
Основной рукописный текст допроса, рукописный текст «Зам Ленинского РО ЗГУ г. 3апорожья п/п-к милиции ОСОБА_22 », в протоколе допроса ОСОБА_23 (л.д. 98, у.д. № 1-248/09), выполнены одним лицом. Решить вопрос в части одним или разными лицами выполнены основной рукописный текст допроса, рукописный текст «Зам Ленинского РО ЗГУ г. Запорожья п/п-к милиции ОСОБА_22 » и рукописный текст «протокол допроса с моих слов записан верно, мною прочитан», не представилось возможным в виду несопоставимости. Подписи от имени допрашиваемого в протоколе допроса ОСОБА_23 (л.д. 98, у. д. № 1-248/069), выполнены одним лицом.
Основной рукописный текст допроса, рукописный текст «Зам Ленинского РО ЗГУ г.Запорожья п/п-к милиции ОСОБА_22 », в протоколе допроса ОСОБА_24 (л.д. 103, у.д. № 1-248/09) выполнены одним лицом лицами. Решить вопрос в части одним или разными лицами выполнены рукописный текст допроса, рукописный текст «Зам Ленинского РО ЗГУ г. Запорожья п/п-к милиции ОСОБА_22 » и рукописный текст «протокол допроса с моих слов записан верно, мною прочитан», не представилось возможным в виду несопоставимости. Подписи от имени допрашиваемого в протоколе допроса ОСОБА_24 (л.д. 103, у.д. № 1-248/09), выполнены одним лицом.
Основной рукописный текст, рукописная запись « ОСОБА_7 » и рукописная запись «С моих слов записано верно, мною прочитано» в заявлении ОСОБА_12 (л.д. 93 у.д. № 1-26/11), выполнены разными лицами. Подписи от имени заявителя в заявлении ОСОБА_12 (л.д. 93 у.д. № 1-26/11), выполнены одним лицом. Решить вопрос в части одним или разными лицами выполнены подписи от имени заявителя и от имени ОСОБА_7 , не представилось возможным (не сопоставимы по транскрипции). Основной рукописный текст объяснения от имени ОСОБА_12 (л.д. 94 у.д. № 1-26/11), выполнен одним лицом, а рукописная запись «С моих слов записано верно, мною прочитано», выполнена другим лицом.
Основной рукописный текст, рукописная запись «Протокол с моих слов записано верно, мною прочитан» в протоколе допроса потерпевшего ОСОБА_12 от 01.10.2008 года (л.д. 97 у.д. 1-26/11), выполнены разными лицами. Подписи от имени допрашиваемого в данном протоколе, выполнены одним лицом. Решить вопрос в части одним или разными лицами выполнены подписи от имени допрашиваемого и от имени ОСОБА_25 , не представилось возможным в виду их несопоставимости по транскрипции.
Рукописные записи в графах бланка протокола о выполнении требований ст.217 УПК Украины с ОСОБА_12 (л.д.98 у.д. 1-26/11) и рукописная запись « ОСОБА_16 » в графе «фамилия», выполнены paзными лицами. Решить вопрос в части одним или разными лицами выполнены рукописные записи и подпись от имени ОСОБА_12 не представляется возможным из-за не сопоставимости объектов исследования по графическому составу.
Основной рукописный текст протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_19 ) от 25.03.2008 года (л.д. 96 у.д. 1-248/09), рукописная запись « ОСОБА_7 », основной рукописный текст заявления ОСОБА_12 (л.д. 93 у.д. 1-26/11) на имя начальника Ленинского РО ЗГУ УМВД Украины в Запорожской области полковника милиции ОСОБА_26 от 18.03.2008 г. с просьбой разыскать и привлечь к ответственности неизвестное лицо, которое период времени с 10.03.2008 г. по 12.03.2008 г. совершило акт вандализма, основной рукописный текст объяснения ОСОБА_12 (л.д. 94 у.д. 1-26/11) на имя начальника Ленинского РО ЗГУ УМВД Украины в Запорожской области полковника милиции ОСОБА_26 , основной рукописный текст протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_12 ) от 01.10.2008 года (л.д. 97 у.д. 1-26/11), выполнены одним лицом. Основной рукописный текст, рукописная запись «Зам Ленинского РО ЗГУ г. Запорожья п/п-к милиции ОСОБА_22 » в протоколе допроса потерпевшего ( ОСОБА_23 ) от 25.03.2008 года (л.д. 98 у.д. 1-248/09), основной рукописный текст и рукописная запись «Зам Ленинского РО ЗГУ г. Запорожья п/п-к милиции ОСОБА_22 » в протоколе допроса потерпевшего ( ОСОБА_27 ) от 25.03.2008 года (л.д. 103 у.д. 1-248/09), рукописные записи в протоколе о выполнении требований ст. 217 УПК Украины с ОСОБА_12 (л.д. 98 у.д. 1-26/11), выполнены одним лицом. Рукописная запись «с моих слов записано верно, мною прочитано» под основным текстом заявления ОСОБА_12 (л.д. 93 у.д. 1-26/11) на имя начальника Ленинского РО ЗГУ УМВД Украины в Запорожской области полковника милиции ОСОБА_26 от 18.03.2008 г. с просьбой разыскать и привлечь к ответственности неизвестное лицо, которое период времени с 10.03.2008 г. по 12.03.2008 г. совершило акт вандализма, рукописная запись «с моих слов записано верно, мною прочитано» под основным текстом объяснения ОСОБА_12 (л.д. 94 у.д. 1-26/11) на имя начальника Ленинского РО ЗГУ УМВД Украины в Запорожской области полковника милиции ОСОБА_26 , рукописная запись «Протокол с моих слов записано верно, мною прочитано» под основным текстом оборотной стороны протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_12 ) от 01.10.2008 года (л.д. 97 у.д. 1-26/11), выполнены одним лицом. Рукописная запись «УИМ Лениско-го РО л-т милиции ОСОБА_7 » на оборотной стороне протокола допроса потерпевшего ! ОСОБА_19 ) от 25.03.2008 года (л.д. 96 у.д. 1-248/09), рукописная запись «УИМ Ленинского РО л-т милиции ОСОБА_7 » на оборотной стороне протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_12 ) от 01.10.2008 года г л.д. 97 у.д. 1-26/11), выполнены одним лицом. Рукописная запись «Протокол с моих слов записан верно, мною прочитан» под основным текстом оборотной стороны протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_19 ) от 25.03.2008 года (л.д. 96 у.д. 1-248/09), рукописная запись «Протокол с моих слов записан верно, мною прочитан» под основным текстом оборотной стороны протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_23 ) от 25.03.2008 года (л.д. 98 у.д. 1-248/09), и рукописная запись «Протокол с моих слов записан верно, мною прочитан» под основным текстом оборотной стороны протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_27 ) от 25.03.2008 года (л.д. 103 у.д. 1-248/09), выполнены разными лицами. Решить вопрос в части одним или разными лицами выполнены подписи от имени ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , в представленных на исследование документах, не представляется возможным в виду их несопоставимости по транскрипции.
Основной рукописный текст протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_19 ) от 25.03.2008 года (л.д. 96 у.д. 1-248/09), рукописная запись « ОСОБА_7 », основной рукописный текст заявления ОСОБА_12 (л.д. 93 у.д. 1-26/11) на имя начальника Ленинского РО ЗГУ УМВД Украины в Запорожской области полковника милиции ОСОБА_26 от 18.03.2008 г, с просьбой разыскать и привлечь к ответственности неизвестное лицо, которое период времени с 10.03.2008 г. по 12.03.2008 г. совершило акт вандализма, основной рукописный текст объяснения ОСОБА_12 (л.д. 94 у.д. 1-26/11) на имя начальника Ленинского РО ЗГУ УМВД Украины Запорожской области полковника милиции ОСОБА_26 , основной рукописный текст протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_12 ) от 01.10.2008 года (л.д. 97 у.д. 1-26/11), рукописный текст протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_23 ) от 25.03.2008 года (л.д. 98 у.д. 1-248/09), основной рукописный текст протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_27 ) от 25.03.2008 года (л.д.103 у.д. 1-248/09), рукописная запись в протоколе о выполнении требований ст. 217 УПК Украины с ОСОБА_12 (л.д. 98 у.д. 1-26/11), рукописная записи «с моих слов записано верно, мною прочитано» под основным текстом заявления ОСОБА_12 (л.д. 93 у.д. 1-26/11) на имя начальника Ленинского РО ЗГУ УМВД Украины в Запорожской области полковника милиции ОСОБА_26 от 18.03.2008 г. с просьбой разыскать и привлечь к ответственности неизвестное лицо, которое период времени с 10.03.2008 г. по 12.03.2008 г. совершило акт вандализма, рукописная запись «с моих слов записано верно, мною прочитано» под основным текстом объяснения ОСОБА_12 (л.д. 94 у.д. 1-26/11) на имя начальника Ленинского РО 3ГУ УМВД Украины в Запорожской области полковника милиции ОСОБА_26 , рукописная запись «Протокол с моих слов записано верно, мною прочитано» под основным текстом оборотной стороны протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_12 ) от 01.10.2008 года (л.д. 97 у.д. 1-26/11), рукописная запись «УИМ Лениского РО л-т милиции ОСОБА_7 » на оборотной стороне протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_19 ) от 25.03.2008 года (л.д. 96 у.д. 1-248/09), рукописная запись «УИМ Ленинского РО л-т милиции ОСОБА_7 » на оборотной стороне протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_12 ) от 01.10.2008 года (л.д. 97 у.д. 1-26/11), выполнены не ОСОБА_7 , а другим лицом (лицами). Решить вопрос (не выполнены ли рукописная запись «Протокол с моих слов записан верно, мною прочитан» под основным текстом оборотной стороны протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_19 ) от 25.03.2008 года (л.д. 96 у.д. 1-248/09), рукописная запись «Протокол с моих слов записан верно, мною прочитан» под основным текстом оборотной стороны протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_23 ) от 25.03.2008 года (л.д. 98 у.д. 1-248/09), рукописная запись «Протокол с моих слов записан верно, мною прочитан» под основным текстом оборотной стороны протокола допроса потерпевшего ( ОСОБА_27 ) от 25.03.2008 года (л.д. 103 у.д. 1-248/09) ОСОБА_7 ), не представилось возможным.
Подписи от имени ОСОБА_7 в заявлении от имени ОСОБА_12 (л.д. 93, у.д. № 1-26/11), в протоколе допроса потерпевшего ОСОБА_12 (л.д. 97, у.д. № 1-26/11), в протоколе допроса потерпевшего ( ОСОБА_19 ) от 25.03.2008 года (л.д. 96 у.д № 1-248/09), выполнены ОСОБА_7 » (т.2 а.с.66-80).
Згідно висновку експерта з судової почеркознавчої експертизи Д/№ 68 від 10.4.2013 року: «Рукописні записи у «Заявлений», «Обьяснении» на ім`я начальника Ленінського РВ від 18.03.2008р., від імені ОСОБА_12 , до рядка «С моих слов записано верно, мною прочитано», в «Протоколе допроса потерпевшего» ОСОБА_12 від 25.03.2008р., до рядка «Протокол с моих слов записан верно, мною прочитан», виконані однією особою - ОСОБА_8 .
Рукописні записи в графах «Постановления о признаний потерпевшим» від 25.03.2008 р., виконані не ОСОБА_8 , а іншою особою.
Встановити, ким: ОСОБА_8 , чи іншою особою, виконані короткі рукописні записи «с моих слов записано верно, мною прочитано» у «Заявлении», «Обьяснении» на ім`я начальника Ленінського РВ від 18.03.2008р., від імені ОСОБА_12 , та короткий рукописний запис «Протокол с моих слов записан верно, мною прочитай» у «Протоколе допроса потерпевшего» ОСОБА_12 від 25.03.2008р., не є можливим з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку.
Встановити, ким, ОСОБА_8 , або іншою особою виконані підписи від імені ОСОБА_12 у «Заявлении», «Обьяснении» на начальника Ленінського РВ від 18.03.2008 від імені ОСОБА_12 , у «Постановлении о признаний потерпевшим» та «Протоколе допроса потерпевшего» ОСОБА_12 від 25.03.2008, не є можливим з причини відсутності можливості проведення порівняльного дослідження.
Рукописний текст у «Заявлении», «Обьяснении» на ім`я начальника Ленінського РВ від 18.03.2008р., від імені ОСОБА_12 , у «Протоколе допроса потерпевшего» ОСОБА_12 від 25.03.2008р., виконані, очевидно, особою чоловічої статі - ОСОБА_8 .
Встановити, особою якої статі виконані рукописні записи у «Постановлении о признании потерпевшим» від 25.03.2008р., короткі рукописні записи «с моих слов записано верно, мною прочитано» у «Заявлении, «Обьяснении» на ім`я начальника Ленінського РВ від 18.03.2008р., від імені ОСОБА_12 , та короткий рукописний запис «Протокол с моих слов записан верно, мною прочитан» у «Протоколе допроса потерпевшего» ОСОБА_12 від 25.03.2008р., не є можливим з причин, вказаних в дослідницькій частині висновку» (т.3 а.с.40-44).
Протокол одночасного допиту ОСОБА_8 і ОСОБА_7 проведеного 23.4.2013 року слідчим прокуратури Ленінського району міста Запоріжжяпід час якого ОСОБА_8 стверджував, що разом з ОСОБА_20 працював дільничним інспектором Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС. В березні 2008 року на прохання ОСОБА_20 від імені ОСОБА_16 написав заяву про крадіжку з могил його родичів та пояснення від їх імені, які в його присутності підписав ОСОБА_20 як особа, яка ніби то їх відібрала. Складені документи ОСОБА_20 забрав, сказавши, що дасть їм офіційний хід.
В подальшому він двічі влаштовував зустріч ОСОБА_16 з ОСОБА_20 на прохання останнього. Перший раз біля к/з ім. Глінки, другий по вул. Леонова неподалік від Ленінського районного суду (т.3 а.с.156-161).
Інших доказів в доведенні обставин, які згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, стороною обвинувачення судові не надано.
Допитані в судовому засідання в якості свідків:
ОСОБА_28 , пояснив, що у 2008 році працював старшим дільничним інспектором Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС, разом з обвинуваченим і ОСОБА_15 , останній був самим досвідченим з них. Навесні 2008 року вони займались збором матеріалів щодо крадіжок з Осипенківського кладовища, оскільки ППС затримала ОСОБА_29 , який зізнався в тому, що скоював крадіжки з Осіпенківського кладовища, явку з повинною у ОСОБА_29 відбирав він особисто. Всім СДІМ вони, за дорученням слідчого, отриманого через начальника, займалися збором матеріалів стосовно крадіжок, хоча ОСОБА_30 кладовище безпосередньо до їхньої території не відносилось. ОСОБА_15 збором матеріалів займався недовго, оскільки його дільниця була на шостому селищі. Чи був присутній ОСОБА_20 під час відібрання ним явки у ОСОБА_29 він не пам`ятає. Про те, що ОСОБА_20 безпосередньо займався збиранням матеріалів по крадіжкам з могил ОСОБА_15 йому невідомо, якби це було насправді він би про це знав, як старший дільничний інспектор.
ОСОБА_31 , пояснив, що навесні 2008 року працював заступником начальника СДІМ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС і, особисто писав рапорт про реєстрацію в ЖРЗПЗ заяви від імені ОСОБА_16 про крадіжку з цвинтаря. З самим Долговом не знайомий. В заяві від імені ОСОБА_16 , зазначено, що її відібрав ОСОБА_20 . Чому рапорт про реєстрацію заяви від імені ОСОБА_16 писав він, а не ОСОБА_20 як особа, яка відібрала заяву, пояснити не зміг. Доручення слідчого йдуть або через секретаріат або через начальників служб (КР, БЄЗ, ДІМ), до його обов`язків не входило розписувати матеріали на підлеглих. Навесні 2008 року ОСОБА_15 обслуговував дільницю: шосте селище, проспект Металургів.
ОСОБА_32 , пояснив, що навесні 2008 року разом з ОСОБА_20 та ОСОБА_15 працював дільничним інспектором Ленінського РВ. Як йому відомо, навесні 2008 року був затриманий чоловік, який зізнався в крадіжках з Осипенківського кладовища. За дорученням слідчого вони, як дільничні інспектори займалися пошуком потерпілих, відбирали він тих заяви та пояснення, які передавали слідчому. Чи займався збором матеріалів щодо крадіжок безпосередньо ОСОБА_20 та, чи були серед потерпілих ОСОБА_15 йому невідомо. За розпорядженням слідчого ОСОБА_33 , який вів справу, склав документи від імені ОСОБА_20 на 2-3 осіб.
ОСОБА_34 , який пояснив, що у 2008 році разом з ОСОБА_20 і ОСОБА_15 працював дільничним інспектором Ленінського РВ. На оперативці повідомили, що затримали чоловіка, який скоював крадіжки з Осипенківського кладовища. Кримінальну справу вів слідчий ОСОБА_35 , який давав усні доручення щодо розшуку та допиту потерпілих та свідків по справі. Доручення слідчого виконували всі в тому числі й ОСОБА_20 . Слідчий казав, щоб документи складалися від імені ОСОБА_20 , але він складав документи від свого імені.
ОСОБА_36 працював в Ленінськом РВ ЗМУ ГУМВС. Допитував осіб по справі відносно ОСОБА_29 . ОСОБА_20 при допити присутній не був. Його просили скласти протокол допиту від імені ОСОБА_20 . Хто конкретно просив це зробити не пам`ятає, хтось з керівництва, але точно не сам ОСОБА_20 .
Інших доказів стороною захисту не надано.
Суд був позбавлений можливості допитати в судовому засідання інших осіб, зокрема безпосередньо потерпілого ОСОБА_11 , як особу відносно якого була сфальсифікована кримінальна справа, у зв`язку з незабезпеченням його явки стороною обвинувачення і слідчого ОСОБА_21 , який безпосередньо проводив досудове розслідування кримінальної справи стосовно ОСОБА_11 , у зв`язку з його смертю.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження оцінивши всі надані сторонами обвинувачення та захисту докази з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до ст.92 КК України обов`язок доказування покладається на слідчого та прокурора.
Як зазначено в диспозиції ч.1 ст.366 та ч.3 ст.364 КК України, на час події інкримінованого правопорушення: ч.1 ст.366 КК України службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів; ч.3 ст.364 КК України зловживання службовим становищем, тобто умисне, в інших особистих інтересах, використання службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним інтересам, та яке вчинено працівником правоохоронного органу.
Обидві склади, інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, с суб`єктивної сторони характеризуються прямим умислом. Про направленість умислу можуть свідчити лише певні дії обвинуваченого.
В ході судового слідства, сторона обвинувачення намагалася довести, що ОСОБА_7 , будучи представником влади і службовою особою правоохоронного органу дільничним інспектором Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС запропонував ОСОБА_8 також дільничному інспекторові Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС, від імені сторонньої особи написати заяву до Ленінського РВ, при цьому повідомивши, що вказаний злочин буде ним розкрито, оскільки вже є особа - ОСОБА_11 , який згоден зізнатися у скоєнні вказаного злочину, та вже затриманий за скоєння аналогічних злочинів.
Бажаючи допомогти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 погодився на його пропозицію і, в період з 18 по 25 березня 2008 року, перебуваючи на своєму робочому місці, у службовому кабінеті СДІМ Ленінського РВ, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кремлівська 12-А, діючи умисно, спільно та на прохання ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 , 18.3.2008 року з заявою про злочин, щодо наруги над могилами його родичів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 до Ленінського РВ не звертався, маючи умисел направлений на скоєння службового підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видачу завідомо неправдивих документів, на бланку заяви про злочин на ім`я начальника Ленінського РВ, власноруч від імені ОСОБА_12 склав заяву про злочин від 18.3.2008 року, яка є офіційним документом, куди вніс завідомо неправдиві відомості про факт наруги над могилами родичів ОСОБА_12 - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , потім підписав вказану заяву від імені ОСОБА_12 виконавши запис: «с моих слов записано верно, мною прочитано», після чого виконав підпис від імені ОСОБА_12 , тим самим склавши та затвердивши зазначену заяву.
Продовжуючи свої злочинні дії направлені на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видачу завідомо неправдивих документів, в той же день, вказаний завідомо неправдивий документ ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 .
В той же день, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці, діючи разом та спільно з ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 , 18.3.2008 року з заявою про злочин, щодо наруги над могилами його родичів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 до Ленінського РВ не звертався, маючи умисел направлений на скоєння службового підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видачу завідомо неправдивих документів, підписав вказаний завідомо неправдивий документ - заяву про злочин виконану ОСОБА_8 від імені ОСОБА_12 від 18.3.2008 року, як дільничний інспектор міліції СДІМ Ленінського РВ, тобто як особа яка відібрала вказану заяву, чим надав вказаному документу статус офіційного, та який передав слідчому СВ Ленінського РВ ОСОБА_13 .
На підставі вказаного завідомо неправдивого документу, слідчим СВ Ленінського РВ ОСОБА_13 порушена кримінальна справа №3390801 відносно ОСОБА_11 , за ст.297 КК України.
В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, 25.3.2008 ОСОБА_8 , перебуваючи на своєму робочому місці, у службовому кабінеті СДІМ Ленінського РВ, діючи умисно, спільно та на прохання ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 , не є потерпілим по кримінальній справі № 3390801 порушеній слідчим СВ Ленінського РВ ОСОБА_13 відносно ОСОБА_11 , за ст.297 КК України, маючи умисел направлений на скоєння службового підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видачу завідомо неправдивих документів, на бланку протоколу допиту потерпілого, власноруч, від імені ОСОБА_12 , склав протокол його допиту в якості потерпілого від 25.3.2008 року, який є офіційним документом, куди вніс завідомо неправдиві відомості, про факт наруги над могилами родичів ОСОБА_12 - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , потім підписав вказаний протокол від імені ОСОБА_12 виконавши запис: «с моих слов записано верно, мною прочитано», після чого виконав підпис від імені ОСОБА_12 , тим самим склавши та затвердивши зазначений протокол допиту.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видачу завідомо неправдивих документів, в той же день, вказаний завідомо неправдивий документ ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 .
Того ж дня, ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці, діючи разом та спільно з ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 , не є потерпілим по кримінальній справі №3390801 порушеній слідчим СВ Ленінського РВ ОСОБА_13 відносно ОСОБА_11 , за ст.297 КК України, та в якості потерпілого не допитувався, діючи умисно, маючи умисел направлений на скоєння службового підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видачу завідомо неправдивих документів, підписав вказаний завідомо неправдивий документ - протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 25.3.2008 року, виконаного ОСОБА_8 від імені ОСОБА_12 , як дільничний інспектор міліції СДІМ Ленінського РВ, тобто як особа, яка допитала ОСОБА_12 , чим надав вказаному документу статус офіційного.
В подальшому ОСОБА_7 передав вказаний завідомо неправдивий документ слідчому СВ Ленінського РВ ОСОБА_13 , для залучення до матеріалів кримінальної справи №3390801, що й було зроблено слідчим.
Тобто, своїми діями ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України - службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів.
Крім того, на початку березня 2008 року дільничному інспектору міліції СДІМ Ленінського РВ ОСОБА_8 стало відомо про наругу над могилами його родичів - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які поховані на кладовищі у Ленінському районі м. Запоріжжя.
Про вказаний факт він розповів дільничному інспектору міліції СДІМ Ленінського РВ ОСОБА_7 , з яким працював у Ленінському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.
В той же час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на покращення особистих показників у розкритті злочинів на території Ленінського району м. Запоріжжя, шляхом зловживання своїм службовим становищем, для здійснення можливості швидкого просування по службі.
В силу виконання службових обов`язків ОСОБА_7 було відомо, що слідчим відділом Ленінського РВ відносно ОСОБА_11 порушено кримінальну справу №3390801, за ст. 297 КК України.
В середині березня 2008 року ОСОБА_7 , як дільничний інспектор у службовому кабінеті СДІМ Ленінського РВ, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кремлівська 12-А, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, умисно, діючи в особистих інтересах, з метою покращити особисті показники розкриття злочинів для здійснення можливості швидкого просування по службі, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 не скоював наругу над могилами ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , запропонував ОСОБА_11 зізнатись у скоєнні вказаного злочину та дати відповідні покази у ході досудового слідства, на що ОСОБА_11 погодився.
Продовжуючи свої злочинні дії, та реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 від імені сторонньої особи написати заяву про скоєння вказаного злочину до Ленінського РВ, при цьому повідомивши, що вказаний злочин буде ним особисто розкрито, оскільки вже є особа - ОСОБА_11 який згоден зізнатися у скоєнні вказаного злочину, на що ОСОБА_8 погодився.
18.3.2008 року ОСОБА_8 на своєму робочому місці, у службовому кабінеті СДІМ Ленінського РВ, діючи умисно, спільно та на прохання ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 , 18.3.2008 року з заявою про злочин, щодо наруги над могилами його родичів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 до Ленінського РВ не звертався, маючи умисел направлений на скоєння службового підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видачу завідомо неправдивих документів, на бланку заяви про злочин на ім`я начальника Ленінського РВ, власноруч від імені ОСОБА_12 склав заяву про злочин від 18.3.2008 року, яка є офіційним документом, куди вніс завідомо неправдиві відомості, про факт наруги над могилами родичів ОСОБА_12 - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , потім підписав вказану заяву від імені ОСОБА_12 виконавши запис: «с моих слов записано верно, мною прочитано», після чого виконав підпис від імені ОСОБА_12 , тим самим склавши та затвердивши зазначену заяву.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видачу завідомо неправдивих документів, в той же день, вказаний завідомо неправдивий документ ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 .
Того ж дня, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись за вказаною адресою, діючи разом та спільно з ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що ОСОБА_12 18.3.2008 року з заявою про злочин, щодо наруги над могилами його родичів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 до Ленінського РВ не звертався, підписав вказаний завідомо неправдивий документ - заяву про злочин від імені ОСОБА_12 датовану 18.3.2008 року, як дільничний інспектор міліції СДІМ Ленінського РВ, тобто як особа яка відібрала вказану заяву, чим надав вказаному документу статус офіційного та який передав слідчому СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_13 .
На підставі вказаного завідомо неправдивого документу, слідчим СВ Ленінського РВ ОСОБА_13 24.3.2008 року порушено кримінальну справу №3390801 відносно ОСОБА_11 за ст.297 КК України.
1.4.2008 року ОСОБА_11 було пред`явлено остаточне обвинувачення у скоєнні злочину - наруги над могилами ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , та допитано у якості обвинуваченого.
Таким чином в результаті злочинних дій ОСОБА_7 , 1.4.2008 року ОСОБА_11 незаконно притягнуто до кримінальної відповідальності за скоєння злочину передбаченого ст. 297 КК України, якого він не скоював, в результаті чого порушено особисті права і свободи ОСОБА_11 як людини і громадянина, чим останньому було заподіяно істотну шкоду, а також стався підрив авторитету та престижу органів державної влади - правоохоронних органів, внаслідок чого державі завдано істотну шкоду.
Тобто, згідно обвинувачення ОСОБА_8 заяву від 18.3.2008 року від імені ОСОБА_12 про ніби то скоєний злочин наругу над могилами його родичів ОСОБА_9 та ОСОБА_37 і протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 25.3.2008 року склав на прохання ОСОБА_7 і передав йому, а той підписав дані документи, як відібрані ним і передав слідчому ОСОБА_13 , який проводив досудове слідство відносно ОСОБА_11 за ст.297 КК України.
Сторонами по справі не ставиться під сумнів, що обидва вищезазначені документи є підробленими. Цей факт підтверджується висновками судових почеркознавчих експертиз № 41/хл від 15.6.2009 року, № 155 від 28.10.2010 року та № 274/Д від 27.5.2011 року.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 пояснив, що вищезазначені документи склав на прохання ОСОБА_7 в передав йому, а той їх підписав.
Обвинувачений ОСОБА_7 заперечує, що вказані документи складані ОСОБА_8 на його прохання, але не заперечує факту підписання цих документів, але підписаних без будь-якого злочинного наміру, підписаних, як молодим дільничним, оскільки таке мало місце під час його роботи, коли дільничні інспектори допомагали колегам при складанні документів. Стверджує, що заява і протокол були підписані ним не з наміром фальсифікування кримінальної справи, а як допомога.
Суд приймає вищезазначені покази обвинуваченого, щодо підписання складених не ним документів без будь-якого певного умислу з метою притягнення конкретної особи до відповідальності, оскільки наявність такої практики, складання документів (заяв, пояснень, протоколів) одною посадовою особою від імені іншої, підтверджуються показами допитаних свідків: ОСОБА_38 та ОСОБА_39 , які підтвердили, що складали документи від імені ОСОБА_7 , але не на його прохання, з чого суд робить висновок, що ОСОБА_7 і не знав про наявність цих документів, оскільки їх не підписував і, вони не були предметом дослідження в судовому засіданні й їх складання і використання йому не інкримінується.
Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_8 , щодо складання ним від імені ОСОБА_12 заяви про злочин від 18.3.2008 року та протоколу допиту його в якості потерпілого від 25.3.2008 року, на прохання ОСОБА_7 , оскільки ці ствердження спростовуються показами свідка ОСОБА_12 , який про наявність цих документів узнав під час розгляду справи, де він визнаний потерпілим вже в суді.
Згідно диспозиції на час події інкримінованого правопорушення ч.1 ст.366 КК України службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів.
Об`єктивна сторона службового підроблення полягає у перекрученні істини в офіційному документі, характеризується активною поведінкою службової особи при вчиненні протиправних дій.
ОСОБА_7 не інкримінується саме перекручення істини в офіційному документі, йому інкримінується лише підписання як заяви так і протоколу допиту. ОСОБА_7 ці документи підписані від свого імені, коли вони вже були заповнені, тобто жодним доказом по справі не доводиться перекручення саме ОСОБА_7 істини в підписаних ним документах.
Суб`єктивна сторона службового підроблення характеризується тільки прямим умислом, оскільки службова особа завідомо усвідомлює неправдивий характер тих відомостей, які вносяться нею до офіційних документів. Внесення до таких документів відомостей, неправдивий характер яких службова особа не усвідомлює, а в даному випадку не доведена саме усвідомленість ОСОБА_7 про неправдивий характер змісту підписаних ним документів, що виключає склад підроблення.
Згідно диспозиції на час події інкримінованого правопорушення ч.3 ст.364 КК України зловживання службовим становищем, тобто умисне, в інших особистих інтересах, використання службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним інтересам, та яке вчинено працівником правоохоронного органу.
В даному випадку обвинувачення за ч.3 ст.364 КК України сформульовано як, в результаті злочинних дій ОСОБА_7 , 1.4.2008 року ОСОБА_11 незаконно притягнуто до кримінальної відповідальності за скоєння злочину передбаченого ст. 297 КК України, якого він не скоював, в результаті чого порушено особисті права і свободи ОСОБА_11 як людини і громадянина, чим останньому було заподіяно істотну шкоду, а також стався підрив авторитету та престижу органів державної влади - правоохоронних органів, внаслідок чого державі завдано істотну шкоду.
Притягнення до кримінальної відповідальності за нормами КПК України 1960 року, який діяв на час описуваної події, це згідно ст.131 КПК України, винесення постанови про притягнення в якості обвинуваченого, що проводиться слідчим при наявності достатніх даних, що свідчать про вчинення злочину певною особою. Лише після винесення постанови про притягнення в якості обвинуваченого особа набирає іншого процесуального статусу, стає обвинуваченим.
Згідно матеріалів провадження, ні в підписаній ОСОБА_7 заяві від 18.3.2008 року (т.1 а.с.93) ні в протоколі допиту ОСОБА_12 в якості потерпілого від 25.3.2008 року (т.1 а.с.97) не йдеться мова про вчинення злочину за ст.297 КК України ОСОБА_11 . Постанови про притягнення ОСОБА_11 в якості обвинуваченого за ст.297 КК України ОСОБА_7 , не виносилося.
Тобто підписання ОСОБА_7 заяви про злочин та протоколу допиту потерпілого в яких не йдеться мова про вчинення злочину саме ОСОБА_11 , за відсутністю інших процесуальних документів: протоколу допиту того ж ОСОБА_11 в якості підозрюваного, протокол відтворення обстановки і обставин події за його участю, на думку суду, не може бути достатньою підставою для винесення постанови про притягнення в якості обвинуваченого, якої ОСОБА_7 також не виносилася. Таким чином, лише тільки заява про злочин та протокол допиту потерпілого, підписані ОСОБА_7 , ніяким чином не стали підставою для притягнення ОСОБА_11 в якості обвинуваченого за ст.297 КК України, що не доводить наявності прямого умислу ОСОБА_7 щодо притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності, що є обов`язковою складовою, складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України, відсутність якої виключає кримінальну відповідальність.
Окрім того, доказів того, що заява від 18.3.2008 року про скоєння злочину та протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 25.3.2008 року, були покладені в основу обвинувального вироку як докази вини ОСОБА_11 в інкримінованому йому злочині за ст.297 КК України, стороною обвинувачення не представлені й в судовому засіданні не досліджувалися.
На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що органами досудового розслідування не доведено дій обвинуваченого, які характеризують суб`єктивну сторону наявність умислу, передбачений диспозиціями як ч.1 ст.366 КК України так і ч.3 ст.364 КК України.
Інших будь-яких належних, допустимих, достовірних та об`єктивних доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 та ч.3 ст.364 КК України, стороною обвинувачення суду не надано.
Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення право на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом, який оцінює докази по своєму внутрішньому переконанню, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності. Ніякі докази наперед встановленої сили для суду не мають.
Таке ж положення закріплене і у ст.62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який не може ґрунтуватися на припущеннях та постановляється тільки за умови, якщо в ході судового розгляду винуватість обвинуваченого в скоєнні злочину доведена. Усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Суд, керуючись принципом верховенства права, викладеному у ст.8 Конституції України, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого в скоєнні інкримінованих йому діянь не знайшла свого підтвердження сукупністю досліджених доказів, у зв`язку з чим ОСОБА_7 підлягає виправданню на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України за недоведеністю суб`єктивної сторони складу злочинів інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
На підставі вищенаведеного, суд прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_7 за ч.1 ст.366 та ч.3 ст.364 КК України.
Керуючись ст.ст.349,368,369,373,374,376 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 та ч.3 ст.364 КК України, визнати невинуватим та виправдати на підставі відсутності в його діях складу кримінальних правопорушень на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається виправданому та прокуророві.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1