Справа № 738/3055/14-к
№ провадження 1-кп/738/18/2015
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Мена
Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2014 року за №0000385, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Миколаївка Менського району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: вироком Менського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2011 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Менського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2012 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2014 року звільненого від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи неодноразово судимим, останній раз вироком Менського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2012 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2014 року звільненого від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», на шлях виправлення не став та в період непогашеної судимості, умисно, повторно вчинив новий тяжкий злочин при наступних обставинах.

Так, в ніч з 26 на 27 вересня 2014 року, ОСОБА_3 з метою крадіжки чужого майна прибув до господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , розбив скло віконної рами та проник в будинок, звідки умисно, таємно, повторно викрав бензопилу «Makita» моделі «DCS 4610», серійний номер №831245, належну ОСОБА_5 , вартістю 2 568, 20 грн., чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні крадіжки бензопили визнав, фактичні обставини цього злочину, викладені в обвинувальному акті та правову кваліфікацію дій не оспорював та показав, що точних дати та часу вчинення крадіжки вказати не може, але не заперечує, що в кінці вересня 2014 року приблизно о 23-00 год. прибув до господарства ОСОБА_5 , пересвідчився, що вдома нікого немає, в одному з вікон будинку розбив скло, проник в будинок та викрав з приміщення комори бензопилу. Спочатку сховав викрадену бензопилу в бур`янах під лісом, а через 2-3 дні запропонував ОСОБА_6 купити її за 350 грн., на що останній погодився. Гроші від продажу бензопили витратив на власні потреби. Зазначив, що розкаюється у вчиненому, вибачився перед потерпілим до судового розгляду. Під час судового розгляду попросив вибачення у потерпілого ОСОБА_5 , просив не призначати суворе покарання.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, підтверджується наступними доказами, дослідженими безпосередньо під час судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_5 під час судового розгляду показав, що у АДРЕСА_2 проживав його рідний брат ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Києві, де періодично працював. Наступного дня від знайомих дізнався про те, що у будинку, де проживав його брат, розбите віконне скло, а згодом виявив, що з будинку зникла бензопила. Пізніше від жителів села дізнався, що ОСОБА_3 зі своїм братом шукали по селу бензин для бензопили, а тому й здогадався, що саме обвинувачений викрав бензопилу, оскільки він раніше був у будинку, знав, де зберігалася бензопила, а коштів для її покупки у нього немає, повідомив про це працівників міліції. Протягом всього часу досудового розслідування ОСОБА_3 переховувався від нього, вибачення попросив лише в приміщенні суду перед судовим засіданням та під час судового розгляду. Він не може вибачити обвинуваченому, оскільки останній злочин вчинив в день смерті брата, у зв`язку з крадіжкою працівники міліції заборонили заходити в будинок, а тому під час похорону всі ритуальні обряди відбувалися на подвір`ї господарства. При призначенні покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 20 жовтня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до Менського РВ УМВС України в Чернігівській області із письмовою заявою про притягнення до кримінальної відповідальності невідомої особи, яка в кінці вересня 2014 року викрала бензопилу марки Макіта зеленого кольору з господарства по АДРЕСА_2 .

На підставі заяви ОСОБА_5 20 жовтня 2014 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з фабулою щодо обставин проникнення невідомої особи до будинку по АДРЕСА_2 та вчинення крадіжки бензопили марки «Makita» моделі «DCS 4610», що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000385 (а.с. 35).

У протоколі огляду місця події від 20 жовтня 2014 року зафіксовано проведення огляду господарства, розташованого по АДРЕСА_2 , під час якого виявлено, що вхідні двері у будинок мають врізаний замок, який на час огляду пошкоджень немає, проте нижня права частина одного з вікон будинку має одинарне скло прибите штапиками, між ними та рамою маються сліди будівельної піни, рештки якої знаходяться на землі, всі інші частини вікна мають подвійне скло; дане вікно забите дерев`яною дошкою горизонтально (а.с.40).

Як показав в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 на час огляду місця події ним вже було вставлене в одне з вікон будинку віконне скло на місце розбитого в ніч з 26 на 27 вересня 2014 року та через яке обвинувачений проник до будинку.

Під час огляду господарства ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_3 , поруч з будинком на подвір`ї господарства було виявлено та вилучено до Менського РВ УМВС України в Чернігівській області бензопилу марки «Makita» червоно-синього кольору, серійний номер НОМЕР_1 , про що зафіксовано у протоколі огляду місця події від 21 жовтня 2014 року (а.с.43-44).

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 12 листопада 2014 року №550 залишкова вартість бензопили марки «Makita» моделі «DCS 4610» за роздрібними цінами, які діяли на споживчому ринку України, станом на 27 вересня 2014 року, за умови функціонування і відповідності товарного стану об`єкту терміну введення в експлуатацію, з урахуванням визначеної можливої початкової вартості виробу, відсотку втрати якості через знос може складати 2 568,20 грн. (а.с. 47-49).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обвинувачення висунуте ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження під час судового розгляду у повному обсязі, його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст. 185 КК України як крадіжка, вчинена повторно та поєднана з проникненням у житло.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року, N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

В обвинувальному акті обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 зазначено щире каяття, про наявність та необхідність врахування цієї обставини при призначенні покарання зазначав прокурор.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність щирого каяття як обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає, що така обставина відсутня, виходячи з наступного.

Щире каяття, відповідно до ст. 66 КК України, є обставиною, що пом`якшує покарання, та перш за все характеризує посткримінальну поведінку особи, що вчинила злочин, тобто поведінку після вчинення злочину. Така поведінка повинна бути позитивною, суспільно корисною, свідчити про усвідомлення винним протиправності вчиненого ним діяння, а тому знижує ступінь суспільної небезпечності особи винного. ОСОБА_3 , розуміючи тяжкість своїх дій, не розкаявся, не засудив свою протизаконну поведінку, а лише намагався уникнути справедливого покарання - вчиняв дії, спрямовані на приховування слідів злочину, а саме спочатку сховав викрадене, а потім продав, однак, коли всі розрахунки себе не виправдали, органами досудового розслідування були встановлені обставини вчиненого злочину, зрозумів, що йому не уникнути викриття та покарання, зізнався у вчиненому. В судовому засіданні висловлювання обвинуваченого про те, що він шкодує про вчинене, не були щирими та не віднайшли зовнішнього прояву.

За таких обставин, суд не може врахувати щире каяття, оскільки ні сторона обвинувачення об`єктивно нічим не підтвердила шкодування обвинуваченим про вчинене і судом не встановлено факторів, які б об`єктивно підтверджували щирість каяття обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду. За таких обставин, суд не може врахувати щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, лише на основі голослівної заяви прокурора.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він вчинив умисний тяжкий корисливий злочин в період непогашеної судимості, раніше неодноразово засуджувався за вчинення аналогічних злочинів, що свідчить про його схильність до вчинення кримінально-караних дій і небажання стати на шлях виправлення, притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, за місцем відбуття покарання характеризувався позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога Менської ЦРЛ Чернігівської області не перебуває, матеріальний стан, його вік, відсутність постійної роботи, сімейний стан, соціальні зв`язки та схильності, відношення до вчиненого, думку потерпілого ОСОБА_5 та з урахуванням обставин справи та виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.3 ст. 185 КК України.
Під час досудового розслідування запобіжні заходи та інші заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувались. Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, його особу, в тому числі поведінку під судового розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність до набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків: не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме із села Миколаївка Менського району Чернігівської області, без дозволу суду.
Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі обчислювати з часу затримання ОСОБА_3 .
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.

Речові докази: бензопилу «Makita» моделі «DCS 4610», серійний номер №831245, передану на зберігання ОСОБА_5 - вважати такою, що повернута законному володільцю.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експертів у розмірі 196,56 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з часу його затримання.
Речові докази: бензопилу «Makita» моделі «DCS 4610», серійний номер №831245, передану на зберігання ОСОБА_5 - вважати такою, що повернута законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 196,56 грн.
До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків: не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме з села Миколаївка Менського району Чернігівської області, без дозволу суду.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1