Справа
№ 407/6200/13-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2013 року Антрацитівський
міськрайонний суд Луганської області

у складі :

головуючого-судді
: Бабічевої Л.П.

при секретарі
: Колчиній Н.В.

за участю
прокурора : Шершньова Є.О.,

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в залі суду м. Антрацит
кримінальне провадження за
обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м. Петровське Луганської області,
громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою, не
працюючого, в силу ст. 89 КК України не
судимого, який зареєстрований та
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, -

за ст. 263 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В
И В:

Відповідно до обвинувального акта
ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні
злочину за таких обставин:

18.11.2013 року приблизно о 13 годині 30
хвилин обвинувачений ОСОБА_1,
знаходячись на ділянці місцевості, а
саме в лісосмузі, яка розташована в с.
Іванівка Антрацитівського району на
землі знайшов три предмети
циліндричної форми з вивідними
дротами, після чого, усвідомлюючи
характер своїх злочинних дій та
розуміючи, що дані предмети є
детонаторами, поклав ці предмети
кишеню куртки та носив ці предмети при
собі.

Після чого 18.11.2013 року у вечірній час
доби у приміщенні магазину « Продукту
ПП Лохматов», який розташований за
адресою: Антрацитівський район, с.
Іванівка, вул.
Декабристів,1-а, в ході проведення
огляду працівниками міліції у
присутності понятих, у обвинуваченого
ОСОБА_1 були виявлені та вилучені три
предмета циліндричної форми з
вивідними дротами.

Згідно висновку вибухотехнічної
експертизи № 206/11 від 19.11.2013 року три
об'єкти, які були вилучені у
обвинуваченого ОСОБА_1 та надані на
експертизу, є електродетонаторами
промислового виготовлення, дані
електродетонатори належать до
категорії вибухових пристроїв, до
вибуху придатні. На наданих
електродетонаторах маються
маркувальні позначки, що
проставляються в умовах заводу
виробника у вигляді клейма з
зображенням символів, що розташоване у
кумулятивній виїмці.

Під час досудового провадження 22.11.2013
року між прокурором
Антрацитівського району Луганської
області Мазаловим А.М. та підозрюваним
ОСОБА_1 укладено угоду про визнання
винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений
ОСОБА_1 і прокурор Мазалов А.М. дійшли
згоди щодо правової кваліфікації дій
обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України,
істотних для даного кримінального
провадження обставин, обвинувачений
ОСОБА_1 беззаперечно визнав себе винним
у вчиненні злочину, передбаченого ст.
263 ч. 1 КК України, при вищевикладених
обставинах.

Також сторони узгодили покарання та
погодилися на призначення покарання
обвинуваченому за ч. 1 ст. 263 КК України
у вигляді 3 років позбавлення волі із
звільненням на підставі ст.75 КК України
від відбування покарання з
випробуванням.

Прокурор у підготовчому судовому
засіданні підтримав укладену з
обвинуваченим угоду про визнання
винуватості у скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
просить її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_1 у підготовчому
судовому засіданні просить затвердити
укладену між ним та прокурором угоду
про визнання винуватості. Наслідки
укладення та затвердження даної угоди,
передбачені ст.473 КПК України, йому
роз'яснені та зрозумілі, вину у вчинені
злочину при вищевикладених обставинах
визнає повністю.

Вирішуючи питання про затвердження
угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим про
визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про
визнання винуватості між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості,
тяжких злочинів, внаслідок яких шкода
завдана лише державним чи суспільним
інтересам.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у
підготовчому судовому засіданні суд
має право затвердити угоду.

Так, ОСОБА_1 обвинувачується у
вчиненні носіння, зберіганні,
придбання вибухових пристроїв без
передбаченого законом дозволу, т.б. у
скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.
263 КК України, який згідно ст. 12 КК
України є злочином середньої тяжкості.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1 правильно
кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК
України.

При цьому судом з'ясовано, що
обвинувачений цілком розуміє права,
передбачені ч.4 ст. 474 КПК
України, наслідки укладення та
затвердження даної угоди, передбачені
ч.2 ст.473 КПК України, характер
обвинувачення, вид покарання, а також
інші заходи, які будуть застосовані до
нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз'яснено наслідки
невиконання угоди, передбачені ст.476
КПК України.

Суд переконався, що укладення
прокурором та обвинуваченим угоди є
добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дії
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам
Кримінального процесуального Кодексу
та КК України, інтересам суспільства, а
кримінальне провадження свідчить про
наявність фактичних підстав для
визнання винуватості.

Виходячи з викладеного суд дійшов
висновку про наявність підстав для
затвердження угоди про визнання
винуватості між прокурором та
обвинуваченим, а тому угоду слід
затвердити та призначити узгоджену
сторонами міру покарання, яка
відповідає тяжкості скоєння злочину,
особі обвинуваченого.

Витрати, понесені при проведенні по
справі вибухотехнічної експертизи №
206/11 від 19.11.2013 року у розмірі 489 грн.,
суд відносить до процесуальних витрат
та вважає за необхідне відповідно до ч.2
ст.124 КПК України стягнути їх з
обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує
відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 , 474, 475
КПК України, суд, -

У Х В А Л И В
:

Затвердити угоду про визнання
винуватості, укладену 22 листопада 2013
року між прокурором Антрацитівського
району Луганської області Мазаловим
А.М. та підозрюваним ОСОБА_1.

ОСОБА_1 визнати винним за ст.263 ч.1 КК
України і призначити узгоджене
сторонами покарання у вигляді 3 (
трьох) років позбавлення волі, а
відповідно до ст.75 КК України від
відбування покарання звільнити з
випробуванням строком на один рік, якщо
він протягом іспитового строку не
скоїть нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти
на засудженого ОСОБА_1 наступні
обов'язки: не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до
набрання вироком законної сили обрати -
особисте зобов'язання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судові витрати за проведення
вибухотехнічної експертизи № 206/11 від
19.11.2013 року у розмірі 489
грн. ( чотириста вісімдесят дев'ять
грн..).

Речовий доказ у справі - пакет із
полімерної плівки, в якому знаходиться
первинна бірка, що знаходиться на
зберіганні у камері зберігання речових
доказів Антрацитівського РВ ГУМВС
України в Луганській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст.394 КПК України, до
апеляційного суду Луганської
області через Антрацитівський
міськрайонний суд Луганської області
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення.

Копію вироку вручити негайно після
його проголошення обвинуваченому та
прокурору.

Суддя Антрацитівського

міськрайонного суду
Л. П. Бабічева