Справа № 639/2865/14-к
1-кс/639/332/201

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2014 року м.Харків
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника Харківського слідчого ізолятора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , заарештованого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали провадження за заявою адвоката ОСОБА_5 про негайне доставлення затриманого в порядку ст.582 КПК України ОСОБА_6 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення волі, звільнення особи з-під варти у зв`язку з закінченням передбаченого законом строку тримання під вартою,
встановив:
31 березня 2014 року до суду звернувся адвокат ОСОБА_5 з заявою про негайне доставлення затриманого в порядку ст.582 КПК України ОСОБА_6 для з`ясування підстав його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.
Свою заяву адвокат ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що 15 березня 2013 року о 09-00 годині громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.582 КПК України уповноваженою службовою особою СКР Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області. Підставою для затримання ОСОБА_6 було те, що він розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення його до кримінальної відповідальності за шахрайство.
18 березня 2013 р. постановою Чортківського районного суду Тернопільської області до ОСОБА_6 було застосовано тимчасовий арешт, а 23 березня 2013 року екстрадиційний арешт, застосування якого було продовжено ухвалою слідчого судді від 06.03.2014 р.
19 червня 2013 р. набрала чинності постанова Генеральної прокуратури України про видачу ОСОБА_6 , що підтверджується листом Генеральної прокуратури України до його матері ОСОБА_7 про видачу доручення на його етапування з
ОСОБА_8 . Голови ДПтСУ України у звязку з прийняттям 19.02.2014 р. Генеральною прокуратурою України рішення про видачу ОСОБА_6 до Російської Федерації було дано два доручення: Управлінню ДПтС України в Тернопільській області щодо термінового направлення ОСОБА_6 до Харківського СІЗО, Управлінню ДПтС України в Харківській області про видачу ОСОБА_6 компетентним органам Російської Федерації, при цьому строк його видачі був встановлений до 01 квітня 2014 року.
Згідно з ч.2 ст.593 КПК України передача особи компетентним органам іноземної держави має відбуватись протягом 15 днів з дати, встановленої для її передачі, і цей строк може бути продовжено до тридцяти днів, після чого особа підлягає звільненню з-під варти.
Під час екстрадиційних процедур щодо ОСОБА_6 рішення про відстрочку його видачі або про продовження строку його фактичної видачі не приймались. Тким чином, на думку адвоката, останній строк передачі ОСОБА_6 компетентним органам Російської Федерації сплив 31 березня 2014 року.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 , а також екстрадиційно заарештований ОСОБА_6 підтримали скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні вказав на те, що строк видачі ОСОБА_6 компетентним органам Російської Федерації, встановлений Генеральною прокуратурою України до 01 квітня 2014 року, спливає відповідно до вимог ч.2 ст.5 93 КПК України 16 квітня 2014 року, тому підстав для його звільнення з під варти немає.
Представник Харківського слідчого ізолятора, - установи де ОСОБА_6 тримається під вартою в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала, пояснила, що ОСОБА_6 тримається під вартою на підставі ухвал слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 23.04.2013 р. та від 12.02.2014 року, до його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації згідно з постановою заступника Генерального прокурора України від 07.06.2013 року про екстрадицію ОСОБА_6 , та строк екстрадиції ОСОБА_6 закінчується 23 квітня 2014 року
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надані представником Харківського слідчого ізолятора матеріали, на підставі яких ОСОБА_6 тримається під вартою, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
При розгляді вищезазначеної скарги судом встановлено, що 15 березня 2013 року о 9 годині в порядку ст. 582 КПК України оперуповноваженим СКР Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Товсте Гусятинського району Тернопільської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 159 КК Російської Федерації (шахрайство), що відповідає ст.190 КК України. Ініціатором розшуку є слідчий СЧ СУ при УМВС Росії по Хабаровському краю.
03 квітня 2008 року слідчим СЧ СУ при УМВС Росії по Хабаровському краю стосовно ОСОБА_6 , порушено кримінальну справу № 256502 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації. За постановою слідчого СЧ СУ при УМВС Росії по Хабаровському краю ОСОБА_6 притягнуто, як обвинуваченого та 30 квітня 2008 року оголошено в розшук. Постановою Залізничного районного суду м. Хабаровська від 6 квітня 2009 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід - взяття під варту.
Від УМВС Російської Федерації м. Хабаровська надійшло звернення від 16 березня 2013 року про затримання ОСОБА_6 і утримання під вартою до вирішення питання його екстрадиції та отримано відповідні документи, які містять дані про вчинення останнім злочину на території Російської Федерації та обрання відносно нього запобіжного заходу.
До Генеральної прокуратури України надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації від 05 квітня 2013 року про видачу ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вказаних злочинів.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 березня 2013 року щодо ОСОБА_6 застосовано тимчасовий арешт.
Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 23 квітня 2013 року до ОСОБА_6 було застосовано екстрадиційний арешт до вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.
Постановою заступника Генерального прокурора України від 07 червня 2013 року прийнято рішення про видачу до Російської Федерації ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 159 КК РФ. 11 червня 2013 року вказана постанова вручена ОСОБА_6 .
Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду 07 жовтня 2013 року ОСОБА_6 в задоволенні позовів щодо зобов`язання Державної міграційної служби України в Тернопільській області в оформленні документів для вирішення питання про визнання його особою, яка потребує додаткового захисту, а також скасування рішення про відмову у реєстрації набуття громадянства та зобов`язання зареєструвати громадянство України відмовлено.
Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2014 року відносно ОСОБА_6 продовжено застосування екстрадиційного арешту до його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.
Відповідно до вимог п. п. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше 12 місяців.
У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого перебуває особа під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
До теперішнього часу процес екстрадиції ОСОБА_6 не закінчено, від компетентних органів Російської Федерації даних про зміну відносно ОСОБА_6 міри запобіжного заходу на не пов`язану з триманням під вартою або закриття кримінальної справи не надходило.
19.02.2014 р. Генеральною прокуратурою України прийнято рішення про видачу ОСОБА_6 до Російської Федерації, та встановлений строк його видачі до 01 квітня 2014 року.
Згідно з вимогами ч.2 ст.593 КПК Укрпаїни, передача особи має бути здійснена протягом пятнадцяти днів з дати, встановленої для її передачі. Цей строк може бути продовжено центральним органом України до тридцяти днів, після чого особа підлягає звільненню з під варти.
Таким чином суд, враховуючи те, що компетентним органом України строк видачі ОСОБА_6 до Російської Федерації в порядку його екстрадиції був встановлений до 01.04.2014 року, з урахуванням вимог ч.2 ст.593 КПК України, вважає, що строк видачі ОСОБА_6 компетентним органам Російської Федерації спливає 16 квітня 2014 року, виходячи з того, що передача особи має бути здійснена протягом 15 днів з дати, встановленої для її передачі, у звязку з чим заява адвоката щодо звільнення ОСОБА_6 з під варти задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 584, 593 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
У задоволені скарги адвоката ОСОБА_5 - про звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти у зв`язку з закінченням передбаченого законом строку тримання під вартою в межах застосованого до нього екстрадиційного арешту - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1