Справа № 11 -а-114-2007 р. Головуючий
у І інстанції: Кваша В.І.
ч.1 ст.115 КК України Доповідач
у II інстанції: Драний О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
лютого 2007 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Кіровоградської області

у складі:
головуючого - судді Драного О.
П.,

суддів -
Коротченка В.В., Савіних О.П.

з участю
прокурора - Чабанюк Т.В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді кримінальну справу за
апеляціями засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах захисника -адвоката ОСОБА_2
на вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 15
листопада 2006 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою,
раніше не судимий

засуджений за
ч.1 ст.115 КК України на 10 років позбавлення волі.

Стягнуто
з засудженого на користь потерпілого ОСОБА_3 З 128 грн. 00 коп. в рахунок
відшкодування матеріальних збитків та 20 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Суд
визнав винним ОСОБА_1 в тому, що він ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 15 год. 00 хв. на
присадибній ділянці поблизу будинку АДРЕСА_1, на грунті особистих неприязних
стосунків, що виникли з приводу небажання його колишньої співмешканки - ОСОБА_4
продовжити спільне проживання, схопив її двома руками за шию, поваливши на
землю, після чого долонною частиною кисті правої руки натиснув на шию
потерпілої, притиснувши її до землі, та утримував в такому положенні, що
призвело до механічної асфіксії, від якої потерпіла померла на місці події.

В апеляціях на
вирок:

- захисник -
адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого. ОСОБА_1

2

просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.1
ст. 115 КК України на ст. 119 КК України в зв'язку з невідповідністю висновків
суду фактичним обставинам справи, при цьому вказує на те, що суд в основу
вироку поклав покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, якими не підтверджено
наміру засудженого на умисне вбивство потерпілої ОСОБА_4, а також вказує на те,
що під час судового розгляду справи достовірно не було встановлено, що ОСОБА_1
мав умисел на позбавлення життя потерпілої, оскільки, як пояснив останній, він
мав намір продовжувати спільне проживання з потерпілою, і, після скоєного,
намагався надавати їй допомогу;

-
засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду скасувати, а справу направити прокурору
для проведення додаткового розслідування, при цьому вказує на те, що судом його
дії неправильно кваліфіковано за ч.1 ст. 115 КК України, оскільки він не мав
умислу на вбивство потерпілої ОСОБА_4, в зв'язку з чим вважає, що його дії необхідно
кваліфікувати за ч.1 ст. 119 КК України. Крім того, вказує на те, що йому
призначено занадто суворе покарання, а характеристика, видана сільським
головою, відповідно до якої він характеризується негативно, не відповідає
дійсності.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_1, який підтримав доводи, викладені в апеляції,
прокурора, який, вважаючи вирок законним і обґрунтованим, просив залишити його
без зміни, а апеляції без задоволення, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Висновок
суду про винність засудженого ОСОБА_1 в скоєні злочину при обставинах, вказаних
у вироку суду, ґрунтується на зібраних по справі доказах і є правильним.

Хоча сам
засуджений ОСОБА_1 в судовому засіданні частково визнав свою вину в скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, однак суд, детально дослідивши
зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов до правильного висновку про
те, що засуджений скоїв умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння
смерті потерпілій ОСОБА_4

Більш
того, його вина підтверджується послідовними показами потерпілого та вказаних у
вироку свідків, у яких, як свідчать матеріали справи, не було підстав для
обмови ОСОБА_1 щодо причетності останнього до вказаного умисного вбивства
потерпілої ОСОБА_4, і, зокрема:

· показами
потерпілого ОСОБА_3, який пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 він по телефону довідався
про те, що його дочку - ОСОБА_4 задушив її колишній співмешканець - ОСОБА_1;

показами свідка
ОСОБА_7, яка пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2
після

3

обіду вона їхала
на велосипеді поблизу городів і бачила, як неподалік ОСОБА_1 робив масаж
«штучного дихання» потерпілій, яка лежала горілиць, після чого вона підійшла до
них і теж почала надавати їй допомогу;

- показами свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, які пояснили, що

ІНФОРМАЦІЯ_2 після обіду вони прийшли на город, де побачили потерпілу

ОСОБА_4 без ознак життя, яка лежала на землі, на шиї якої були свіжі сліди,

характерні для здавлювання, біля неї знаходився засуджений ОСОБА_1,

який на їх запитання про те, що трапилося, пояснив, що він її придушив;

- показами свідка ОСОБА_8, яка
пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 по обіді

до неї додому прийшла ОСОБА_7 і повідомила, що її син - ОСОБА_1

задушив потерпілу ОСОБА_4, після чого вона пішла на місце події, де
побачила

потерпілу, яка була мертва, із слідами пошкоджень на шиї.

Крім того, вина
засудженого підтверджується також даними протоколів слідчих дій:

·
протоколом огляду місця події від ІНФОРМАЦІЯ_2 з
фототаблицями до нього, згідно з яким біля городів по АДРЕСА_1 було виявлено
труп потерпілої ОСОБА_4 із слідами насильницької смерті;

·
протоколом відтворення обстановки і обставин події від
01.09.2005 року з участю засудженого ОСОБА_1, під час якого останній детально
розповів та показав на місці про обставини скоєння ним злочину;

- висновком експерта №117 від 10.10.2005 року
та від 28.10.2005 року,

згідно з яким
смерть потерпілої ОСОБА_4 настала від механічної асфіксії в

результаті
здавлення органів шиї тупим предметом, про що свідчить наявність

осадження в
ділянці шиї, крововиливи в м»які тканини шиї та клітковину

правої сонної
артерії, емфізема легень, загальноасфіктичні ознаки (дрібно

крапкові
крововиливи в слизову повік, під епікард та під легеневу плевру,

венозне
повнокрів»я внутрішніх органів, рідка темно-червона кров в

порожнинах серця
та в крупних судинах);

Оцінивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд обґрунтовано дійшов до висновку про доведення вини
засудженого в скоєні злочину і правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 115
КК України.

Доводи
засудженого і в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_2 про те, що умислу
на вбивство потерпілої у нього не було, в зв'язку з чим його дії необхідно
перекваліфікувати з ч.1 ст. 115 КК України на ч.1 ст. 119 КК України, - є
безпідставними, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи і
об'єктивно спростовуються висновком експерта, згідно з яким смерть

4

потерпілої
ОСОБА_4 настала від механічної асфіксії в результаті здавлення органів шиї
тупим предметом, дія якого відбувалася з достатньою для виникнення механічної
асфіксії силою, і тілесні ушкодження, виявлені на трупі потерпілої, могли
утворитися при обставинах, на які вказував засуджений ОСОБА_1 в ході
відтворення обстановки і обставин події, а саме: при надавлюванні на передню
поверхню шиї потерпілої долонною поверхнею (перший між пальцьовий проміжок)
кисті правої руки.

Що
стосується призначеного ОСОБА_1 покарання, то воно є справедливим, відповідає
вимогам ст. 65 КК України, оскільки суд першої інстанції при призначенні
покарання засудженому врахував як ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який
належить до категорії особливо тяжких, наслідком якого є смерть потерпілої,
пом'якшуючі відповідальність обставини: розкаяння у скоєному, а також дані про
особу засудженого, який за місцем проживання характеризується негативно, раніше
до кримінальної відповідальності не притягувався, а тому обґрунтовано прийшов
до висновку про необхідність ізоляції його від суспільства, призначивши засудженому
відповідну міру покарання в межах санкції вказаної статті кримінального закону.

З огляду
на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку, в зв'язку з
чим доводи апеляцій засудженого та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_2
задоволенню не підлягають.

Керуючись
ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах

захисника-адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок

Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада

2006 року
стосовно ОСОБА_1 - без змін.