Справа
№ 1-79/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня
2007 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Крикливого В.В.

при
секретарі Костюченко С.І.

3 участю: прокурора Пожарова
О.О.

захисника ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_1

підсудного ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Комсомольську кримінальну справу
за обвинуваченням

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, освіта
середня, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню
дитину, працюючого ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого, проживаючого:
АДРЕСА_1, - за ч.2 ст. 186 КК України,

встановив:

04 серпня 2006
року близько 22 год. 30 хв. в
районі перехрестя вулиць Миру та Конституції в м.Комсомольську, маючи умисел на
незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_2.
вдарив потерпілу ОСОБА_1 рукою по голові та відштовхнувши її відкрито
заволодів мобільним телефоном „Самсунг X-640"
вартістю 385 грн,, після чого втік з місця пригоди.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_2свою
вину в скоєні злочину визнав повністю, при цьому не оспорював фактичних
обставин та доказів по справі за фактом відкритого заволодіння майном
потерпілої ОСОБА_1 та пояснив, що встановлений судом злочин скоїв так та при
тих обставинах, як це вказано в описовій частині вироку.

Потерпіла
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що увечері на вулиці, коли вона
розмовляла по мобільному телефону, до неї підійшов підсудний, схопив за плечі,
вдарив рукою по голові, після чого
відштовхнув її та відібрав мобільний телефон. З місця пригоди втік. Під час
грабежу тілесних ушкоджень їй завдано не було.

Відповідно до ст.299 КПК України, з урахуванням повного визнання вини
підсудним ОСОБА_2., думки прокурора та потерпілої, думки підсудного, який
пояснив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів,
що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин
справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження
вказаних доказів.

З урахуванням
викладеного, суд вважає доведеною вину підсудного ОСОБА_2 в скоєні злочину. Його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК
України, так як він відкрито заволодів чужим майном, із застосуванням
насильства, що не є небезпечним для життя і здоров'я" потерпілої.

Призначаючи
підсудному покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого
злочину, всі обставини в справі в їх сукупності, а також особу підсудного, який
раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та
психіатра не перебуває (а.с.46-53).

Обставиною, що
пом'якшує покарання підсудному, суд враховує його щире каяття, повне •
відшкодування завданого збиту.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному, судом не
встановлено.

2

Згідно висновку
ЛКК підсудний працездатний. Примусового лікування від алкаголізму та наркоманії
не потребує, (а.с.53)

Санкцією частини
2 ст.186 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк
від 4 до 6 років. Визначаючи вид та міру покарання, суд враховує зазначені
обставини, що пом'якшують покарання підсудного, думку потерпілої, яка просить
суворо його не карати, позитивні характеристики підсудного, те, що він має
постійне місце роботи та проживання, одружений, на його утриманні знаходиться
неповнолітня дитина, відсутність у підсудного судимостей. Зазначені обставини
суд визнає винятковими, та такими, що значно знижують ступінь суспільної
небезпеки вчиненого злочину, тому вважає за можливе, в порядку ст.69 КК
України, перейти до іншого, більш м'якого виду покарання, не зазначеного в
санкції ч,2 ст.186 КК України.

Виходячи із
загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, суд вважає
за необхідне призначити підсудному ОСОБА_2 покарання у вигляді виправних робіт,
яке як найбільше буде сприяти його виправленню та запобіганню вчиненню ним
нових злочинів. Підстави для звільнення засудженого від призначеного судом
покарання з випробуванням, в порядку ст.75 КК України, відсутні.

Визначаючи
розмір відрахування із заробітку підсудного, суд враховує матеріальне та
сімейне становище ОСОБА_2,
наявність на його утриманні неповнолітньої дитини.

Відповідно до
вимог ст.81 КПК України речові докази по справі підлягають залишенню потерпілій
та підсудному як їм належні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України,
у вигляді 2 (двох) років виправних робіт із відрахуванням з його
заробітку 10 (десяти) відсотків в дохід держави.

Запобіжний захід засудженому залишити - підписку про
невиїзд.

Речові докази по
справі: мобільний телефон „Самсунг Х-640" - залишити потерпілій як їй
належний (а.с.37), шльопанці - повернути підсудному (а.с.24).

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду
Полтавської області протягом 15 діб з моменту його оголошення.