ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/1512/15-к
№ 1-кп/336/212/15
23 березня 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
бвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000761 від 23.02.2015 року, з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним, відносно
ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, українка, громадянка України, незаміжня, не працює, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судима,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

02.03.2015 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя в порядку ст. 291 КПК України звернувся прокурор з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним.
ОСОБА_5 звинувачується в тому, що 22.02.2015 року приблизно о 7-30 год. вона, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , вирвавши із лівої руки ОСОБА_4 , відкрито викрала майно останньої, а саме, грошові кошти у сумі 108 гривень та мобільний телефон «Nokia 105», в корпусі синього кольору, імеі: НОМЕР_1 , вартість якого за висновком експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області № 417 від 24.02.2015 року складає 424,15 грн., чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 532,15 грн.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
На підставі ч. 1 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про примирення від 27 лютого 2015 року, укладена між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 , згідно умов якої:
- підозрювана ОСОБА_5 , під час досудового розслідування повністю визнала свою вину у вище зазначеному діянні;
- сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст. 476 КПК України.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 просить затвердити угоду, в якій вона беззастережно визнала себе винною у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення, повідомила про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, просила вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.
Потерпіла ОСОБА_4 , як і прокурор, також просить затвердити угоду про примирення з підозрюваною ОСОБА_5 , і розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди.
Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, в скоєнні якого ОСОБА_5 беззаперечно визнала себе винною, згідно вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Щире каяття згідно ст. 66 КК України, судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. ст. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченою, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.
Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачена розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 лютого 2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України.
На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо вона протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази, що передані на зберігання потерпілій, залишити останній за їх належністю.
Запобіжний захід обвинуваченому залишити без змін особисте зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку обвинувачений та прокурор мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1