АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/690/15 Головуючий 1-ої інстанції: Справа: № 638/9614/14-к ОСОБА_1
Категорія: ст.459 КПК

У Х В А Л А

Іменем України

14 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

засудженого - ОСОБА_9 ,

представника потерпілих - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У відповідності з цією ухвалою в задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про перегляд за ново виявленими обставинами вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2013 року відносно ОСОБА_9 та закриття кримінальної справи відносно нього в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 146 КК України відмовлено.

Приймаючи таке рішення за заявою захисника ОСОБА_7 , суд в своїй ухвалі зазначив, що обставини, на які посилається захисник як на ново виявлені: постанова оперуповноваженого СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_11 від 05.06.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи та висновок фахівця від 21.10.2014 року не є такими, бо зазначена постанова, висновки судової медичної експертизи відносно ОСОБА_9 , довідки медичних установ про стан його здоров`я, під час досудового та судового слідства знаходились в матеріалах кримінальної справи і були предметом розгляду судами усіх інстанцій.

В апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України, а кримінальне провадження за її заявою про перегляд за ново виявленими обставинами вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2013 року відносно ОСОБА_9 та закриття кримінальної справи відносно нього в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 146 КК України направити до Дзержинського районного суду м. Харкова на новий судовий розгляд в іншому складі суддів;

- засуджений ОСОБА_9 також просить про скасування цієї ж ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2015 року з цих же підстав, а також ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2014 року, ухвали апеляційного суду Харківської області від 27 серпня 2013 року, вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2013 року, про закриття відносно нього кримінальної справи в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 146 КК України та відкритті провадження про перегляд кримінальної справи відносно нього за обвинуваченням за ст. 289, ч. 1 ст. 296 КК України за ново виявленими обставинами.

Заслухавши пояснення апелянтів засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_12 , які підтримали зазначені апеляційні скарги, представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 , яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, думку прокурора про залишення апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного.
Згідно з вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2013 року ОСОБА_9 було засуджено за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 296, ст.ст. 70, 71 КК України до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Ухвалами апеляційного суду Харківської області від 27 серпня 2013 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2014 року вирок залишено без змін.

У відповідності з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за ново виявленими обставинами, якими визнаються, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, завідомо неправдиві показання свідка, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; зловживання слідчого, прокурора під час кримінального провадження; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути.
Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для справи; їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та постановлення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.
До таких обставин на думку захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_9 відноситься той факт, що з матеріалів кримінальної справи вбачається, що за ознаками ч. 2 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі ОСОБА_13 , відносно ОСОБА_9 порушено кримінальну справу після отримання з Жовтневого РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справиза цим же фактом. Тобто досудове слідство та судовий розгляд у всіх судових інстанціях відбувся без скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи. Співробітник Жовтневого РВ ОСОБА_11 , який склав постанову про відмову в порушенні кримінальної справи під час допиту в якості свідка в іншому провадженні, пояснив, що саме за ч. 2 ст. 146 КК України ним було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_9 . Тому захисник ОСОБА_7 вважає за необхідне скасувати вирок відносно ОСОБА_9 від 25.04.2013 року в частині його обвинувачення за ч. 2 ст. 146 КК України, а справу закрити на підставі п. 11 ч. 1 ст. 6 КПК України.

Відповідно до постанови від 05.06.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи (т.1 а.с. 24) це рішення прийнято за заявою ОСОБА_14 про насильницьке утримання її ОСОБА_9 19.03.2012 року о 15.00 годині за місцем його мешкання у зв`язку з тим, що доказів об`єктивно підтверджуючих факт скоєння щодо ОСОБА_14 будь-якого злочину проти особи, визначеного КК України або передбаченого ст. 296 КК України, не встановлено.

З постанови від 12.06.2012 року про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 146 КК України (т. 2 а.с. 100-101) вбачається, що це рішення прийнято за фактом незаконного позбавлення ним волі ОСОБА_13 за місцем свого мешкання 19.03.2012 року в проміжок часу з 13.00 до 17.40 годин, із застосуванням зброї.

Ці постанови були предметом дослідження у суді першої інстанції (т. 5 а.с.94, 117), однак, сторони будь-яких заяв та клопотань з приводу незаконності цих рішень не заявляли, а тому доводи апелянтів, що постанови не були предметом дослідження у суді є безпідставними.

Оскільки обставини, на які посилається апелянт існували і при ознайомленнях з матеріалами справи учасників процесу, включаючи сторону захисту, яка, маючи можливість, не скористалась правом оскарження у встановлений строк як зазначеної вище постанови про порушення кримінальної справи, копію якої було отримано вдень її порушення, так і вироку суду, посилаючись на ці обставини, а тому, з огляду на їх визначення в ч. 2 ст. 459 КПК України, вони не можуть вважатись нововиявленими.
Крім того, захисник ОСОБА_7 вважає, що нововиявленою обставиною є висновок фахівців з питань комісійної судово-медичної експертизи № 244-КЕ/2014/пп від 21.10.2014 року, згідно якого у ОСОБА_9 виявлено перелом 2-го ребра зліва зі зміщенням, чого раніше в висновку судово-медичної експертизи № 2598-ая/12 від 13.06.2012 року і численних медичних документах, на які посилається суд, не зафіксовано.

Згідно висновків фахівців з питань комісійної судово-медичної експертизи № 244-КЕ/2014/пп від 21.10.2014 року: « На момент помещения ОСОБА_9 в следственный изолятор 30.04.2012 года имели место следующие телесные повреждения: закрытая черепно-мозговая травма в виде ушиба головного мозга, перелома правой височной кости, эпидуральной гематомы правой височной области, пластинчатого субдурального кровоизлияния; ротационный подвывих первого шейного позвонка, перелом второго ребра слева со смещением; повреждение наружного мениска левого коленного сустава» (мовою висновку фахівців).

Ці факти не є ново виявленими обставинами у справі щодо обвинувачення ОСОБА_9 , а є предметом перевірки його заяви у справі про застосування відносно нього недозволених методів слідства.

Твердження апелянтів про застосування до ОСОБА_9 недозволених методів ведення досудового слідства перевірялись під час судового слідства, але ж свого підтвердження вони не знайшли. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 ніколи не поясняв яким чином застосування недозволених методів вплинуло на його правову позицію, враховуючи, що він не визнавав себе винним у незаконному позбавленні волі потерпілої ОСОБА_13 та у незаконному заволодінні двома транспортними засобами. Відмова від дачі показань ОСОБА_9 свідчить про можливість вибору ним будь-якої правової позиції.

Посилання апелянтів в апеляційних скаргах на наведені вище обставини як на ново виявлені та на встановлені при проведенні цієї експертизи численні хронічні захворювання у ОСОБА_9 , на відмову в задоволенні клопотань захисту про проведення ОСОБА_9 судово-медичної експертизи, відсутність протоколу судового засідання звукозапису за окремий день, відсутність в протоколі показань окремих свідків, незгода з окремим змістом протоколу, свідчать про те, що виявлені захисником під час ознайомлення з матеріалами справи недоліки та порушення, як самі по собі так і у сукупності не можуть вважатись нововиявленими обставинами. Такі обставини можуть бути лише підставою для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку, що по цій справі вже мало місце.
За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості та підстави для її скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 необхідно відмовити.
Крім того, засуджений ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що у вироку суд не навів доказів, які підтверджували його пояснення в судовому засіданні. Це показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 . Також суд не дав оцінку показам свідка - працівника міліції ОСОБА_19 , які спростовують його (Карася) винуватість в інкримінованих злочинах, показанням потерпілого ОСОБА_20 . За твердженням ОСОБА_9 не повністю викладені у вироку і дані про особу обвинуваченого, а також інші обставини справи про відшкодування шкоди потерпілому, про його (обвинуваченого) стан здоров`я.
Наведені факти також не є ново виявленими обставинами оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, факти неправильної оцінки доказів, неправильного застосування закону, зміна правової позиції, призначення несправедливого покарання, якщо вони не були результатом зловживання суддів або осіб, що проводили розслідування, у будь-якому випадку не можуть бути визнані нововиявленими обставинами.

Таким чином, оскільки обставини, зазначені засудженим ОСОБА_9 у своїй апеляційній скарзі не є новоявленими, тому його вимоги про скасування судових рішень всіх інстанцій з закриттям кримінальної справи відносно ОСОБА_9 в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 146 КК України задоволенню не підлягають.

Просьба засудженого ОСОБА_9 в апеляційній скарзі про відкриття провадження про перегляд справи відносно нього за обвинуваченням за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 296 КК України за нововиявленими обставинами в даному випадку не є предметом розгляду апеляційної інстанції.

Отже, суд першої інстанції правильно та обґрунтовано дійшов висновків про необхідність відмови в задоволенні заяви захисника ОСОБА_7 про перегляд вироку за ново виявленими обставинами, оскільки наведені в заяві захисника обставини не є нововиявленими, а доводи апеляційних скарг захисника і засудженого правильності цих висновків не спростовують.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України ухвала суду першої інстанції перевірялась в межах апеляційних скарг.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_12 залишити без задоволення, а ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2015 року, якою відмовлено в перегляді за ново виявленими обставинами вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2013 року відносно ОСОБА_9 та закритті кримінальної справи відносно нього в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 146 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_9 у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: