НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/3559/15-к
Провадження № 1-кп/0182/498/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2015 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження №0000896 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ноябрьськ Тюменської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня, раніше судимого: 1. Нікопольським міськрайонним судом 16 червня 2010 р. за ст.186 ч.1, 186 ч.2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, з випробувальним терміном на підставі ст.75 КК України на 2 роки; 2. Марганецьким міським судом 15 лютого 2011 року за ч.1 ст.309, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 19 червня 2014 р. на підставі акту амністії; 3. Нікопольським міськрайонним судом 18 травня 2015 р. за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 21 березня 2015 року приблизно о 05.00 годині, разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, проходили повз будинок АДРЕСА_2 , де у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, за попередньою змовою групою осіб, вони через вікно проникли до квартири АДРЕСА_3 . Після чого, ОСОБА_3 залишився у вказаній квартирі, а особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, вийшла на вулицю та спостерігала за подіями, щоб у разі необхідності повідомити ОСОБА_3 про наявність громадян, що могли завадити вчиненню злочину. Впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 через вікно викинув на вулицю пральну машинку «LG- F109ILD» вартістю 4000 грн., де її очікувала особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, а також викрав мобільний телефон «NOKIA 1616» вартістю 200 грн. Таким чином, ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, таємно викрали чуже майно, яке знаходилось у приміщенні квартири, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 4200 гривень. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, підтвердив факт скоєння ним злочину за попередньою змовою з ОСОБА_6 та суду пояснив, що дійсно він разом з останнім 21 березня 2015 року близько 05.00 години проходили біля будинку по АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 йому запропонував вчинити крадіжку. Розбивши за допомогою камню скло у вікні, вони проникли в квартиру. Там вони викрали пральну машинку, яку він спустив через вікно ОСОБА_6 , який вийшов з квартири, а також викрав мобільний телефон. Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що дійсно 21 березня 2015 року приблизно о 05.00 годині, з його квартири, яка розташована в будинку АДРЕСА_2 , було викрадено пральну машинку вартістю 4000 грн., та мобільний телефон вартістю 200 гривень, чим йому було завдано матеріальний збиток на загальну суму 4200 грн. Викрадені речі йому повернуто, але пральна машинка була розбита. Проникнення в квартиру мало місце через вікно, скло якого крадії розбили. Суд, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а тому кримінальне провадження розглянуто в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Надаючи оцінку доказам, суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України за ознакою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою группою осіб, поєднана з проникненням в житло. Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його щире каяття, особу винного, і вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 ч.4 КК України та принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим. Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України,

ЗАСУДИВ :
Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки шість місяців. На підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене покарання поглинути покаранням за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 18 травня 2015 року і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки. Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити у вигляді тримання під вартою. Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання засудженого, тобто з 15 травня 2015 року. Речові докази по кримінальному провадженню залишити в користуванні потерпілого. Цивільний позов потерпілим не заявлявся. На вирок може бути подана апеляція протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим з дня отримання копії вироку, через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: