Дата документу Справа № 225/7329/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №225/7329/13-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/849/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 травня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002575 від 1 жовтня 2013 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дзержинська Донецької області, який до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
на адресу Апеляційного суду Запорізької області надійшли матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 з апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури м.Дзержинська Донецької області ОСОБА_8 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 19 січня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишено без змін. Строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_6 постановлено рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 24 січня 2014 року. Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на безпідставне визнання судом рецидиву злочину обставиною, що обтяжує покарання, оскільки при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 вже врахована повторність, просить вирок суду щодо останнього змінити, та виключити обтяжуючу покарання обставину рецидив злочину. В іншій частині вирок суду просить залишити без змін.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 1 жовтня 2013 року приблизно о 12-00 годині, проходячи по території шахти ім.Артема м.Дзержинська Донецької області, яка не охороняється, повз верхньої будови колії станції Артема стрілочного переводу №5, тупика №6, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, підійшов до колії, де, демонтувавши руками та помістивши у мішок, викрав майно, яке належить Державному підприємству Дзержинськпогрузтранс Міністерства енергетики та вугільної промисловості України. Після чого, з викраденим майном ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши тим самим вказаній юридичній особі матеріальну шкоду на загальну суму 938,88 грн.

Крім того, 20 листопада 2013 року о 14-40 годині, ОСОБА_6 , з метою таємного викрадання чужого майна, підійшов до нежитлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває на балансі Дзержинського комунального підприємства Дзержинськжилсервіс. Продовжуючи свої противоправні дії, ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу пройшов до квартири АДРЕСА_3 в цьому будинку, яка не мала вхідної двері та відповідних запірних пристроїв, де, діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, за допомогою молотка, який він приніс із собою, демонтував одну із стін та намагався викрасти цеглини у кількості 215 шт., які належать ДКП Дзержинсьжитлосервіс, на загальну суму 399,90 грн. Проте, виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення крадіжки до кінця, ОСОБА_6 не довів свій протиправний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками міліції Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Крім того, 26 грудня 2013 року приблизно о 12-00 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, прийшов до будинку АДРЕСА_4 , де шляхом вільного доступу через незамкнену калитку проник до подвір`я цього будинку, достовірно знаючи при цьому, що власника будинку немає вдома. Знаходячись на подвір`ї будинку, ОСОБА_6 , шляхом виставлення віконного скла у підсобному приміщенні, проник до приміщення будинку, де із спальної кімнати таємно викрав телевізійний тюнер вартістю 200 грн. Після цього, з приміщення коридору ОСОБА_6 таємно викрав два металеві ланцюги для бензопили вартістю 25 грн. кожний. Після чого, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення крадіжки зник, та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши при цьому власнику майна ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 250 грн.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і наполягав на зміні вироку суду, та виключенню з його мотивувальної частини рецидиву злочину, як обставини, що обтяжує покарання; перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах зазначених у вироку, засновані на доказах досліджених в судовому засіданні, належним чином оцінених судом, і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані вірно за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини КК України, які передбачають відповідальність за скоєні ним кримінальні правопорушення. При цьому суд врахував ступінь тяжкості кожного вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, та особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується негативно, вину у вчинених кримінальних правопорушеннях не визнав.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у межах санкції частин статей інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження винення ним кримінальних правопорушень.

Однак, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурору про необхідність виключення з мотивувальної частини вироку суду вказівку про визнання рецидиву злочину обставиною, що обтяжує покарання, оскільки при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 повторність вже врахована, та вважає вказані доводи обґрунтованими.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури м.Дзержинська Донецької області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 19 січня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185; ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку суду вказівку про визнання рецидиву злочину обставиною, що обтяжує покарання.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2