У Х В А Л А

іменем України

5 лютого 2008
року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати в
кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області у складі

головуючого Коробова О.К.,

суддів Баглика С.П., Іващука В.Я.,

з участю прокурора Ютовець Н.І.,

потерпілого ОСОБА_3.

засудженого ОСОБА_1.,

захисника ОСОБА_2.,

розглянула у
відкритому судовому засіданні
кримінальну справу з апеляціями засудженого ОСОБА_1. та прокурора
Самсонової Н.О. на вирок
Радивилівського районного суду від
26 листопада 2007 року.

Цим
вироком

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1року, уродженець і
житель села Митниця Радивилівського
району Рівненської області , який
судимості не має, громадянин
України,

- засуджений за
ч. 2 ст. 345 КК України до обмеження
волі на строк у два роки.

Вироком ОСОБА_1. визнаний винним в умисному заподіянні 26 серпня 2007 року
в час з 20 по 21 годину в с. АДРЕСА_1легких тілесних ушкоджень працівникові
правоохоронного органу дільничному інспектору міліції Перетятку В.М., у зв'язку
з виконанням останнім його службових
обов'язків.

В апеляції (а.с. 170) прокурор просить вирок скасувати і
постановити новий, яким посилити призначене покарання, призначивши його у
виді обмеження волі на строк у три роки.
Своє прохання прокурор, вважаючи, що погашена судимість може враховуватись як обтяжуюча покарання
обставина, обґрунтовує посиланнями на
те, що ОСОБА_1. раніше засуджувався за нанесення тілесних ушкоджень. Ще однією
обтяжуючою обставиною вважає прокурор те, що за випадок 26 серпня 2007 року
ОСОБА_1. був притягнутий до адміністративної відповідальності. Третім
доводом прокурор є те, що злочин, який передбачений ч.2 ст. 345 КК України є
злочином середньої тяжкості. Як цей факт доводить необхідність посилення
покарання з двох до трьох років
обмеження волі прокурор в апеляції не уточнила.

Засуджений
(а.с.164 вирок) просить вирок змінити, звільнивши його від покарання з
випробуванням. Таке прохання він обґрунтовує
необхідністю врахувати його щире каяття, поганим станом здоров'я, та
перебуванням на його утриманні його неповнолітньої дитини та двох
неповнолітніх дітей дружини від першого шлюбу.

В засіданні
апеляційного суду потерпілий висловив
прохання про задоволення апеляції засудженого. До адміністративної
відповідальності засуджений, як пояснив потерпілий (дільничний інспектор)
ОСОБА_1. притягнутий за події при яких він заподіяв потерпілому тілесні
ушкодження (засудженому поставили в провину нецензурне висловлювання).

Захисник надав
суду довідку Радивилівської центральної
районної лікарні про стан здоров'я засудженого; довідку ПП «Балки» про те, що
засуджений працює на підприємстві, характеристику засудженого від директора ПП «Балки»
клопотання цього підприємства про
пом'якшення покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, прохання прокурора про
скасування вироку і постановлення нового з посиленням покарання, прохання
засудженого про звільнення від покарання з випробуванням, прохання потерпілого про задоволення апеляції
засудженого, міркування захисника про можливість виправлення засудженого без
відбування покарання, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляція засудженого підлягає задоволенню, а апеляція прокурора задоволенню не
підлягає.

Як встановив суд
першої інстанції, засуджений у вчиненому щиро розкаявся, не має судимості, на
утриманні має малолітню дитину. Характеризується засуджений
виключно позитивно, як людина, яка користується авторитетом односельчан,
належним чином поводить себе в громадських місцях, виховує з дружиною трьох неповнолітніх дітей. Доказів для
спростування цієї характеристики сторона обвинувачення не надавала. Прокурор в апеляції
ці пом'якшуючі покарання обставини не оспорює.

Обтяжуючих
покарання обстави по справі суд першої інстанції не встановив.

Доводи прокурора
про необхідність врахувати при призначенні покарання погашену судимість не
ґрунтуються на законі. За ст. 34 КК України
рецидивом злочинів визнається
вчинення нового умисного злочину особою
яка має судимість за умисний злочин. Такої судимості ОСОБА_1. не має.
Адміністративний арешт на три доби до
нього був застосований саме після затримання оперативною групою міліції
викликаною потерпілим 26 серпня 2007
року і не може розцінюватись як факт, який характеризує засудженого. В суді
першої інстанції обставини цього арешту не досліджувались, а прокурор навіть не
просила оголосити постанову на а.с. 7.

Доводи апеляції
засудженого про необхідність врахувати, як пом'якшуючі обставини, що в його
сім'ї виховуються троє неповнолітніх
дітей (а.с. 79, 166), що він серйозно хворий (ішемічна хвороба серці,
стенокардія, виразкова хвороба дванадцятипалої кишки а.с. 167) теж є переконливими.

В судовому
засіданні апеляційного суду з'ясовано, що
засуджений після вчинення злочину працевлаштувався, позитивно
характеризується по роботі. До того ж він за станом здоров'я, як вважають
лікарі, потребує дотримання певного
режиму лікування.

Доцільним вважає
колегія суддів врахувати позицію по
справі і неодноразові прохання потерпілого
не призначати суворого покарання ОСОБА_1, а дати можливість йому бути в сім'ї.. Потерпілий в судовому
засіданні і тоді коли давав показання, і
в судових дебатах просив суворо не
карати ОСОБА_1. врахувати, що на його утриманні
перебуває троє дітей, просив дати
можливість засудженому займатись вихованням цих дітей. У засіданні апеляційного суду потерпілий
знову настояв на своєму проханні і
просив задовольнити апеляцію засудженого. Оскільки потерпілий є дільничним
інспектором міліції, а тому добре знає обставини життя сім'ї засудженого,
характеристику його особистості і обставини вчинення злочину, не врахування його думки було б неправильним.

Вищенаведені
обставини дають підстави для висновку про можливість виправлення засудженого
без виконання покарання із
застосування звільнення від покарання з
випробуванням та покладенням обов'язку не виїжджати з України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1задовольнити.

Вирок
Радивилівського районного суду від 26
листопада 2007 року щодо засудженого
ОСОБА_1змінити.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
покарання за призначеного покарання за
вироком Радивилівського районного суду
від 26 листопада 2007 року у виді
обмеження волі на строк у два роки з випробуванням, встановивши іспитовий строк
у один рік.

На підставі ст.
76 КК України покласти на засудженого
обов'язок не виїжджати з України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи та
повідомляти ці органи про зміну
місця проживання, роботи.

В решті вирок залишити без зміни.

Апеляцію
прокурора залишити без задоволення.

Судді (підписи)

Згідно.

Суддя-доповідач О.К. Коробов