В И Р О К

іменем України

"16" березня 2012 р.
Личаківський районний суд м.Львова

в складі : головуючого судді -
Жовнір Г. Б. ,

при секретарі -
Мединській Л. С.

з участю: прокурора -
Проданець Н.В.

потерпілого - ОСОБА_1

підсудного - ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Десногорськ, Російська Федерація,
росіянина, громадянина України, з
середньою освітою, не одруженого,
працюючого вантажником у ВАТ «Іскра»,
раніше не судимого, інваліда 3-ї групи,
проживаючого: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 121 КК України;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 9 вересня 2010 р., близько 18:15 год.
перебуваючи на вул. Запольської, 25 у м.
Львові, з метою помсти за неодноразові
образи, умисно наніс декілька ударів
ножем в ділянку тулуба ОСОБА_4 та ОСОБА_1
В наслідок завданих ударів потерпілому
ОСОБА_4 було завдано чотири ножових
поранення два з яких проникли в черевну
порожнину з ушкодженням печінки та
шлунку і відносяться до тяжкого
тілесного ушкодження за ознакою
небезпеки для життя в момент
заподіяння. Дві інші колото-різані рани
ОСОБА_4 завдані в ділянці живота та
грудей відносяться до легкого
тілесного ушкодження. Потерпілому
ОСОБА_1 було завдано підсудним п'ять
ножових поранень два з яких з
проникненням в черевну порожнину та
ушкодженням печінки відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень за ознакою
небезпеки для життя в момент
заподіяння. Крім цього ще два поранення
були завдані в ділянці грудної клітки
та одне в ділянці попереку, кожне з
наведених поранень являється
колото-різаним та відноситься до
легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні підсудний свою
вину у скоєні наведеного вище злочину
визнав частково. Пояснив, що дійсно. 9
вересня 2010 р., близько 18:15 год. на вул.
Запольської поруч з будинком № 25 у м.
Львові у нього виник конфлікт з
потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_1, вказаних
осіб він візуально знав давно, вони
неодноразово насміхались з нього
ображали та били. В цей день потерпілі
попросили у нього сигарети та в
черговий раз почали його ображати,
висловлюватись нецензурно та
провокувати бійку, вони перебували в
стані сильного алкогольного сп'яніння
та не могли добре триматись на ногах.
Підсудний зазначив, що він давши
сигарети залишив потерпілих, однак
почувши чергові образи повернувся, щоб
розібратись з ними та відновити
справедливість, оскільки вважає. що за
слова потрібно відповідати. Зазначив,
що хтось з потерпілих зробив йому
підніжку, хто саме не памятає, і всі
троє впали на землю, в цей момент він
відчув удар цеглиною в задню частину
голови, хто наніс удар не знає,
внаслідок вказаних дій потерпілих він
розсердився та витяг розкладний ніж,
яких знаходився в кишені його куртки та
продовжуючи лежати на землі почав
хаотично наносити удари потерпілим.
Кількість та порядок нанесених ударів
не пам'ятає, однак стверджує, що майже
всі удари були нанесені в період коли
він та потерпілі лежали на землі. Лише
один удар він наніс ОСОБА_4 коли вони
обоє стояли. Підсудний підтвердив, що
всі удари потерпілим наносив
розкладним ножем, фотознімки якого
знаходяться в матеріалах справи, після
завдання тілесних ушкоджень ніж
викинув. Крім цього підсудний
зазначив, що наведені дії вчинив з
метою самозахисту, хоча розумів, що
реальної небезпеки для його життя
немає, вважає, що вчинив правильно,
оскільки за завдані йому образи
необхідно відповідати, жодного жалю з
приводу скоєного злочину не відчуває,
свідомо наносив удари потерпілим з
метою відновлення справедливості.
Також пояснив, що розуміється в
анатомії людини і якщо б хотів вбити
потерпілих то зробив би це, після
завданих поранень жодної допомоги
потерпілим не надавав, медиків та
міліцію не викликав. До можливого
покарання за сконі вчинки відноситься
байдуже.

Не зважаючи на часткове заперечення
підсудним ОСОБА_2 своєї причетності до
скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 121
КК України, його вина доведена
зібраними та перевіреними в судовому
засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснив, що 9 вересня 2010 р., близько 18:15
год. разом із своїм товаришем ОСОБА_1
перебував поруч з будинком № 25 на вул.
Запольської у м. Львові, де вони
зустріли знайомого їм ОСОБА_2
Підійшовши до підсудного він попросив
сигарету, отримавши дві цигарки,
похлопав його по плечі, в цей момент
підсудний несподівано наніс йому
декілька ударів рукою в ділянку грудей
та живота. Ножа потерпілий відразу не
помітив, оскільки долонь руки
підсудного була прикрита рукавом
куртки. Після нанесених ударів він
відчув поширення тепла в ділянці
тулуба. Піднявши одяг помітив рани та
кровотечі, присів та вигукнув до
ОСОБА_1 «Бережись у нього ніж»ОСОБА_1 не
встиг зробити декілька кроків, як
підсудний накинувся на нього та
поваливши на землю, сів зверху на
ОСОБА_1 в нижній ділянці живота та почав
наносити удари ножем в по тулубу ОСОБА_1
З метою припинення вказаних дій
ОСОБА_4 піднявся та взявши кусок цегли
наніс удар в голову ОСОБА_2 Після чого
підсудний припинив нанесення ударів
ОСОБА_1 однак піднявшись намагався
вдарити ОСОБА_4, але лише зачепив його
ножем в ділянці грудей. З сусідніх
будинків почали виходити люди і ОСОБА_2
втік з місця події.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтвердив покази ОСОБА_4 та додатково
пояснив, що в момент коли ОСОБА_4 просив
сигарети у ОСОБА_2 він знаходився на
відставні 4-5 м. та не бачив, як підсудний
наносив удари ОСОБА_4, про наявність
ножа довівся лише після вигуку ОСОБА_4.
Намагався підійти та забрати ніж у
ОСОБА_2 однак останній штовхнув його та
поваливши на землю сів зверху та наніс
удар в праву сторону тулуба в ділянку
печінки в наслідок чого ОСОБА_1 втратив
свідомість та більше нічого повідомити
не може, до тями повернувся лише в
лікарні.

Крім цього потерпілі повідомили, що в
період конфлікту були у нетверезому
стані, можливо словесно образили
підсудного однак будь яких фізичних
дій, щодо нього не вчиняли.

Свої покази потерпілий ОСОБА_1 також
підтвердив в ході ставки віч-на-віч з
підсудним (а.с. 175-176).

Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 700/10 від 27.12.2010 р. (а.с. 47-49)
ОСОБА_4 було завдано чотири поранення,
два з яких два з яких проникли в
черевну порожнину з ушкодженням
печінки та шлунку, а також м'язів за
очеревинного простору. Кожне з цих
поранень є колото-різаним і
відноситься до тяжкого тілесного
ушкодження за ознакою небезпеки для
життя в момент заподіяння. Дві інші
колото-різані рани ОСОБА_4 завдані в
ділянці живота та грудей відносяться
до легкого тілесного ушкодження. Всі
ушкодження заподіяні в невеликий
проміжок часу та не могли утворитись
при падінні з висоти власного росту на
тверду поверхню.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 706/10 від 28.12.2010 р. (а.с. 56-57)
ОСОБА_1 було завдано п'ять ножових
поранень два з них розташовані на
животі та проникли в черевну порожнину
з ушкодженням печінки. Кожне поранення
було колото-різаним і відноситься до
тяжких тілесних ушкоджень за ознакою
небезпеки для життя в момент
заподіяння. Крім цього у нього було
виявлено ще два поранення на грудях та
одне на попереку, кожне з цих поранень
проходить в межах м'яких тканин,
являється колото-різаним, не
проникаючим і відноситься до легкого
тілесного ушкодження. Всі ушкодження
заподіяні в невеликий проміжок часу та
не могли утворитись при падінні з
висоти власного росту на тверду
поверхню.

Експерт Іванова С.Я., яка давала
вищевказані висновки, в судовому
засіданні повідомила, що виходячи з
аналізу виявлених у потерпілих ножових
поранень, їх розміщення та глибини,
можна стверджувати, що такі не могли
бути завданими в наслідок нанесення
хаотичних ударів, оскільки всі
поранення являються колото-різаними,
удари були завдані виключно в ділянки
розташування життєво-важливих органів.
Більш ймовірно, що поранення завдані
прямими та цілеспрямованими ударами. В
зв'язку з чим вважає, що
правдоподібними є покази потерпілих а
не підсудного. Крім цього експерт
зазначила, що кожен із потерпілих,
внаслідок завданих поранень помер би, і
лише термінове надання медичної
допомоги та щасливий випадок врятували
їм життя.

Таким чином суд дійшов висновку, що
вина підсудного доведена повністю,
його дії за ч. 1 ст. 121 КК України
кваліфіковані правильно, оскільки він
умисно завдав потерпілим тяжкі тілесні
ушкодження. Пояснення підсудного, щодо
самозахисту, суд трактує, як намір
уникнути відповідальності за скоєний
злочин, оскільки дані підсудним в
судовому засіданні покази, є
суперечливими, нелогічними та нічим не
підтверджуються. Зокрема підсудний не
зміг чітко відтворити обставини подій,
неодноразово змінював свої покази щодо
місця розташування кожного із
учасників конфлікту та порядку
нанесення ударів.

Призначаючи покарання підсудному,
судом враховується характер і ступінь
суспільної небезпеки скоєного,
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання, особа підсудного, те що
такий являється інвалідом 3-ї групи з
дитинства (а.с. 201).

Обтяжуючих та пом'якшуючих покарання
обставиною в ході судового розгляду не
встановлено.

Враховуючи вище викладене, суд обирає
підсудному покарання в межах санкцій
ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення
волі.

Керуючись ст.ст.299,323, 324 КПК України ч.1
ст. 121 КК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у
скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст.
121 КК України та призначити йому
покарання у виді позбавлення волі
строком на 5 (п'ять) років.

Строк відбуття покарання засудженому
рахувати з моменту оголошення вироку.

Засудженому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
-обрати запобіжний захід у виді взяття
під варту з залу суду, негайно з
поміщенням в ІТТ ЛМУ ГУМВСУ у
Львівській області та подальшим
переведенням в Львівський СІЗО УДДУ
ПВП у Львівській області.

Речові докази по справі, а саме речі
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ніж (а.с. 178)
-знищити.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Суддя:
Жовнір Г. Б. ,