Справа №212/693/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001175 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новопілля Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не маючий, не працює, раніше судимого: 28.05.2013 року Криворізьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України, ст. 71 КК України до двох років позбавлення волі з випробувальним терміном на один рік, штрафу у сумі 510 грн, який виконується самостійно, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор прокуратури Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , повторно 05.11.2014 року в період часу з 20.00 годин до 23.00 годин, перебуваючи в кафе Холодок, яке розташоване по вулиці Електрозаводській в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, після вживання спритних напоїв із раніше знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги зі сторони ОСОБА_6 та його станом, впевнившись в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи із корисних намірів на досягнення злочинного результату, шляхом вільного доступу таємно викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки Impression ImSmart 1.50, в корпусі чорного кольору, на дві сім-карти, імеі № 1: НОМЕР_1 , імеі № 2: НОМЕР_2 , вартістю 1499 гривень, який знаходився в чохлі для мобільного телефону чорного кольору, вартістю 79 гривень, з карткою мобільного оператора Київстар, а/н НОМЕР_3 вартістю 20 гривень, на рахунку якого знаходилось 30 гривень, всього на суму 1628 грн., після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 була завдана майнова шкода на загальну суму 1628 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що при зазначених у обвинувальному акті обставинах він вчинив крадіжку телефону, який належить потерпілому ОСОБА_6 , провину визнав у повному обсязі , просив суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що він не бажає суворого покарання для обвинуваченого , оскільки він у добровільному порядку йому відшкодував 800 грн, претензії матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 відсутні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, потерпілого, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого мають характер логічних та послідовних, що дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_5 винен у вчиненні зазначених вище дій, а його дії кваліфіковані вірно за ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди потерпілому.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим , відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, обвинувачений раніше був судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює.

Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28.05.2013 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185,ст.71,72 КК України до двох років позбавлення волі з випробувальним терміном на один рік та штрафу у сумі 510 грн, яка , згідно інформації Криворізького районного суду Дніпропетровської області, не сплачена.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі, за правилами ст.ст.71,72 КК України з самостійним відбуванням покарання у вигляді штрафу , який не виконаний за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області , та ст. 75 КК України і звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням. У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_5 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Запобіжний захід в ході досудового розслідування та судового розгляду щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов не заявлено. Суд вважає необхідним роз`яснити потерпілому право на звернення з цивільним позовом про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання - ТРИ роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71,72 КК України до призначеного покарання у вигляді ТРЬОХ років позбавлення волі повністю приєднати невідбуте покарання призначене вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2013 року у вигляді штрафу у сумі 510 грн і остаточно призначити покарання ОСОБА_5 за сукупністю вироків - ТРИ роки позбавлення волі та штрафу на користь держави у сумі 510 грн, який виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді ТРЬОХ років позбавлення волі з випробуванням на ДВА роки, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього зобов`язання.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 такі зобов`язання: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на кримінально - виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1