Справа № 646/8955/14-к
№ провадження 1-кп/646/54/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.01.15 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001745 від 04.07.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2014 року, близько 19 години 45 хвилин, ОСОБА_4 маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_5 та хлопцем на ім`я ОСОБА_6 , знаходячись біля ТОВ автотранспортного підприємства «Харківські будматеріали», яке розташоване за адресою: місто Харків, вулиця Достоєвського, 1, діючи з корисливих мотивів, вважаючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, з метою наживи, перелізли через огорожу підприємства, яке охороняється. У подвір`ї зазначеного підприємства намагалися скоїти таємно крадіжку металевого упору від ковша для трактору Т 330, який належить ТОВ «Куряжський завод силікатних виробів». Трактор Т330 згідно договору зберігання транспортних засобів №32.1/12 між ТОВ «Куряжський завод силікатних виробів» та ТОВ автотранспортне підприємство «Харківські будматеріали» знаходився на зберіганні останнього. Вартість металевого упору від ковша для трактору Т 330 згідно товарознавчої експертизи №58 від 19.06.2014 року спеціаліста-оцінювача ОСОБА_7 , 345 грн.. Злочинні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та хлопця на ім`я ОСОБА_6 не було доведено до кінця, оскільки ОСОБА_4 . ОСОБА_5 , та хлопець на ім`я ОСОБА_6 були помічені співробітником охорони ОСОБА_8 , який намагався їх зупинити. Залишивши майно, на території ТОВ автотранспортного підприємства «Харківські будматеріали», яке намагалися викрасти, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та хлопець на ім`я ОСОБА_6 зникли з місця скоєння злочину. Таким чином не довели свої злочинні дії до кінця з причин, не залежних від їх волі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодився з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідають фактичним обставин справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин вчинення злочину, які сторонами кримінального провадження не оспорювались і судом було допитано обвинуваченого, досліджено матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 , допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 , вчинив тяжкий злочин, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням викладеного, враховуючи молодий вік обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій статей Закону, що передбачає відповідальність за скоєне у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 128,369, 370, 373, 374, 375 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного по даному вироку суду звільнити з випробуванням, якщо він протягом випробувального терміну строком 1 (один) рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

· періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1