Провадження №1-кс/485/127/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2014 року слідчий суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заступника прокурора Снігурівського району Миколаївської області ОСОБА_3 , заступника СВ Снігурівського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Снігурівського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене з заступником прокурора Снігурівського району ОСОБА_3 , про арешт майна,
у кримінальному провадженні № 0001239 від 25.11.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст.307 КК України,
ВСТАНОВИВ
19 травня 2014 року слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.
Клопотання обґрунтовує тим що, 15 травня 2014 року під час проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді оперітивної закупівлі за підозрою у вчиненні кримінального правопоршення , передбаченого ч.2 ст.307 КК України було затримано ОСОБА_6 .
Після його затримання в той же день в автомобілі марки ВАЗ 21104 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був роташований на перехресті вулиць Чайковського та Маяковського в м.Снігурівка біля будинку №84 по вул.Чайковського, яким керував ОСОБА_6 , в ході обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору ІМЕІ № НОМЕР_2 з сім карткою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_3 .
Посилаючись на те, що дане майно має статус тимчасового вилученого, оскільки не входить до переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, а також на те, що автомобіль є засобом вчинення кримінального правопорушення, оскільки використовувався, як місце для збуту наркотичних засобів, а мобільний телефон містить в собі інформацію, що має значення доя досудового розслідування, слідчий та прокурор просять клопотання задовільнити.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на автомобіль заперечили, посилаючись. що підозрюваному він не належить.
Згідно ст.107 КПК України клопотання про фіксацію судового засідання технічними засобами від учасників провадження не надходило.
Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом ст. 170 КПК України арешт майна може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх суспільно небезпечними діяннями з метою забезпечення можливості конфіскації майна в провадженні щодо кримінальних правопорушень, за які можуть бути застосовано додаткове покарання у вигляді конфіскації майна або цивільного позову.
Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_6 має статус підозрюваного у кримінальному провадженні за ч.2 ст.307 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, в ході обшуку автомобіля, яким керував підозрюваний та який належить йому на праві спільної сумісної власності подружжя, вилучено купюру номіналом 100 грн., яка при її просвічуванні спеціальною лампою відсвічувала ультрафіолетовим кольором, та яку, як вказує свідок ОСОБА_8 він передав ОСОБА_6 в автомобілі марки ВАЗ 21104 взамін на речовину, яка згідно проведеної екпертизи містить в своєму складі наркотичний засіб-метадон, масою 0,0254г., а також мобільний телефон із сім карткою, який містить в собі інформацію про з`єднання абонента, тобто вказані речі, на які слідчий просить накласти арешт, мають значення для досудового розслідування, оскільки використовувалися як засоби вчинення кримінального правовопушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому є підстави для накладення арешту на це майно шляхом заборони користування та розпорядження ним, який діє до скасування арешту.
Крім того, як вбачається з постанови слідчого зазначені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Суд, вважає неспроможними посилання підозрюваного про те, що автомобіль йому не належить, а був подарований його дружині матір`ю, оскільки таке нічим не підтверджене, тоді як, відповідно до ст.60 СК України існує презумпція спільної сумісної власності майна подружжя.
В судовому засіданні встановлено, що спірний автомобіль було придбано ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в шлюбі, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.17) та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль (а.с.16), а тому він є їх спільною сумісною власністю й на нього може бути накладено арешт.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.170-173 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовільнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучені у ОСОБА_6 , під час обшуку,
- мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору ІМЕІ № НОМЕР_2 з сім карткою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_3 ,
- автомобіль марки ВАЗ-21104, зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 , 1979 р.н. та ОСОБА_9 , 1978р.н., який діє до скасування арешту.
Заборонити будь-кому користуватися та розпоряджатися вказаним майном на період дії його арешту.
Копію ухвали вручити слідчому, прокурору та підозрюваному.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.
Арешт майна може бути скасовано слідчим суддею, судом або прокурором у порядку та з підстав, передбачених ст.174 КПК України.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя