АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-11
Номер провадження 11-а-799/2010Головуючий у 1-й інстанції Жмурко
Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 121 ч.1 КК України Т.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого Кожевнікова О.В.

Суддів Томилка В.П., Гонтар А.А.

за участю прокурора Подворчана Ю.М.

засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальну справу за апеляціями в.о. прокурора Карлівського району Полтавської області, засудженого ОСОБА_2 на вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2010 року.

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно ст. 89 КК України не має судимостей,

засуджений за ч.1 ст. 121 КК України на 6 років позбавлення волі; за ч.1 ст. 296 КК України на 4 роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно засуджений на 6 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім.. ОСОБА_3 - 2147 грн. 18 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі - 7633 грн. 99 коп. та моральну шкоду в сумі 20 000 грн., а також витрат на правову допомогу - 1000 грн.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 4 липня 2009 року, близько 4.00 год., поблизу будинку 10 по вул. Промисловій в м. Карловка Полтавської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю та цинізмом, з прагненням показати свою зневагу до існуючих правил поведінки, умисно, підійшов до потерпілого ОСОБА_4 та наніс йому удар правою рукою в область обличчя після чого потерпілий втратив рівновагу. ОСОБА_2 продовжував наносити потерпілому удари руками в область обличчя та задньої частини голови, від яких ОСОБА_4 впав на землю. На численні прохання зупинитись ОСОБА_2 не реагував та знову підбігши до останнього наніс йому удар правою ногою в область голови зліва. Вказаними діями засуджений спричинив потерпілому закриту черепно-мозкову травму, гематоми та синці на обличчі, перелом кісток лицевого черепа та суглобового відростка нижньої щелепи зліва, забій головного мозку тяжкого ступеня та травматичний субарахноїдальний крововилив, збій правої половини грудної клітки.

В результаті дій ОСОБА_2, потерпілому ОСОБА_4 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

В апеляції в.о. прокурора Карлівського району Полтавської області, знесеними змінами, просить вирок скасувати, а справу напарити на новий судовий розгляд в звязку з порушенням судом права підсудного на захист та мякістю призначеного йому покарання

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить вирок скасувати, а справу направити на додаткове розслідування в звязку з неправильною кваліфікацією його дій.

Судова колегія, заслухавши доповідача, прокурора та засудженого, які підтримали свої апеляції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій вважає, що вони підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 КПК України в судовому засіданні підсудний має право мати захисника або взяти захист своїх інтересів на себе.

З матеріалів справи видно, що підсудний ОСОБА_2 в судовому засіданні заявив клопотання про призначення до участі у справі захисника (а.с. 241), яке судом задоволено та до участі у справі допущений захисник адвокат ОСОБА_5 (а.с. 245, 246).

24 червня 2010 року ОСОБА_2 заявив клопотання про заміну захисника з мотивів надання некваліфікованої юридичної допомоги.

Ухвалою суду клопотання задоволено частково захисник ОСОБА_5 відлучений від участі в справі, а в наданні нового захисника ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 263).

Відповідно до ст. 46 КПК України підсудний має право в будь-який момент провадження у справі відмовитися від запрошеного чи призначеного захисника. Відмова допускається лише з ініціативи підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного і не позбавляє його права запросити того ж чи іншого захисника в подальших стадіях процесу.

Заміна одного захисника іншим, крім випадків, передбачених статтею 61 цього Кодексу, може мати місце тільки за клопотанням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного.

Заміна одного захисника іншим може мати місце в будь-якій стадії процесу і не тягне відновлення процесуальних дій, вчинених за участю захисника, якого замінено.

З клопотання засудженого видно, що він просив про заміну захисника, а отже суд помилково прийшов до висновку, що він відмовився від захисника. При цьому та обставина, що ОСОБА_2 не відноситься до категорії осіб, при провадженні дізнання, досудового слідства і в розгляді кримінальної справи в суді першої інстанції щодо яких участь захисника є обов'язковою, не позбавляє його права мати захисника.

Отже відмовляючи ОСОБА_2 в праві мати захисника суд істотно порушив його право на захист.

Згідно з ст. 370 КПК України істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову. Вирок в усякому разі належить скасувати, якщо порушено право обвинуваченого на захист.

Зазначаючи в вироку про те, що попередні судимості засудженого погашені суд належним чином не перевірив вказані обставини.

В матеріалах справи є копія вироку Карлівського районного суду від 5 квітня 2007 року, яким ОСОБА_2 засуджений за ст. 122 ч. 1 КК України на 1 рік виправних робіт з відрахуванням 10 % заробітку.

З наданої апеляційному суду довідки УДД України з питань виконання покарань у Полтавській області видно, що станом на 21 жовтня 2010 року ОСОБА_2 відбув лише 9 місяців 11 днів від призначеного покарання.

Виходячи з викладеного вирок щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд під час якого слід перевірити доводи засудженого та прокурора.

Якщо при новому судовому розгляді буде встановлено, що покарання ОСОБА_2 підлягає призначенню за правилами ст. 71 КК України то його призначення в межах вироку слід вважати мяким.

Керуючись ст. 365, 366 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

апеляції в.о. прокурора Карлівського району та засудженого задовольнити частково. Вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2010 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишити попередній взяття під варту.

СУДДІ

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_7