Провадження №1/761/35/2015
В И Р О К
іменем України
02 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

підсудного ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Райгород Кам`янського району Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2008 р.н., з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Іванківського районного суду Київської області від 01.06.2010 р. за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_12 , 22 листопада 2008 року приблизно о 04 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись в підземному переході станції Київського метрополітену «Дорогожичі» по вул. О.Теліги, 14-А в м. Києві, підійшов до раніше незнайомого йому охоронця супермаркету Домашній ОСОБА_13 , який в той час спав на картонних коробках біля службового входу до вказаного торгівельного закладу. Після цього ОСОБА_14 підвівся з підлоги і між ним з ОСОБА_12 виникла розмова, яка переросла в словесний конфлікт. В ході вказаного конфлікту о 04 год. 23 хв. 22 листопада 2008 року, ОСОБА_12 , з мотиву раптово виниклих неприязних стосунків, умисно штовхнув ОСОБА_13 двома руками в груди, після чого наніс йому декілька ударів руками в область голови, від чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу. В цей час у ОСОБА_12 виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 . Скориставшись тим, що останній лежить на підлозі і позбавлений можливості чинити опір, ОСОБА_12 , реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, переслідуючи мету вбивства, з мотиву раптово виниклих неприязних стосунків, став стрибати всією вагою тіла на грудях та голові ОСОБА_13 , наносячи таким чином численні удари ногами в область зазначених життєво важливих частин тіла потерпілого, чим заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження, від яких потерпілий втратив свідомість. Продовжуючи свої злочинні дії, прагнучи довести до кінця свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_13 , ОСОБА_12 наніс ще не менше двох ударів ногами в обличчя потерпілому, що лежав на підлозі без свідомості. Після того як сторонні особи виявили злочинні дії ОСОБА_15 і висловили вимогу їх припинити, останній з метою уникнення кримінальної відповідальності о 04 год. 27 хв. 22 листопада 2008 року з місця вчинення злочину втік.

В подальшому ОСОБА_14 у непритомному стані був доставлений до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, по вул. Братиславській, 3 в м. Києві, де помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від закритої черепно-мозкової травми у вигляді пошкодження м`яких покровів голови, крововилив під оболонку і в речовину головного мозку, обумовлених розвитком набряку та набухання тканин головного мозку, що перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з протиправними діями ОСОБА_12 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1/43/3 від 19.03.2009, при судово-медичному дослідженні, а також вивченні даних медичної документації у ОСОБА_13 виявлено: - «множинні забійні рани» - по даним медичної документації: в лобній області з ліва, в області лівої брові, в області правої брові, в лівій скуловій області, в області носогубного трикутника зліва, в області підборіддя зліва;- крововилив в м`які тканини в правій та лівій скроневих областях; - обмеженно- дифузного характеру субарханаїдальний крововили в проекції зовнішньої поверхні правої тім`яної і потиличной долей, в проекції зовнішньої поверхні лівої скроневої долі, в проекції полюсів і зовнішніх поверхнях лобних долей;- очагові крововиливи в мозолистому тілі;- перелом нижньої щелепи зліва, переломи верхньої щелепи справа та зліва;- переломи 3-6 ребер справа по середньо-ключній лінії, «непрямого» характеру. Об`єм та характер виявлених ушкоджень, характер кліткової реакції в ушкодженнях, у урахуванням довгого перебування в стаціонарі /біля 43 діб/.

Комплекс ушкоджень в області голови у вигляді ушкодження м`яких тканин обличчя та волосяної частини голови, переломів кісток лицьового черепу, крововиливів під оболонку і речовину головного мозку, виник від неодноразової дії тупого предмета та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечності для життя. Переломи 3-6 ребер з права виникли від дії тупого/-их/ предмета /-ів/ та мають ознаки тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості. Між комплексом ушкоджень в області голови та причиною настання смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Смерть ОСОБА_13 наступила від закритої черепно-мозкової травми у вигляді ушкодження м`яких крововиливів голови, крововиливів під оболонку та в речовину головного мозку, обумовивши розвиток набряку та набухання тканини головного мозку.

Відповідно даним медичної документації смерть ОСОБА_13 настала о 19 годині 25 хвили, 04 січня 2009 року, таким чином від часу отримання ушкоджень, до моменту смерті пройшло біля 43 діб. Характер та морфологія виявлених ушкоджень, їх локалізація можуть свідчити, що виникнення вищевказаних ушкоджень в результаті падіння потерпілого з положення «стоячи» і удари о тупий предмет виключається.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_12 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, пояснив про свою непричетність до його вчинення, та відмовився від дачі показань.

Будучи вперше допитаним по даній справі в якості свідка 25.06.2010 року /т.1 а.с.161-165/ ОСОБА_12 повідомив, що не пам`ятає, де знаходився станом на 22 листопада 2008 року, і вказав, що на початку лютого 2008 року він з дружиною та сином переїхав на постійне проживання до м.Чернігів, де проживали разом з батьками дружини: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 по АДРЕСА_3 . Також він повідомив, що після переїзду він відразу влаштувався на роботу заступником начальника будівельного відділу ЗАТ Ренегат. Після водохреща у 2009 році він посварився з дружиною та переїхав проживати до своїх батьків, які проживають в м. Києві, де почав неофіційно працювати двірником в КП ЖЕК Сирець. Повідомив, що з дружиною не проживає, так як вони не помирилися. Вказав, що проводити свій вільний час в районі станції метро Дорогожичі почав лише з серпня 2009 року.

Будучи допитаним в якості підозрюваного від 25 червня 2010 року ОСОБА_12 від дачі показань відмовився /т.1 а.с.192/, а в якості обвинуваченого від 01.07.2010 року /т.1 а.с. 201-202/ та в якості обвинуваченого від 19.08.2010 року /т.1 а.с. 208-209/ вину не визнав та підтримав свої показання в якості свідка від 25.06.2010 року.

Під час допиту у судовому засіданні 08.11.2010 року / т.2 а.с. 25 -26/ під час розгляду справи під головуванням судді ОСОБА_18 . ОСОБА_12 , змінив раніше дані показання та вказав, що станом на листопад 2008 року він проживав у м.Києві разом зі своїми батьками, працював неофіційно двірником на ділянці, де працює його матір по АДРЕСА_4 . 22.11.2008 року був з дитиною у м.Чернігів, куди виїхав по дзвінку дружини 21.11.2008 року, оскільки дружина була в лікарні. Повернувся до м.Києва 25.11.2008 року. Вказав, що 22.11.2008 року та 24.11.2008 року їздив в с.Рижики за молоком для дитини громадським транспортом. В ході розгляду справи іншим складом суду під час судового слідства підсудний (протокол судового засідання від 01.06.2011 року /т.2 а.с.141-142, т.4 а.с.108-110/ фактично підтвердив свої показання при попередніх судових засіданнях, що проводились іншим складом суду, вказав, що він проживав у м.Києві разом зі своїми батьками, працював неофіційно в м. Києві двірником допомагав своїй мамі по роботі. 20.11.2008 року йому зателефонувала дружина та попросила щоб він приїхав доглядати дитину, у зв`язку з тим, що вона була госпіталізована до лікарні. А тому він відпросився у майстра ОСОБА_19 та разом з тестем ОСОБА_16 о 18 год 20 хв. поїхав до м.Чернігова 21.11.2008 року, де перебував до 25.11.2008р.

Незважаючи на невизнання підсудним ОСОБА_12 своєї вини в інкримінованому йому злочині, винуватість останнього підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_20 допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що 13 листопада 2008 року його син ОСОБА_21 1975 року народження влаштувався на роботу в супермаркет «Домашній». ОСОБА_14 довгий час був без роботи тому, що являвся інвалідом ІІ групи і на роботу його не брали. Інвалідом ОСОБА_14 став після випадку на будівництві, він впав з 5 поверху, був пошкоджений хребет та роздроблена ліва нога були вставленні металеві вставки. ОСОБА_14 жив разом з ним тому, що матір померла в 2007 році. Коли ОСОБА_14 знайшов роботу був дуже радий, та що його все влаштовує на новій роботі. На роботу ОСОБА_13 прийняв охоронець ОСОБА_22 . П`ять днів ОСОБА_14 був стажером і 18 листопада він отримав форму охоронця. ОСОБА_14 почав робити офіційно. В ніч на 21 листопада 2008 року ОСОБА_14 не прийшов додому, це було вперше. Як потім з`ясувала міліція: ОСОБА_14 з охоронцем ОСОБА_23 провели ту ніч біля місця роботи у пивній палатці з ігровими автоматами. ОСОБА_14 прийшов рано в ранці 21 листопада 2008 року, швидко поїв та побіг на роботу, залишивши бутерброди які приготував, але забув. 21 листопада 2008 року, близько 16 год.00 хв.,він заїхав до нього на роботу та передав ОСОБА_13 залишенні бутерброди. В той же час він познайомився з начальником охорони ОСОБА_22 , який розповів йому, що задоволений роботою сина і що ОСОБА_13 скоротили період стажування. Після чого він поїхав додому, а син залишився на роботі до 23 год. 00 хв. Але в той день сталася аварія, головні двері магазину не ставилися на сигналізацію. Це відбулося вперше. Там знаходилась головний касир та адміністратор. Чомусь вони залишили вартувати в магазині його сина, хоча не повинні були цього робити. Десь приблизно о першій години ночі приїхав майстер і полагодив вхідні двері. Сина відпустили, але на той час метро вже не працювало і він залишився біля супермаркету. Адміністратор залу разом з головним бухгалтером поїхали на автомобілі та залишили його сина самого. Він влаштувався на коробках біля магазину ночувати, чекаючи поки відкриється метро, щоб поїхати додому. Він зазвичай його не чекав і лягав спати, але коли в ранці побачив, що його постіль заправлена, тобто він не повернувся з роботи, відразу почав телефонувати на мобільний сина, гудки шли, але ніхто не відповідав. Оскільки в той день у нього були заплановані зустрічі по роботі, він поїхав на цілий день і повернувся лише вечором, гадаючи, що син вже дома, але дома його не було. Після чого він знову почав дзвонити, йшли гудки, але ніхто не відповідав. 23 листопада 2008 року йому зателефонував черговий Шевченківського РУГУ та повідомив, що його син знаходиться в лікарні в тяжкому стані. Він швидко зібрався і поїхав до лікарні. Прибувши туди, він зустрівся з черговим лікарем. Лікар повідомив, що його не били, а просто вбивали. У сина було переламані верхня та нижня щелепа, переламане перенісся, повністю затекло одне око, і було вісім гематом на голові. Коли він попрохав побачити сина, лікар відмовив тому, що він знаходився в комі. Через 10 днів він прийшов до тями. І через 15 днів після його приїзду до лікарні, його перевели у відділення інтенсивної терапії, де він його вперше і побачив. Говорити він не міг, тільки пошепки. Він перебував в цьому відділенні майже до нового року. Лікар, оскільки його стан погіршувався, вирішив зробити сину рентген легенів, оскільки в нього були переламані три ребра. Повізши його на рентген, він вперше з ним почав розмовляти. Коли він віз сина, то запитав хто його бив, на що він сказав ім`я « ОСОБА_24 », більше він з ним не розмовляв, оскільки йому було важко говорити. 04 січня 2009 року о 19год. 30хв. зателефонував черговий лікар і повідомив, що його син помер;

- показаннями допитаного в судовому засіданні як свідка ОСОБА_25 , який пояснив, що його знайомий ОСОБА_26 , який мав в переході станції Київського метрополітену Дорогожичі точку з продажу квітів та у якого працювала його дружина ОСОБА_27 , попросив його почергувати декілька ночей на квітах сторожем, на що він погодився. Так, в ніч з 21 листопада 2008 року по 22 листопада 2008 року до 08 ранку він працював на квітах, які знаходились між виходом зі станції Київського метрополітену Дорогожичі /в підземному переході та супермаркетом Сирецький /Домашній/, що у вказаному підземному переході. Так як йому стало холодно він, взяв стілець та перейшов безпосередньо до входу в станцію метро Дорогожичі, тому, що там було тепліше. Приблизно о 01 год. 00 хв., він побачив, що зліва в кінці стіни супермаркету хтось поворухнувся, та подивившись туди, він побачив чоловіка, який лежав на розібраних картонних коробках. Побачивши його, він подумав, що чоловік знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та ближче до останнього не підходив. Як пізніше йому стало відомо, що прізвище даного чоловіка ОСОБА_14 . Приблизно о 01 год. 15 хв. до нього підійшов раніше незнайомий ОСОБА_12 , який підійшов до нього на відстань п`яти метрів та протягом 15 секунд дивився на нього, при цьому він нічого не казав. По його вигляду було зрозуміло, що він у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_13 , який в цей час лежав на коробках та який прокинувся, встав та розмовляв з ОСОБА_12 протягом 5-10 хв. В процесі розмови ОСОБА_12 наніс декілька ударів ОСОБА_13 , від чого той впав на асфальт. Після падіння ОСОБА_13 , ОСОБА_12 почав стрибати ногами на ньому, на його голові та бити його ногами. Через деякий час до останніх підбіг, ще один чоловік, як пізніше він дізнався ОСОБА_28 з ліхтарем в руці та почав кричати ОСОБА_12 - Що ти робиш?. Побачивши це, ОСОБА_12 став тікати по підземному переходу в сторону станції Київського метрополітену Шулявська, а ОСОБА_28 побіг вслід за останнім. Але так як ОСОБА_28 не зміг наздогнати ОСОБА_12 , повернувся і ОСОБА_28 викликав швидку. Крім того, повідомив, що після того, як він дав слідчому показання, на його домашній телефон поступали дзвінки з вимогою не давати свідчення у даній справі проти ОСОБА_29 ;

- показаннями допитаного в судовому засіданні як свідка ОСОБА_30 , який пояснив, про те, що з 2007 року здійснює охорону торгівельних кіосків, що розташовані у підземному переході станції метрополітену Дорогожичі. 21 листопада 2008 року він перебував у своєму службовому приміщенні та періодично виходив в перехід дивитись за обстановкою. Так, приблизно о 02 год. 22 листопада 2008 року він вийшов з кімнати охорони та направився в бік виходу з метро. Біля вітрин супермаркету «Домашній», він побачив охоронця ОСОБА_13 , який розмовляв з ОСОБА_12 .. ОСОБА_14 і ОСОБА_15 про щось розмовляли та розмахували руками. Він пройшовся до входу в парк та повернувся до службової кімнати, де і заснув. Прокинувшись, він пішов по переходу, та проходячи вітрини супермаркету Домашній, побачив розбризкану кров на стіні та вікні вказаного магазину. Біля входу в супермаркет Домашній одна з дівчат повідомила, що вночі побили ОСОБА_13 , якого забрала швидка з місця події. В подальшому влітку 2009 року він, перебуваючи у шатрі Десант разом зі своєю знайомою ОСОБА_31 , побачив, як ОСОБА_12 штовхає його знайому дівчину на ім`я ОСОБА_32 . Він відразу підійшов до вказаного хлопця та зупинив конфлікт. Останній перебував у стані алкогольного сп`яніння. Приблизно через кілька днів ОСОБА_12 підійшов до нього та запропонував випити за примирення. Вони познайомились ближче та в подальшому спілкувались та розпивали спиртні напої. Крім того, повідомив, що після того, як він дав слідчому показання, на його телефон поступали дзвінки з погрозою не давати свідчення у даній справі;
- показаннями допитаного в судовому засіданні як свідка ОСОБА_28 , про те, що десь 22 листопада 2008 року приблизно о 02 год. він вийшов з дому та пішов гуляти по парку, який розташований на житловому масиві Сирець неподалік від вул. О.Теліги в м.Києві та станції Київського метрополітену. Того ж дня, приблизно о 03 год. 04 хв., коли він зайшов на територію переходу станції Київського метрополітену Дорогожичі з парку, то побачив як ОСОБА_12 наносив удари правою ногою ОСОБА_13 . Він відразу крикнув - Що ти робиш?, на що ОСОБА_12 спочатку повернувся обличчям в його бік, після чого, розвернувшись до переходу, що веде в парк Бабин Яр, побіг у вказаному напрямку. Він побіг за останнім, щоб відігнати його. Коли він повернувся до переходу, то побачив хлопця, що охороняв квіти ОСОБА_25 , який запитав, чи не страшно йому було, на що він повідомив, що не страшно. Потім він викликав швидку та міліцію. Крім того, повідомив, що на його телефон були погрози, з приводу його свідчень та просили змінити його свідчення, які він надавав слідчим. Вказані обставини також підтверджуються копією постанови від 31 жовтня 2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи зі змісту якої вбачається, що оперуповноваженим ВКР Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві старшим лейтенантом міліції ОСОБА_33 проводилась перевірка по заяві ОСОБА_11 , щодо погроз свідку по кримінальній справі № 12-17016 гр. ОСОБА_28 , який будучи опитаним, підтвердив даний факт та повідомив, що дійсно у вересні-жовтні місяці 2010 року йому на мобільний телефон НОМЕР_1 з телефону НОМЕР_2 було здійснено дзвінок, та невідомий в грубій формі казав не з`являтись у судове засідання та не давати свідчення по кримінальній справі відносно ОСОБА_34 /т.2 а.с.77-78/.

- показаннями допитаного в судовому засіданні як свідка ОСОБА_35 , яка пояснила про те, що 21.11.2008 року вона працювала касиром в магазині «Домашній» на станції метро «Дорогожичі», разом з нею працював охоронцем ОСОБА_21 . Того дня, вечором, після робочого дня, вони вирішили з колективом випити пива. Вони стояли біля виходу з метро «Дорогожичі» , біля лавки пили пиво. В цей час до них підійшов ОСОБА_12 , якого вона раніше неодноразово бачила /оскільки він періодично приходив до охоронців магазину і брав у борг гроші/, при цьому хтось з хлопців попросив ОСОБА_12 їх залишити, оскільки вони хотіли побути в колективі співробітників. В той день зламалась сигналізація в магазині і адміністратор магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОСОБА_36 , попросила ОСОБА_37 залишитись в магазині, на що він погодився та пішов до магазину. В подальшому вони допили пиво та на метро поїхали додому, а ОСОБА_38 при цьому залишився біля магазину;
- показаннями свідка ОСОБА_39 , який суду повідомив, що у 2008 році працював охоронцем на станції Київського метрополітену «Дорогожичі». Так, о 06 годині 00 хвилин ранку, точної дати не пам`ятає, відкривши станцію метро, побачив, слідчо-оперативну групу, підійшовши до них, запитав, що трапилось. Після чого йому, наряд міліції повідомили, що відбулось вбивство. В подальшому його викликали до райвіддліку міліції для дачі показів. При цьому, пояснити ні чого не міг, оскільки він після останнього пасажира метрополітену закрив двері станції та знаходився в середині. Крім того, повідомив суду, що ніколи не бачив підсудного ОСОБА_12 ;- показаннями допитаного в судовому засіданні як свідка ОСОБА_40 , який суду повідомив, що він працював охоронцем у залі гральних автоматів, який розташований на території Київського метрополітену «Дорогожичі». До залу гральних автоматів, заходив ОСОБА_12 , але на гральних автоматах він не грав, приходив просто поздороватись та випити пива, та іноді позичав гроші у персоналу. Крім того, повідомив, що один раз ОСОБА_12 , спровокував конфлікт та побився з охоронцем ОСОБА_41 . Також повідомив, що восени ОСОБА_12 вдягав пухову куртку чорного кольору з капюшоном, спортивні штани чорного кольору та кросівки. Про те, що в підземному переході побили охоронця магазину «Домашній» йому стало відомо від ОСОБА_42 . При цьому, він не знає чому, однак ходили чутки, що побив охоронця саме ОСОБА_12 ;

- показаннями свідка ОСОБА_43 , який суду повідомив, що він приймав участь при проведенні досудового слідства у даній кримінальній справі. Так, у 2008 році по лінії «02» отримали повідомлення, що біля станції Київського метрополітену «Дорогожичі» - супермакету «Домашній» сталося побиття. Після чого на місце пригоди виїхала слідча група та проводила всі необхідні першочергові заходи щодо встановлення особи потерпілого, оскільки при ньому не було документів, та особи, яка наносила тілесні ушкодження. Після чого, встановили свідка, який там продав квіти, та який безпосередньо бачив, що саме ОСОБА_12 наносив удари потерпілому. В подальшому, намагались допитати потерпілого, але лікарі їх не пускали, оскільки він перебував в комі та в подальшому помер. Зібравши всі достатні докази, що вбивство скоїв ОСОБА_12 , вони почали його шукати, оскільки за адресою реєстрації він не проживав. В подальшому було встановлено, що підсудний ОСОБА_44 перебуває у Житомирському СІЗО за вчинення грабежу, після чого вони поїхали до ОСОБА_12 для отримання від нього показів. При цьому, ОСОБА_12 відмовився від дачі показів, та пояснив, що ніякого відношення до вбивства біля магазину «Домашній», який розташований біля Київського метрополітену «Дорогожичі» немає. В подальшому, проводився обшук за місцем реєстрації ОСОБА_12 де були вилучені речі відповідно до протоколу обшуку.

Вина ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, також підтверджується письмовими доказами по справі, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 22.11.2008 року, відповідно до якого зафіксована обстановка на місці вчинення злочину та вилучено відбиток суміші червоного кольору / т.1 а.с. 14-17/;

- даними протоколу огляду та вилучення від 23.11.2008 року, відповідно до якого у громадянки ОСОБА_45 вилучені речі, які належать громадянину ОСОБА_13 , та на яких є сліди крові а саме: куртку чорну шкіряну, сірі брюки, чорний светр, футболку синю, черевики коричневі, гаманець коричневий / т.1 а.с. 60/;

- даними протоколу огляду та вилучення від 25.11.2008 року, відповідно до якого громадянка ОСОБА_46 добровільно надала СД-диск, білого кольору з записом події, яка мала місце 22.11.2008 року /т.1 а.с. 61/;

- даними протоколу огляду CD-R диску Pleomax та на відеозаписі, який був переглянутий у судовому засіданні, з яких вбачається, що о 04 год. 23 хв. в переході йде розмова між двома чоловіками, один з яких тримає в руці пляшку пива та періодичного вживає пиво є нижче зростом за іншу особу. Після чого особи відходять трохи в сторону. Потім особа з пивом йде, а потім повертається. Особи продовжують спілкуватись, в процесі спілкування особа, що вище зростом спочатку штовхає особу, що нижче зростом, після чого особа, що нижче зростом стає в бойову стійку, після чого починається бійка, в процесі якої особи переміщуються з поля зору відеокамери. Після чого о 04 год. 27 хв. особа, що нижче зростом, вбігає в поле зору камери, призупиняється та обертається, а потім біжить далі. Через декілька секунд за даною особою біжить третя особа / т.1 а.с. 62-64/;

- даними постанови про приєднання до справи речових доказів від 31.03.2010 р., відповідно до якої приєднано речовий доказ СД-R диск «Pleomax», який залишено на зберіганні при матеріалах кримінальної справи №10-17016 /т.1 а.с. 65/;

- даними лікарського свідоцтва про смерть №43/2 від 05.01.2009 року, відповідно до якого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер від закритої черепно мозкової травми /т.1 а.с.69/;

- даними картки швидкої медичної допомоги від 22.11.2008 року, відповідно до якої було прийнято виклик о 04 год. 38 хв. 22.11.2008 року на станцію метро Дорогожичі біля входу в супермаркет, причина побиття

/т.1 а.с.71/;

- даними висновку експерта № 1/43/3 від 19.03.2009 року, відповідно до якого у ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у виді: множинні забійні рани- по даним медичної документації: в лобній області з ліва, в області лівої брові, в області правої брові, в лівій скуловій області, в області носо-губного трикутника зліва, в області підборіддя зліва; - крововилив в м`які тканини в правій та лівій скроневих областях; обмежено-дифузного характеру субарахноїдальний крововилив в проекції зовнішньої поверхні правої тім`яної і потиличної долей, в проекції зовнішньої поверхні лівої скроневої долі, в проекції полюсів і зовнішніх поверхонь лобних долей; - вогнищевий крововилив в мозолистому тілі; - перелом нижньої щелепи зліва, переломи верхньої щелепи справа та зліва; - переломи 3-6 ребер справа по середньо ключичній лінії, непрямого характеру. Об`єм та характер виявлених ушкоджень, характер кліткової реакції в ушкодженнях, з урахуванням довгого перебування в стаціонарі ( біля 43 діб) все це не виключає можливості утворення даних ушкоджень в строк вказаний в постанові. Тобто 22 листопада 2008 року приблизно о 04 год. 30 хв. Комплекс ушкоджень в області голови у вигляді ушкодження м`яких тканин обличчя та волосяної частини голови, переломів кісток лицьового черепу, крововиливів під оболонку та речовину головного мозку, виник від неодноразової дії тупого предмета та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечних для життя. Переломи 3-6 ребер з права виникли від дії тупого (-их) предмета ( -ів) та мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Між комплексом ушкоджень в області голови та причиною настання смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Смерть ОСОБА_13 наступила від закритої черепно-мозкової травми у вигляді ушкодження м`яких покровів голови, крововилив під оболонку та в речовину головного мозку, обумовивши розвиток набряку та набухання тканин головного мозку. Відповідно даним медичної документації смерть ОСОБА_13 настала о 19 год. 25 хв. 04 січня 2009 року, таким чином від часу отримання ушкоджень, до моменту смерті пройшло біля 43 діб. Характер та морфологія виявлених ушкоджень, їх локалізація можуть свідчити, що виникнення вищевказаних ушкоджень в результаті падіння потерпілого з положення стоячи удару об тупий предмет виключається /т.1 а.с. 75-78/;

- даними акту судово-медичного обстеження трупа №43/3 від 12.03.2009 року, відповідно до якого оглянуто труп на ім`я ОСОБА_14 , 1975 р.н., та виявлено: - «множинні забійні рани»- по даним медичної документації: в лобній області з ліва, в області лівої брові, в області правої брові, в лівій скуловій області, в області носо-губного трикутника зліва, в області підборіддя зліва; - крововилив в м`які тканини в правій та лівій скроневих областях; - обмежено-дифузного характеру субарахноїдальний крововилив в проекції зовнішньої поверхні правої тім`яної і потиличної долей, в проекції зовнішньої поверхні лівої скроневої долі, в проекції полюсів і зовнішніх поверхонь лобних долей; - вогнищевий крововилив в мозолистому тілі; - борозда тиску на півкулях мозжечка від краю великого потиличного отвору;- перелом нижньої щелепи зліва, переломи верхньої щелепи справа та зліва. Смерть ОСОБА_13 наступила від закритої черепно-мозкової травми у вигляді пошкодження м`яких покривів голови, крововилив під оболонку і в речовину головного мозку, внаслідок яких виник розвиток набряку та набухання тканини головного мозку /т.1 а.с. 79-84/;

- даними акту судово-медичного дослідження № 64 від 17.02.2009 року, відповідно до якого оглянуто шматочки внутрішніх органів з трупу ОСОБА_14 , 1975 року народження, а саме: головний мозок 5, серце2, печінка 1, селезінка 1, нирка 2, наднирник 1, підшлункова залоза 1, м`які тканини 1, та встановлено дрібно вогнищеві субараханоїдальні крововиливи в правій тім`яній частині з ознаками організації. Вогнищеві крововиливи в судинному сплетінні мозолястого тіла з продуктивною реакцією перифокально, явища резорбції в тканині головного мозку. Набряк набухання тканини головного мозку. Плеврофібіоз в легенях; макрофагальний десквамативний альвеоліт зонально. Поля некроза з вогнищевими крововиливами та гнійно проліферативною перифокальною реакцією, елементи кісткового мозку в судинах селезінки. Серозний інтерстиціальний панкреатит. Фокуси некронефроза. Шунтування кровоточу в нирках. Хронічний персистуючий гепатит. Дрібновогнищевий замісний кардіосклероз з гіпоксичною дистрофією міокарда /т.1 а.с.85-86/;

- даними висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 33 від 28.01.2009 року, відповідно до якого на марлевому тампоні зі змивом, вилученим з переходу станції Київського метрополітену «Дорогожичі» виявлено кров /т.1 а.с. 91-93/;

- даними висновку судово-медичної імунологічної експертизи № 6 від 20.01.2009 року, відповідно до якого на доставлених для дослідження речових доказах: чоловічій сорочці, светрі, штанах з ременем, куртці, парі черевик та гаманці, вилучені у потерпілого ОСОБА_13 , виявлена кров /т.1 а.с. 98-102/;

- даними постанови про приєднання до справи речових доказів від 20.07.2009 року, відповідно до якої до кримінальної справи №10-17016, приєднано в якості речових доказів футболку, светр, штани з ременем, куртку, пару черевиків, гаманець та змив рідини червоного кольору /т.1 а.с. 104/;

- даними протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання, від 28.04.2010 року, з яких вбачається, що свідок ОСОБА_25 серед фотографій пред`явлених на впізнання вказав на фотокартку №2, на якій зображений ОСОБА_12 та повідомив, що саме дана особа нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_13 у переході на станції Київського метрополітену «Дорогожичі»22 листопада 2008 року / т.1 а.с. 143-144/;

- даними протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання від 14.05.2010 року, з яких вбачається, що свідок ОСОБА_47 серед фотографій пред`явлених на впізнання вказав на фотокартку №1, на якій зображений ОСОБА_12 та повідомив, що саме дана особа 22 листопада 2008 року, приблизно о 02 годині перебувала у переході станції Київського метрополітену «Дорогожичі» та спілкувався з ОСОБА_13 / т.1 а.с. 160/;

- даними протоколу очної ставки між свідком ОСОБА_25 та ОСОБА_12 від 25.06.2010 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_25 підтвердив раніше надані показання та вказав, що бачив, як між ОСОБА_12 та чоловіком в формі охоронця виник конфлікт в процесі якого охоронець впав, а ОСОБА_12 почав стрибати по тілу та голові охоронця, до того моменту, поки не підбіг раніше незнайомий чоловік з ліхтариком в руці, який кричав Що ти робиш?. Побачивши чоловіка з ліхтариком, ОСОБА_12 втік переходом у напрямку пам`ятнику Бабин Яр, а охоронець залишився лежати без свідомості з закривавленою головою /т.1 а.с. 166-167/;

- даними протоколу очної ставки між свідком ОСОБА_47 та ОСОБА_12 від 25.06.2010 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_47 підтвердив свої показання та наполіг на тому, що бачив ОСОБА_12 один раз, а саме перед Новим роком у 2008 році в переході станції Київського метрополітену Дорогожичі у нічний час приблизно о 02 годині 03 годині, коли той стояв біля магазину Сирецький та спілкувався з охоронцем вказаного магазину ОСОБА_48 / т.1 а.с.168-169/;

- даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 09.07.2009 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_28 серед чотирьох осіб пред`явлених для впізнання вказав на ОСОБА_12 , як на особу, що нанесла ОСОБА_13 тілесні ушкодження у переході станції Київського метрополітену Дорогожичі 22 листопада 2008 року /т.1 а.с. 185-186/

- даними протоколу очної ставки між свідком ОСОБА_28 та ОСОБА_12 від 19.08.2010 року, під час якої ОСОБА_28 підтвердив раніше надані показання та вказав, що восени 2008 року, він проходив перехід станції Київського метрополітену Дорогожичі та бачив ОСОБА_12 , який бив ногою особу, що лежала на підлозі / т.1 а.с.189-190/;

- даними акту амбулаторної судово-психіатричної та судово-наркологічної експертизи № 761 від 20.07.2010 року, згідно якого ОСОБА_12 на момент вчинення злочину, якою-небудь душевною хворобою, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності та іншими психічними розладами не страждав і за своїм психічним станом тоді міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент вчинення злочину якою-небудь наркологічною залежністю не страждав.

Наявна в матеріалах кримінальної справи роздруківка телефонних дзвінків абонента НОМЕР_3 , отримана на виконання судового доручення, судом не враховується, оскільки дані, що в ній містяться, не мають жодного доказового значення у справі: ні для підтвердження обвинувачення, ні для його спростування.

Крім того, як вбачається з показань всіх свідків, допитаних в судовому засіданні, та досліджених судом письмових доказів подія злочину мала місце з 4 год. до 4 год. 27 хв. 22.11.2008 р., після чого ОСОБА_12 з метою ухилення від кримінальної відповідальності з місця вчинення втік. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що дата припинення ОСОБА_12 протиправних дій о 04 год. 27 хв. 22 листопада 2010 року вказана у обвинувальному висновку з технічною помилкою, яка не впливає на кваліфікацію протиправних дій останнього.
Таким чином, вивчивши та ретельно дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості підсудного ОСОБА_12 у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.115 КК України.

При цьому, перевіривши доводи сторони захисту щодо непричетності підсудного ОСОБА_12 до вчинення злочину, суд вважає їх неспроможними, виходячи з наступного.
Так, за клопотанням сторони захисту та підсудного ОСОБА_12 судом була перевірена їх версія щодо перебування підсудного у час вчинення злочину в іншому місці, значно віддаленому від місця вчинення злочину, та як наслідок - обмови підсудного ОСОБА_12 потерпілим та свідками обвинувачення по справі, шляхом допиту в судовому засіданні заявлених захистом свідків ОСОБА_49 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 .

Свідок ОСОБА_49 пояснила, що вона та мати підсудного працювали двірниками у ТОВ «Київжитлосвіт». Мати ОСОБА_12 дуже хворіла, та її неофіційно заміняв ОСОБА_12 21 листопада 2008 року, вона разом з ОСОБА_12 працювала приблизно до 3 години дня, чула як ОСОБА_12 спілкувався з своєю дружиною та тещею по телефону, які проживали в м. Чернігові, та які повідомили, що дружину поклали в лікарню на лікування і ОСОБА_12 зазначив, що буде їхати до дружини, оскільки маленька дитина і за нею необхідний догляд. Потім мати ОСОБА_12 повідомила, що він у вечері поїхав до м. Чернігова. Після чого вона особисто телефонувала ОСОБА_12 та запитувала, як у нього справи, на що він повідомив, що перебуває в м. Чернігові, жінка в лікарні, а він разом з дитиною. Повернувся ОСОБА_12 з м. Чернігова до м. Києва приблизно через тиждень як поїхав.
Свідок ОСОБА_19 пояснила, що вона працює майстром в ТОВ «Житлосвіт», в 2008 році, це був ЖЕК, та разом з нею працювала мати ОСОБА_12 ОСОБА_53 , яка часто хворіла та їй на допомогу приходив ОСОБА_12 та неофіційно працював у ЖЕКу двірником. 21.11.2008 року до неї звернувся ОСОБА_12 з проханням відпроситися з роботи, щоб поїхати до м. Чернігова, оскільки там жила його дружина, яка захворіла та виникла необхідність приглянути за дітьми, при цьому їй не відомо чи поїхав він до м. Чернігова в цей день.
Свідок ОСОБА_53 пояснила, що ОСОБА_12 є її сином. Вона працює двірником у ТОВ «Київжитлосвіт», з осені 2008 року її син ОСОБА_12 допомагав їй на роботі, оскільки у неї поганий стан здоров`я. Так, 21 листопада 2008 року ОСОБА_12 близько третьої години дня вийшов з дому, з метою поїхати до м. Чернігова, де жила його дружина разом дитиною, оскільки дружина попала в лікарню і йому необхідно було доглядати за дитиною. В подальшому того ж дня, близько шостої вечора, ОСОБА_12 зателефонував та повідомив, що вже приїхав до м. Чернігова. В подальшому вона телефонувала 22.11.2008 р. ОСОБА_12 , який повідомив, що відключає телефон, та буде в м. Чернігові до понеділка. В подальшому 25 червня 2010 року, її сина ОСОБА_12 затримали за підозрою у вбивстві.

Свідок ОСОБА_54 суду повідомив, що він з 2007 рік по 2010 рік працював дільничним за місцем проживання підсудного ОСОБА_12 . Зазначив, що знає матір ОСОБА_12 , яка працювала двірником. ОСОБА_12 допомагав їй прибирати листя. В подальшому, мати ОСОБА_12 повідомила йому, що її сина затримали за підозрою у вбивстві. З приводу обставин, які мали місце 21-22 листопада 2008 року, йому ні чого не відомо.

Аналізуючи показання вищевказаних свідків, суд вважає, що за своїм змістом вони жодним чином не спростовують факту перебування підсудного в період часу з 4 години до 4-30 год. 22 листопада 2008 року в підземному переході станції Київського метрополітену «Дорогожичі», оскільки жоден із зазначених свідків очевидцем місцезнаходження ОСОБА_12 у вказаний період часу не був.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що ОСОБА_12 є її зятем, чоловіком її доньки. 21 листопада 2008 року ОСОБА_12 приїхав з м. Києва до м. Чернігова, оскільки її донька потрапила в лікарню, так як мала захворювання на цукровий діабет, та була маленька дитина, яку не було на кого залишити. При цьому, запевнила суд, що саме 21 листопада 2008 року, ОСОБА_12 та її чоловік ввечері приїхали з м. Києва до м. Чернігова.
Свідок ОСОБА_55 пояснила, що ОСОБА_12 на той час доводився їй чоловіком. Так, 13 листопада 2008 року її поклали до лікарні. 21 листопада 2008 року ОСОБА_56 разом з її батьком приїхав в м. Чернігів. 21.11.2008 року, близько сьомої вечора вони разом з її мамою накривали на стіл, оскільки у її батьків була річниця весілля і в цей час приїхав ОСОБА_56 разом з її батьком з м. Києва. Коли вона була в лікарні, то ОСОБА_12 сидів з дитиною та в понеділок їздив за молоком до бабусі в село. Вони на той час проживали з чоловіком окремо, бо ОСОБА_12 не міг знайти роботу в м. Чернігові, а вона не хотіла переїжджати до м. Києва.

Оцінюючи показання в судовому засіданні свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_50 стосовно знаходження підсудного ОСОБА_12 в ніч з 21 на 22 листопада 2008 року за місцем їх проживання в м. Чернігові, судом враховується, що вказані свідки є близькими родичами останнього та є зацікавленими у позитивному розгляді справи з позиції захисту підсудного.

Про вказані вище обставини свідчить також той факт, що вперше інформація про наявність додаткових свідків, заявлених стороною захисту, які можуть підтвердити алібі підсудного на час вчинення інкримінованого йому злочину, з`явилась лише після проведення досудового розслідування та направлення кримінальної справи до суду, а саме: в судовому засіданні. Тобто, після фактичного затримання ОСОБА_12 як підозрюваного, так і протягом досудового слідства, жодних даних про наявність свідків, які підтверджують алібі підсудного, ані з боку останнього чи захисника, ані з боку родичів та знайомих, заявлено не було. Доводи сторони захисту щодо усного повідомлення слідчому на стадії досудового розслідування про вказаних свідків, суд вважає неспроможними, оскільки зазначене не підтверджується жодними доказами, та спростовується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, де відсутні будь-які повідомлення про наявність таких осіб та жодної скарги з приводу відмови слідчого щодо їх допиту немає.

Таким чином, враховуючи наведене, оскільки дані свідки є близькими родичами, друзями близьких родичів, суд критично оцінює їх показання, та вважає їх спрямованими на ухилення ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Крім того, показання додаткових свідків спростовуються показаннями потерпілого та свідків - очевидців побиття ОСОБА_13 , а саме: ОСОБА_25 та ОСОБА_28 та показанням свідків ОСОБА_57 і ОСОБА_30 стосовно підтвердження факту перебування підсудного ОСОБА_12 біля магазину «Домашній» у час події, які є логічними та послідовними як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні, а також узгоджуються з іншими зібраними в стадії досудового слідства іншими доказами, які знайшли підтвердження в ході судового слідства. Крім того, як потерпілий, так і свідки обвинувачення зазначили, що жодних підстав обмовляти ОСОБА_12 у них немає, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про неспроможність показань підсудного щодо його обмови з боку як потерпілого, так і свідків.

Суд критично оцінює доводи захисника та підсудного щодо наявності розбіжностей в Акті судово-медичного дослідження (дослідження) трупа №43/3 та висновку експерта №1/43/3 в частині не встановлення належним чином дати та часу смерті, причини смерті ОСОБА_13 , оскільки такі відомості, всупереч твердженням захисника, містяться у вказаних документах, та були предметом безпосереднього дослідження в судовому засіданні. Крім того, судом було досліджено протокол судового засідання від 21.01.2011р. щодо роз`яснення висновку експерта ОСОБА_58 під час розгляду іншим складом суду, з якого вбачається, що допит експерта проводився в присутності всіх учасників судового процесу, зокрема підсудного та його захисника, та експертом надані відповідні роз`яснення щодо технічної помилки у даті смерті, та підтверджено причину смерті. /т.2 а.с.83-84/.

Твердження захисника та підсудного щодо невстановлення на досудовому слідстві умислу на вбивство ОСОБА_13 та скарги на дії прокурора щодо винесення постанови про перекваліфікацію дій з ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.115 КК України, суд вважає безпідставними, оскільки, як було встановлено в суді, підсудний стрибав на тілі потерпілого, при цьому також наносив йому неодноразові удари ногами по голові, тобто у життєво важливі органи, і зважаючи на тривалість дій підсудного щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , спосіб нанесення цих ушкоджень, їх кількість та локалізацію, в тому числі і характер виявлених тілесних ушкоджень, сукупність всіх цих обставин, прямо свідчить саме про умисел підсудного на протиправне позбавлення життя ОСОБА_13 .

Суд також не приймає доводи захисту в частині наявності протиріч показань свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_28 щодо конкретного часу події, оскільки такі розбіжності щодо часу вчинення злочину, вказані свідками, є несуттєвими, та такими, що не впливають на кваліфікацію дій підсудного, й пов`язаними із суб`єктивним сприйняттям часу зазначеними особами, а також значним періодом з моменту події злочину та дачею показань вказаними особами, та оцінюються судом в сукупності з іншими доказами по справі, дослідженим в судовому засіданні.

Невизнання підсудним своєї вини у вчиненні злочину та посилання на обмову його потерпілим та свідками, суд вважає засобом захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, та дає критичну оцінку доводам підсудного, які є суперечливими та не узгоджуються з іншими доказами, та спростовуються показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , які є логічними та послідовними, а також узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_12 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії особливо тяжких, конкретні обставини справи, відношення підсудного до скоєного, який заперечив свою причетність до вчинення злочину, заподіяні злочином збитки не відшкодовані, думку потерпілого.

Також судом враховується те, що підсудний за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вік та стан його здоров`я; офіційно не працював, має неповнолітню дитину, за час перебування під вартою в черговій частині Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві зарекомендував себе позитивно, за час проходження служби в Збройних силах України зарекомендував себе позитивно, на момент вчинення злочину судимим не був, однак засуджувався, після вчинення даного злочину.

Обставин, які пом`якшували покарання підсудного судом не встановлено.

Судом враховується як обставина, що обтяжує покарання підсудного, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_12 та попередження вчинення ним нових злочинів призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.115 КК України.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_12 засуджений вироком Іванківського районного суду Київської області від 01 червня 2010 року за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України, до покарання у виді 3-х років позбавлення волі, і на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, при цьому вчинив новий злочин, покарання за який належить відбувати реально, в даному випадку принципи поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не застосовуються, а кожний вирок виконується самостійно.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 30000 грн. підлягає частковому задоволенню, з урахуванням документального підтвердження розміру матеріальної шкоди завданої потерпілому в сумі 9594,13 грн.

Питання про речові докази підлягає вирішення згідно вимог ст.81 КК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Керуючись суд ст.ст.323, 324 КПК України 1960 р., п.11 Розділу ХІ Перехідних положень, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 14 /чотирнадцять/ років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначити покарання ОСОБА_12 у виді позбавлення волі строком на 14 /чотирнадцять/ років призначеного за даним вироком, та у виді позбавлення волі строком на 3 роки, зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки, призначеного за вироком Іванківського районного суду Київської області від 01 червня 2010 року, який виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_12 обчислювати з 25 червня 2010 року.

Запобіжний захід ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишити без змін взяття під варту.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9594 /дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири/ грн. 13 коп.

Речові докази: диск CD-R Pleomax - зберігати в матеріалах справи (т.1 а.с. 65); футболку (сорочку), светр, штани з ременем, куртку, пару черевиків, гаманець, передати в розпорядження потерпілого ОСОБА_20 , змив речовини червоного (бурого) кольору - знищити ( т.1 а.с.104).

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 діб з дня проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва учасниками процесу, засудженим - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя