В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2015 року Ленінський районній суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002557 за обвинуваченням:

· ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2011 року за ст.ст. 185 ч. 2, 187 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відбуває покарання в Дніпропетровській виправній колонії № 89, тримається під вартою з 28 січня 2015 року, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 засуджений вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2011 року за ст.ст. 185 ч. 2, 187 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до восьми років позбавлення волі та був направлений для відбуття покарання в Дніпропетровську виправну колонію № 89, розташовану по вул. Будьонного, 1 в м. Дніпропетровську.

Відбуваючи покарання в Дніпропетровській виправній колонії № 89 з 11 квітня 2012 року, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з вимогами п. 29 наказу № 275 від 25 грудня 2003 року Департаменту України по виконанню покарань правил внутрішнього розпорядку виправної колонії, вимогами ст. 107 КВК України про права та обов`язки засуджених до позбавлення волі, вимогами ст. 391 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за злісну непокору вимогам адміністрації виправної колонії, будучи 07 квітня 2014 року притягнутим до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення в приміщення камерного типу на три місяці, злісно порушив вимоги і режим відбуття покарання, що виразилось у злісній непокорі законним вимогам адміністрації виправної установи, а саме:

- 01 червня 2014 року намагався встановити між камерний зв`язок;

- 18 вересня 2014 року палив цигарку у невстановленому місці;

- 21 вересня 2014 року був відсутній на вечірній перевірці;

- 25 вересня 2014 року відмовився виконати команду «підйом»;

- 09 жовтня 2014 року, 12 жовтня 2014 року, 16 жовтня 2014 року та 21 жовтня 2014 року самовільно порушив секторну локалізацію.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 391 КК України як злісна непокора законним вимогам адміністрації виправної установи, вчинена особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, коли вона за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана стягненню у вигляді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

У кримінальному провадженні між прокурором та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості від 17 листопада 2014 року, відповідно до умов якої, ОСОБА_4 визначено покарання за ст. 391 КК України у вигляді одного року позбавлення волі, та, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2011 року, яка станом на 01 червня 2014 року становила три роки 8 місяців 10 днів, остаточно визначено чотири роки позбавлення волі.

Дослідивши матеріали судового провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за можливе затвердити укладену угоду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено в судовому засіданні, укладення угоди сторонами є добровільним, заснованим на можливості виконання обвинуваченим взятих на себе обов`язків та здійснено з дотриманням вимог ст.ст. 469-470, 472 КПК України.

Обставин, передбачених ст. 474 КПК України, які були б перешкодою для затвердження угоди про визнання винуватості, не встановлено.

Визначене покарання відповідає ступеню суспільної небезпеки, обставинам вчиненого діяння, яке не є тяжким, та особі обвинуваченого, який раніше судимий, але разом з тим виразив щире каяття у скоєному.

Наслідки укладення угоди, в тому числі щодо обмеження права оскарження вироку, передбачені ст.ст. 394, 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 474-475 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, укладену 17 листопада 2014 року між прокурором та обвинуваченим.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України остаточне покарання визначити за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2011 року у вигляді трьох років 8 місяців 10 днів, та остаточно ОСОБА_4 до відбування призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності. .

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою, обчислюючи початок строку відбування покарання з 28 січня 2015 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбутого покарання період часу відбуття ним покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2011 року з 01 червня 2014 року по 27 січня 2015 року включно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1