Справа № 1-566/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого судді Батюка В.В.

при секретарі Коробової О.І..

за участю прокурора Чагарного М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу

про обвинувачення : ОСОБА_1, 09.11.1983 року

народження, українця, громадянина України, уроженця с. м. Києва , не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3.Бажана, 5-а кВ.30 , раніше судимого:21.02.07, Києво-Святошинським РС Київської обл., за ст.186 ч. 2 та ст.187 ч.2 КК України, до 3 років позбавлення волі, на основі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з відстрочкою строком 3 роки; 04.02.08, Дніпровським РС м. Києва, за ст.309 ч.І КК України, до 3 років та 9 місяців позбавлення волі та звільнений 11.06.10 умовно достроково звільнено на невідбуту частину покарання 1 рік 1 місяць 17 днів; 08.11.11, Святошинським РС м. Києва, за ст.309 ч.2 КК України, до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

в злочині, передбаченому ст. 395 КК України:

в с т а н о в и в:

Постановою судді Ленінського районного суду міста Полтави від 03.06.10 ОСОБА_1 умовно достроково звільнено на невідбуту частину покарання 1 рік 1 місяць 17 днів, та встановлено адміністративний нагляд строком 1 рік, з обмеженням відповідно до ст. 10 Закону України "Про адміністративний нагляд" Заборонено виїзд за межі району (міста) місця проживання за особистими справами без дозволу керівництва відділу міліції; зобов'язано з'являтися на реєстрацію в орган внутрішніх справ за місцем проживання чотири рази на місяць.

05.07.10 ОСОБА_1, за його заявою про зміну місця проживання, з проханням проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, було поставлено на профілактичний облік в ОСОБА_2 ГУМВС України в Київській області.

В подальшому підсудний ОСОБА_1, будучи ознайомленим з вимогами адміністративного нагляду і відповідальністю за порушення цих вимог, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних причин, не повідомивши працівників міліції, що здійснюють нагляд, самовільно залишив місце свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, з 10.04.11 по 01.06.11, проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, кв.ЗО, та не з'являвся до ОСОБА_2 для реєстрації.

В предявленому обвинуваченні у вчиненні злочину при викладених в обвинувальному висновку обставинах , ОСОБА_1 повністю визнав себе винним. Показав, що йому відомо, що постановою судді Ленінського районного суду міста Полтави від 03.06.10, після умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі до нього застосовано обмеження.

Після звільнення з Полтавської ВКК він став на облік до Дарницького РВ м.Києва . В липні 2010 року, в зв»язку з необхідністю проживати в м.Бровари, він став на облік в ОСОБА_2 В подальшому з квітня по червень 2011 року він, перебуваючи під адміністративним наглядом в Броварський РВ на відмітку не зявлявся , бо не проживав в цей час в м.Броварах , а переїхав проживати в м.Київ. Про зміну свого постійного проживання він працівників міліції не повідомив. В скоєному щиро розкаюється.

Від дослідження письмових та інших доказів по справі підсудний відмовився, визнавши свою вину повністю в предявленому обвинуваченні та розміри цивільних позовів. Тому суд визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та матеріалів справи, які його характеризують.

З цього приводу підсудному та учасникам судового розгляду судом розяснено вимоги ст. 299 КПК України, про те, що вони позбавлені права посилання на докази, які судом не досліджувалися, в апеляційній інстанції.

Таким чином, суд, оцінюючи вищевикладене, вважає, що в судовому засіданні вина, ОСОБА_1 у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду доведена повністю, і його дії суд кваліфікує за ст..395 КК України;

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який по місцю проживання характеризується посередньо, раніше вчиняв умисні злочини, конкретні обставини справи.

До обставин, що помякшують покарання суд відносить щире каяття підсудного.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не виявлено .

Тому, враховуючи всі вищевикладені обставини , та вчиненням підсудним тяжких злочинів, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_1 не можливе без ізоляції від суспільства, а міра покарання йому повинна бути обрана у вигляді арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст..65 КК України , ст.ст. 323,324,331, 332 КПК України, суд

з а с у д и в :

визнати ОСОБА_1 винним у злочині, передбаченому ст. 395 КК України і призначити йому покарання у виді арешту в кримінально-виконавчій установі на строк 4 (чотири) місяці.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_1 обрати шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним вироком Святошинського районного суду м. Києва від 08.11.2011, у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 2 (два) роки 2 місяці.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженого ОСОБА_1. залишити тримання під вартою в Київському СІЗО ДДВП України в Київській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 вираховувати з 1 червня 2011 року.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженими з моменту отримання копії вироку.

Головуючий: суддя В. В. Батюк