Справа № 1411/2025/12
Провадження № 1/1411/132/2012
18 березня 2015 року Жовтневий районний суд Миколаївської областi
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, українця, громадянина України,
засудженого вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2012 року за ч. 4 ст. 187 та ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 70 цього Кодексу, до позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією майна, який ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 23 травня 2013 року залишений без змін,
ОСОБА_6 був засуджений зазначеним вироком до позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією його особистого майна.
Вирок набрав законної сили 23 травня 2013 року.
13 лютого 2015 року ОСОБА_4 подав до Жовтневого районного суду Миколаївської області клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги.
Мотивував його тим, що його неодноразово етапували, тому у нього не було можливості повністю ознайомитися з матеріалами справи для складання касаційної скарги.
Захисник в судовому засіданні та сам засуджений клопотання підтримали та просили задовольнити.
Прокурор заперечував проти поновлення засудженому строку для подання касаційної скарги, оскільки з дня набрання вироком законної сили пройшло вже багато часу і засудженому нічого не заважало подати скаргу на вирок.
Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, перевіривши матеріали справи, встановив наступні обставини.
Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2012 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України, та із застосуванням ст. 70 цього Кодексу, за сукупністю злочинів, йому було визначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією його особистого майна.
В той же день він отримав цей вирок.
Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 23 травня 2013 року, за наслідками перегляду зазначеного вироку суду першої інстанції за поданими на нього апеляційними скаргами засудженого та й ого захисника ОСОБА_5 , вирок був залишений без змін.
Достовірні дані, що він отримав ухвалу апеляційного суду, в матеріалах справи відсутні.
Справа повернулася до суду першої інстанції 18 червня 2013 року (а.с. 68).
Ще до повернення справи, ОСОБА_6 направив до Жовтневого районного суду заяву від 30 травня 2013 року про ознайомлення з матеріалами справи.
Проте, вже з 3 червня 2013 року ОСОБА_6 прибув для відбуття покарання до Херсонської ВК-61.
26 червня 2013 року в справі була винесена постанова про етапування
ОСОБА_6 до СІЗО м. Миколаєва для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи, однак вона виконана не була в зв`язку з його етапуванням для подальшого відбуття покарання до Петрівської ВК № 49 Кіровоградської області.
12 серпня 2013 року суддею була винесена постанова про його нове етапування - із Петрівської ВК №49 до СІЗО м. Миколаєва для ознайомлення з матеріалами справи.
Далі, в період з 24 вересня по 16 жовтня 2013 року ОСОБА_4 повністю ознайомився з матеріалами справи та аудіозаписом, яким зафіксовано хід судового засідання.
Потім, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 серпня 2014 року касаційна скарга захисника була залишена без задоволення, а вирок та ухвала апеляційного суду без змін.
З 21 серпня 2014 року ОСОБА_6 відбував покарання у Петрівській ВК
№ 49.
Вподальшому, на підставі заяв ОСОБА_6 , постановою суду від 15 жовтня 2014 року він був доставлений до СІЗО м. Миколаєва для ознайомлення з матеріалами справи для складання та подання касаційної скарги. З матеріалами справи він почав знайомитися з лютого поточного року.
Сама касаційна скарга ним подана до суду 18 березня 2015 року.
В ній він також зазначив, що не зміг вчасно подати касаційну скаргу через неодноразові етапування та відсутність можливості ознайомитися з матеріалами провадження.
Відповідно до ст. 386 КПК України 1960 року касаційні скарги на судові рішення, зазначені у частині першій статті 383 цього Кодексу, можуть бути подані протягом одного місяця з моменту проголошення вироку чи оголошення ухвали або постанови, які оскаржуються, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку чи постанови.
Касаційні скарги на судові рішення, зазначені у частині другій статті 383 цього Кодексу, можуть бути подані протягом трьох місяців з моменту набрання ними законної сили.
У разі подачі скарги з пропуском встановленого частинами першою і другою цієї статті строку і при відсутності клопотання про його відновлення скарга чи подання постановою судді визнається такою, що не підлягає розгляду. Цей строк може бути відновлений у випадках і в порядку, передбачених статтею 353 цього Кодексу.
Відповідно до цієї статті у разі пропуску строку на оскарження з поважних причини особи, які мають право на подання скарги, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок про відновлення пропущеного строку.
Враховуючи, що засуджений ОСОБА_6 перебуває в місцях позбавлення волі, що значно обмежує його на вчасне ознайомлення з матеріалами справи та належне складання касаційної скарги, тому суд, з метою забезпечення його конституційного права на доступ до суду та права на справедливий суд, що включає право на оскарження рішень судів, вважає за можливе відновити йому пропущений строк для подання касаційної скарги та визнати подану ним касаційну скаргу від 18 березня 2015 року такою, що підлягає розгляду.
Той факт факт, що Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ вирок суду вже переглядався в касаційному порядку за скаргою захисника, не позбавляє засудженого права на самостійне подання касаційної скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 353, 383, 386 КПК України 1960 року,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_6 строк на касаційне оскарження вироку Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2012 року, яким він засуджений за ч. 4 ст. 187 та ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 70 цього Кодексу, до позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією майна, та на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 23 травня 2013 року, якою цей вирок залишений без змін.
Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 7 діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1