Справа № 1-1462007p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2007 року Сумський районний суд Сумської області в складі
головуючого судді Клочко Б.М. , при
секретарі Скринник Ю.О., з участю
прокурорів Вакули І.М. , Ганжали
О.І., потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу
по обвинуваченню

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого,
непрацюючого, мешканця с Стецьківка, АДРЕСА_1, Сумського району, Сумської області, раніше судимого 03.12.2001 р. Зарічним райсудом м. Суми за ст. ст.
186 ч.2, 189 ч.1, 69,
70, 75 КК України до 1 року 6
місяців позбавлення волі з іспитовим строком терміном на 1 рік 6 місяців;
17.06.2004 р. Зарічним райсудом
м. Суми за
ст. 296 ч.2 КК України до 1 року
обмеження волі,

в скоєнні злочину, передбаченого
ч.2 ст.
186, ст. 198, ч.3
ст. 296 КК України.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.
Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого,
непрацюючого, мешканця м. Суми,
АДРЕСА_1, раніше несудимого,

в скоєнні злочину, передбаченого
ч.2 ст.
186, ч.2 ст.
190, ч.2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту і не погашену судимість на
шлях виправлення не став і разом з підсудним ОСОБА_7 скоїв ряд умисних
злочинів.

Так, підсудні ОСОБА_6 та ОСОБА_7
05.11.2005 року близько 24 години перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись на мосту неподалік від будинку
культури с. Басівка Сумського району, з
метою заволодіння чужим майном, діючи за
попередньою змовою між собою,
застосовуючи насильство, що не є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілих,
яке виразилося в хватанні ОСОБА_7 потерпілу ОСОБА_1 за передпліччя
рук, смиканні її, внаслідок чого остання була повалена на
землю, та у висмикуванні мобільного
телефону з рук ОСОБА_1, та у хватанні
ОСОБА_6 за одяг ОСОБА_2, поваленні її на
землю, нанесенні удару долонею по
обличчю останньої та у висмикуванні мобільного телефону з рук ОСОБА_2, відкрито заволоділи мобільним телефоном гр.
ОСОБА_1 Samsung X-480, вартістю згідно висновку товарознавчої
експертизи 554 грн. з sim-карткою "Djuice", яка була придбана потерпілою в якості бонусу і не представляє для останньої матеріальної шкоди, і на рахунку якої було 3 грн. 85 коп. та
мобільним телефоном гр. ОСОБА_2 Samsung X-600, вартістю згідно висновку
товарознавчої експертизи 739 грн. з sim-карткою "Джине" вартістю згідно довідки 50 грн., на рахунку якої було 10 коп.

Викрадене майно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 використали для своїх потреб, чим спричинили гр. ОСОБА_1, збитки на загальну суму 557 грн. 85
коп., а ОСОБА_2 збитки на загальну суму
789 грн. 10 коп.

Крім того 12.06.2006 р. близько 23:00 год. ОСОБА_7
перебуваючи в с. Хотінь Сумського району,
повторно, з метою заволодіння
чужим майном, шляхом обману під приводом
виникшої необхідності передзвонити,
попросив у ОСОБА_3 мобільний телефон Sony Ericson К700І, вартість якого згідно висновку товарознавчої
експертизи 492 грн. 37 коп.3 sim-карткою "Djuice" вартістю згідно
висновку товарознавчої експертизи 50 грн.,
на рахунку якої було 2 грн.,
отримавши від останнього згоду,
заволодів мобільним телефоном,
який ОСОБА_3, не підозрюючи про
злочинні дії ОСОБА_7 добровільно передав останньому, з цим телефоном ОСОБА_7 втік з місця вчинення
злочину, чим ОСОБА_3 були заподіяні
матеріальні збитки на загальну суму 544 грн. 37 коп.

Про заволодіння телефоном обманним шляхом ОСОБА_7 в цей же день близько
23-00 години повідомив ОСОБА_6 і запропонував йому разом збути вказаний
мобільний телефон. ОСОБА_6 достовірно знаючи про скоєний злочин, а також про те, що вказаний мобільний телефон Sony Ericson К700І, здобутий злочинним шляхом, погодився на пропозицію ОСОБА_7 і спільно з
ним збув зазначений вище мобільний телефон невстановленій особі на території
Центрального ринку м. Суми. Виручені кошти від продажу мобільного телефону
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 використали для своїх цілей.

Крім того 08.09.2006 p. близько 23:30 год.
ОСОБА_7 перебуваючи неподалік від танцювального
майданчику, який знаходиться біля ставу
в с. Хотінь Сумського району, з метою заволодіння чужим майном, повторно,
застосовуючи насильство, що не є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілого,
яке виразилося у висмикуванні з рук ОСОБА_4 мобільного телефону, який знаходився у останньої у тимчасовому
користуванні і належав ОСОБА_5,
відкрито заволодів мобільним телефоном гр. ОСОБА_5 Samsung X-640, вартістю згідно висновку товарознавчої
експертизи 546 грн., з sim-карткою "Сім-Сім
від UMC", яка належала ОСОБА_4 і була придбана
потерпілою, в якості бонусу і не
представляє для останньої матеріальної шкоди,
і на рахунку якої було 7 грн.

Після вчинення цього злочину, в цей
же день близько 23:30 год.
ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_6 про викрадення мобільного телефону і запропонував йому разом збути вказаний
мобільний телефон. ОСОБА_6 достовірно знаючи про скоєний злочин, а також те,
що вказаний мобільний телефон Samsung X-640, здобутий злочинним
шляхом, усвідомлюючи суспільно
небезпечний характер своїх дій,
погодився на пропозицію ОСОБА_7 і спільно з ним збув зазначений вище
мобільний телефон невстановленій особі на території Центрального ринку м. Суми.

Крім того 01.03.07 р. близько 23:30 год. ОСОБА_7 та
ОСОБА_6, проїжджаючи на
автомобілі, під керуванням
останнього, по трасі Суми-Юнаківка у
напрямку м. Суми, побачили ОСОБА_8, який з узбіччя дороги повернув на вул. Жовтневу с.
Стецьківка Сумського району,
наздогнали його і грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, проявляючи при
цьому особливу зухвалість, ОСОБА_6
наніс 2 удари кулаком в обличчя ОСОБА_8 після чого ОСОБА_7 також наніс 2 удари
кулаком в обличчя ОСОБА_8, в наслідок
чого останній впав і ОСОБА_6 продовжуючи проявляти особливу зухвалість наніс ще
2 удари ногою в область тулубу ОСОБА_8,
після чого сам припинив свої протиправні дії.

Внаслідок побиття ОСОБА_8, йому був
спричинений фізичний біль.

Крім того, в ході хуліганських дій
ОСОБА_7, реалізовуючи раптово виниклий
умисел, спрямований на заволодіння
чужим майном, повторно, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, яке виразилося у знятті
куртки ОСОБА_8 шляхом ривка, відкрито
заволодів майном ОСОБА_8 переліком та вартістю згідно висновку товарознавчої
експертизи:

курткою на блискавці, з
капюшоном, без підкладки, стьобана,
з вишитим значком "Найк" - на груді з

лівого боку, кишені бокові, діагональні блискавці довжиною до
стегон, 52 розміру - 368 грн..

пачка цигарок "Честерфілд Лайт",
1 шт. - 3 грн.

запальничка "Крікет", 1
шт. - 3 грн. мобільним телефоном Siemens SF-62 - 228 грн., з sim-карткою "Djuice", вартістю згідно довідки
- 50 грн., на рахунку якої було 20
грн., чим спричинив ОСОБА_8 збитки на
загальну суму 672 грн.

Про відкрите заволодіння телефоном ОСОБА_8 близько 23:30 год. ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_6 і запропонував йому
разом збути вказаний мобільний телефон. ОСОБА_6 достовірно знаючи про скоєний злочин,
а також те, що вказаний
мобільний телефон Siemens SF-62, здобутий злочинним
шляхом, погодився на пропозицію ОСОБА_7
і спільно з ним збув зазначений вище мобільний телефон на території
Центрального ринку м. Суми ОСОБА_9

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 свою вину у вчиненні
злочинів передбачених ст. 186 ч.2,
ч.2 ст. 190,
ч.2 ст. 296 КК України визнав частково і пояснив, що влітку 2006 року (точної дати він не
пам'ятає) близько 23:00 години він з ОСОБА_6 на автомобілі ДЕО сріблястого
кольору, під керуванням
останнього, каталися в с Хотінь
Сумського району. Проїжджаючи по одній з вулиць, поворот на яку знаходиться по ліву сторону
від ставка, він побачив незнайомого хлопця, в руках якого побачив мобільний телефон.
Тоді він сказав ОСОБА_6, щоб він
зупинив авто поруч з хлопцем.
Зупинившись поряд з хлопцем він відкривши задні дверцята, не виходячи з автомобіля сказав хлопцю, що вони не місцеві, батарея його мобільного телефону
розрядилася, а йому треба терміново
передзвонити, і він попросив у хлопця
його мобільний телефон і сказав, що
вставить в нього свою сім-картку,
передзвонить і віддасть йому телефон. Він обманював хлопця і чекав, що останній дасть свій мобільний
телефон, а він не повертаючи його
хлопцю поїде разом з ОСОБА_6 з цього місця,
тим самим хотів заволодіти телефоном хлопця. Хлопець погодився дав йому
телефон. Це був телефон „Соні Еріксон К700І" кольору металік. Взявши
телефон в руки він сказав ОСОБА_6, щоб останній їхав, після чого
ОСОБА_6
зрушив з місця і вони поїхали у м. Суми.

Від'їхавши деяку відстань він показав мобільний телефон, яким заволодів, ОСОБА_6

В подальшому вказаний телефон вони продали на центральному ринку м. Суми невідомому чоловіку. Гроші виручені від
продажу телефону вони розділили порівну,
і витратили на власні потреби.

Крім цього восени 2006 р. (точної дати він не пам*ятає) він разом з ОСОБА_6 каталися в с. Хотінь Сумського
району і проїжджаючи біля ставка,
неподалік від березок, які там
ростуть вони побачили дівчину, яка
розмовляла по мобільному телефону і телефон світився. Він попросив ОСОБА_6 зупинитися, не
кажучи

навіщо. Останній зупинив автомобіль неподалік від дівчини, а він вийшов з машини і підійшов до
дівчини, яку попросив, щоб вона дала йому свій мобільний телефон
зателефонувати. Але не дочекавшись відповіді він вихватив телефон з рук дівчини
і розвернувся у напрямку автомобіля. Коли дівчина схопила за його за руку він
відштовхнув, швидко сів в машину після
чого сказав ОСОБА_6 щоб останній їхав.
Після цього він показав даний телефон ОСОБА_6 і повідомив, що він його забрав у
дівчини.

В подальшому вони продали даний мобільний телефон на території Центрального
ринку м. Суми невідомому чоловіку, а
гроші отримані від збуту викраденого телефону вони поділили порівну і витратили
на власний розсуд.

Також він з ОСОБА_6 01.03.2007 р.
перебуваючи в с. Стецьківка Сумського району з метою передзвонити попросили
мобільний телефон у хлопця, який був
біля автобусної зупинки з дівчиною, але
хлопець сказав, що у нього немає
мобільного телефону, хоча дівчина, яка була з ним, як здалося йому казала, що у хлопця є мобільний телефон. Після цього
хлопець та дівчина пішли в бік м. Суми вздовж дороги.

Трохи пізніше він з ОСОБА_6 поїхали в м. Суми.
Проїжджаючи повз того хлопця з дівчиною,
які звернули з дороги ліворуч,
вони вирішили покарати того хлопця за те, що він збрехав з приводу того, що у нього немає мобільного телефону. Для
цього вони наздогнали того хлопця і ОСОБА_6 наніс пару ударів руками в обличчя хлопця. В цей же час він також наніс
один удар в обличчя та один удар в тулуб хлопця. В цю ж мить він вирішив, що хлопець чинити опір не буде, і він вирішив заволодіти майном, яке було в кишенях курточки хлопця. Будучи
майже впевненим, що саме в кишенях
курточки знаходився мобільний телефон він розстібнув блискавку курточки, і зняв її ривком. Після цього відніс курточку в салон
автомобіля і поклав її на заднє сидіння. Після цього дівчина, яка була з хлопцем почала просити, щоб вони віддали їй курточку, але він спочатку відмовив, а потім після того як ОСОБА_6 сказав щоб він
віддав курточку, він віддав курточку
дівчині. Перед тим як віддавати курточку він забрав все, що було в кишенях, а саме мобільний телефон "Сіменс"
"розкладушка" та пачку цигарок. Коли дівчина попросила, щоб він віддав, майно,
яке було в кишенях курточки, то
він сказав, що не віддасть. Після цього
вони поїхали в м. Суми, а по дорозі він
повідомив ОСОБА_6
про те, що він
викрав у хлопця мобільний телефон.

Наступного дня вони пішли на Центральний ринок, де продали цей телефон, а гроші поділили і витратили на власний
розсуд.

Епізоду по заволодінню телефонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в с. Басівка Сумського
району він не визнає, заявивши, що на досудовому слідстві його примусили
працівники міліції визнати цей епізод. В суді він заявив, що в с. Басівка він злочину не вчиняв і
взагалі не знає де знаходиться це село.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочинів передбачених
ст. 186 ч.2, 198,
296 ч.3 КК України визнав частково і суду пояснив, що влітку 2006 року (точної дати він не
пам'ятає) близько 23:00 год. він з ОСОБА_7 на автомобілі "ДЕО Сенс"
сріблястого кольору, яким він керував за
довіреністю, каталися в с Хотінь
Сумського району, і проїжджаючи по одній
з вулиць, поворот на яку знаходиться по
ліву сторону від ставка, вони побачили
незнайомого хлопця, в руках якого він
побачив мобільний телефон. Тоді ОСОБА_7,
який сидів на задньому пасажирському місці, сказав йому щоб він зупинив авто поряд з
хлопцем. Про те навіщо треба зупинятися
ОСОБА_7 йому не сказав. Після цього він почув,
що ОСОБА_7 просив у хлопця мобільний телефон, для того,
щоб вставити свою сім-картку і передзвонити. Знаючи, що у ОСОБА_7 є свій мобільний телефон, він зрозумів,
що ОСОБА_7 "розводе" хлопця,
тобто вводе його в оману. Про це вони з ОСОБА_7 не домовлялися. Хлопець
повірив ОСОБА_7 і дав йому свій мобільний телефон. Після цього ОСОБА_7 сказав йому
щоб він їхав і він рушив з місця. Він здогадувався, що ОСОБА_7 забрав мобільний телефон
хлопця, але на той час напевно не
знав, бо не бачив чи віддавав ОСОБА_7
телефон хлопцю чи ні. Пізніше ОСОБА_7 показав йому мобільний телефон і
сказав, що він забрав його у хлопця. Це
був телефон „Соні Еріксон К700І.

Потім вони продали його на центральному ринку м. Суми невідомому чоловіку. Гроші виручені від
продажу телефону вони розділили порівну,
і витратили на власні потреби.

Крім цього восени 2006 р. (точної дати він не пам'ятає) каталися в с.
Хотінь Сумського району. Проїжджаючи біля ставка, неподалік від березок, які там ростуть вони побачили дівчину, яка розмовляла по мобільному телефону і
ОСОБА_7 попросив його зупинитися не кажучи навіщо. Він зупинив автомобіль
неподалік від дівчини, а ОСОБА_7 вийшов
з машини. Повернувшись через 1 -2 хвилини ОСОБА_7 сказав йому, щоб останній їхав. Проїхавши деяку відстань
ОСОБА_7 показав йому мобільний телефон. Він зрозумів, що даний телефон ОСОБА_7 у когось викрав.

В подальшому вони продали телефон на території Центрального ринку
невідомому чоловіку, а гроші отримані
від збуту викраденого телефону поділили порівну і витратили на власний розсуд.

Також, 01.03.2007 р. він разом з
ОСОБА_7, перебуваючи в с. Стецьківка
Сумського району, з метою передзвонити
попросили мобільний телефон у хлопця,
який був біля автобусної зупинки з дівчиною, але останній сказав, що у нього немає мобільного телефону, після чого хлопець з дівчиною пішли в бік м.
Суми вздовж дороги.

Трохи пізніше він з ОСОБА_7 поїхали в м. Суми. Проїжджаючи повз того хлопця
з дівчиною, які звернули з дороги
ліворуч, він та ОСОБА_7 вирішили
покарати того хлопця за те, що він їм
збрехав з приводу того, що у нього не
має мобільного телефону. З цією метою вони наздогнали того хлопця і нанесли
останньому по 2 удари руками в обличчя. Після цього він відвернувся, щоб підкурити цигарку, а коли повернувся, то побачив,
що хлопець вже був без курточки. В цей же час він побачив ОСОБА_7, який був біля машини. Після цього

дівчина, яка була з хлопцем, почала просити, щоб вони віддали їй курточку, але ОСОБА_7 спочатку сказав, що нічого не віддасть, а потім,
після того як він сказав йому,
щоб він віддав курточку, ОСОБА_7
віддав її дівчині. Коли дівчина попросила,
щоб вони повернули, майно, яке було в кишенях курточки, то ОСОБА_7 сказав, що не віддасть. Після цього вони сіли в авто
і поїхали в м. Суми, а по дорозі ОСОБА_7
показав мобільний телефон марки "Сіменс", який він забрав у того хлопця.

Наступного дня вони продали його на центральному ринку м. Суми невідомому чоловіку. Гроші виручені від
продажу телефону вони розділили порівну,
і витратили на власні потреби.

Епізоду по заволодінню телефонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в с. Басівка Сумського
району він не визнає, заявивши, що на досудовому слідстві його примусили
працівники міліції визнати цей епізод. В суді він заявив, що в с. Басівка він злочину не вчиняв і
взагалі не знає де знаходиться це село.

Крім часткового визнання вини самими підсудними, їх вина в інкримінованих їм діяннях доказана
добутими і вивченими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_1 суду
пояснила, що 05.11.2005 року коли вона з
ОСОБА_2 поверталися з дискотеки і коли проходили по мосту, то почула що позаду хтось іде. Оглянувшись
назад вона побачила двох чоловіків, один
з яких ухопивши її ззаду за передпліччя руками,
потягнув назад від чого вона втратила рівновагу і впала на землю спиною.
Одразу після цього вона відчула як цей чоловік став лазити по кишенях, а потім він розстібнув блискавку на куртці і
став намагатись зірвати з її шиї мобільний телефон, але остання сама зірвала його з мотузки та
стала утримувати телефон в своїх руках,
не даючи хлопцю його забрати. Але хлопець вирвав з її рук мобільний
телефон та побіг до автомобілю, на якому
в подальшому зник з місця вчинення злочину. Автомобіль на якому були злочинці
був сріблястого кольору і поїхав в напрямок м. Суми. Прийшовши додому вона
повідомила про це рідних і вони намагалися наздогнати їх.

Потерпіла ОСОБА_2 дала суду свідчення аналогічні показанням потерпілої
ОСОБА_1 При цьому вона пояснила, що
автомобіль і самих злочинців вона бачила в цей же день в селі в магазині, незадовго до нападу на них.

Потерпілий ОСОБА_3, суду
пояснив, що влітку 2006 р., в якому саме місяці він
не пам'ятає, бо пройшло багато
часу, приблизно в 23 години він йшов з
дискотеки додому. Проходячи по вул.
Центральній, поворот на яку
знаходиться зліва від ставка, до нього
ззаду під'їхав автомобіль ДЕО сріблястого кольору, номеру автомобілю він не запам'ятав.

Коли автомобіль зупинився поряд з ним (двигун не глушився), то відкрилися задні дверцята. Там був
хлопець, який сказав, що вони не місцеві, і, що
їм треба передзвонити, а батарея їхнього
мобільного розрядилася, і він попросив
його дати йому мобільний телефон, для
того, щоб він поставив туди свою
сім-картку і передзвонив, після чого
хлопець сказав, що віддасть телефон.

Він повірив хлопцю і, будучи
впевненим в тому, що він поверне
мобільний телефон, дістав його та дав
тому хлопцю, але в цей час дверцята
автомобіля закрилися і автомобіль поїхав далі по вулиці у напрямку с. Кровне.
Тоді він зрозумів, що його обманув той
хлопець і тим самим заволодів його майном у вигляді мобільного телефону Sony Ericson К700І та сім-картки.

Потерпіла ОСОБА_4, суду
пояснила, що 08.09.2006 року близько 23
години, коли вона перебувала на
танцювальному майданчику с. Хотінь, вона
попросила у своєї подруги ОСОБА_5 мобільний телефон, бо їй було необхідно подзвонити. ОСОБА_5 дала
їй телефон і вона взявши його перейшла по дорозі від літнього майданчика
приблизно на відстань 100 м на інший бік дамби в бік вул. Сумська до березок, які там ростуть. В той час як вона розмовляла
по телефону, то з боку с. Писарівка
Сумського району до неї під'їхав автомобіль "Део" темно сірого
кольору. Приблизно через 1 хвилину до неї підійшов невідомий хлопець віком до
25 років, худорлявої статури, на зріст близько 175-180 см. Хлопець несподівано для неї схопився рукою за
телефон та став тягнути на себе. Вона в свою чергу стала намагатись перешкодити
цьому та теж стала тягнути телефон на себе та вимагати, щоб хлопець відпустив телефон. Хлопець різко
смиконув рукою і йому вдалося вихопити телефон у неї з рук. Вихопивши
телефон, хлопець одразу побіг до автомобілю.
Коли вона ухопила його за руку, то
хлопець відкинувши руку, сів до
автомобілю на переднє пасажирське місце,
після чого автомобіль одразу поїхав у бік с. Кіндратівка і звернув у бік
с. Кровне.

Потерпіла ОСОБА_5, суду
пояснила, що 08 вересня 2006 року коли
вона з ОСОБА_4 перебували на літньому танцмайданчику с. Хотінь, ОСОБА_4 попросила мобільний телефон, щоб подзвонити. Вона погодилася і дала
подрузі свій мобільний телефон. Через деякий час Назаренко повернулася до неї
та повідомила, що невідомий хлопець
вихопив з її рук телефон в той час коли ОСОБА_4 розмовляла, після чого сів до автомобілю та поїхав.

Крім того вина підсудних стверджується:

·
заявами потерпілих про
вчинені відносно них злочини( а.с. 46, 47,
65, 69, 75 )

·
протоколами огляду
місця події (а.с. 49)

·
протоколом відворення
обстановки і обставин події в ході якого ОСОБА_7 відтворив обставини вчиненого
ним злочину, (а.с. 106)

·
Висновками товарознавчої експертизи
про визначення залишкової
вартості викраденого майна ОСОБА_8, ОСОБА_1 та ОСОБА_2(а.с. 125-127)

·
Висновком товарознавчої
експертизи про визначення залишкової вартості викраденого майна ОСОБА_5 на час
скоєння злочину.(а.с. 135-136)

·
Висновком товарознавчої
експертизи про визначення залишкової вартості викраденого майна ОСОБА_3 на час
скоєння злочину, (а.с. 140)

Аналізуючи в сукупності добуті і вивчені в судовому засіданні докази, суд вважає,
що вина підсудних в інкримінованих їм злочинах доказана повністю.

Невизнання вини підсудними у вчиненні пограбування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в с
Басівка Сумського району 5 листопада 2005 року суд розцінює як їх спробу
пом*якшити свою участь. При цьому суд віддає перевагу поясненням потерпілих
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, щодо обставин
вчиненого відносно них злочину, та
поясненням самих підсудних на досудовому слідстві по даному епізоду.

Так, будучи затриманим 4 березня
2007 року о 14 годині ОСОБА_7 о 14-45 год пояснив, що на початку листопада 2005 року він разом з
ОСОБА_6 і друзями розпивали спиртні напої на базі відпочинку «Ведмідь» поблизу с Стецьківка. На базу відпочинку вони приїжджали на автомобілі «Део-сенс»
сріблястого кольору, яким керував
ОСОБА_6 за дорученням. Приблизно о 22
годині вони поїхали в центр села Стецьківка,
щоб завезти хлопців та дівчат по домівках, а потім стали кататися і приїхали в с Басівка, де в невеликому магазині
замовили каву, після чого стали їхати по
селу в сторону м. Суми. Попереду вони побачили двох дівчат та хлопця, що йшли по дорозі, особисто він побачив у однієї з дівчат
мобільний телефон, який світився, при цьому ОСОБА_6 запропонував зупинитися і
забрати у дівчат телефон. Так як він був дуже п*яним то відразу ж погодився.
ОСОБА_6 зупинив автомобіль і вони вийшли на вулицю, дівчата були відносно них попереду. Вони підбігли
ззаду до дівчат і схопили їх, при цьому
хлопець втік. Схопивши одну з дівчат,
він потіг її за одяг і вона впала на землю, він нахилився над нею, розстібнув блискавку на куртці і під одягом
намацав телефон, але дівчина тримала
його в руках і не віддавала. Застосувавши силу він розігнув пальці руки
дівчини, заволодів її телефоном і побіг
до автомобіля. Він бачив, що ОСОБА_6 на
відстані приблизно 3 метрів від нього вчиняв такі самі дії відносно "іншої
дівчини. Особисто він заволодів телефоном « Самсунг» розкладушка X -480, червоного кольору, ОСОБА_6 теж заволодів телефоном
«Самсунг», але якого кольору він не
пам*ятає. Обидва телефони вони на слідуючий день продали на центральному ринку
м. Суми (а.с. 188-189).

12.03.2007 року ОСОБА_7 було пред*явлене обвинувачення по цьому епізоду.
Будучи допитаним в якості обвинуваченого він повністю визнав свою вину, написавши про це власноручно і розповів про
обставини вчиненого злочину, які були
аналогічні його поясненням 04.03. 2007 року.(а.с. 196-197).

В ході додаткового допиту в якості обвинуваченого, 20.04.07р.,
ОСОБА_7 знову в найдрібніших деталях розповів про обставини вчинення ним
разом з ОСОБА_6 злочину в с. Басівка відносно двох дівчат. При цьому він
власноручно записав, що пояснення
даються ним добровільно, без
психологічного чи фізичного тиску з боку працівників міліції, (а.с. 204).

27 квітня 2007 року ОСОБА_7 було пред*явлене остаточне обвинувачення, яке він визнав повністю і дав пояснення по
всім епізодам пред*явленого йому обвинувачення,
в т.ч.1 по епізоду в с. Басівка,
при цьому він знову власноручно написав про відсутність фізичного чи
психологічного тиску на нього з боку працівників міліції і про те, що він ніколи не відмовиться від цих
пояснень, (а.с. 209-210, 212-214).

При проведенні очної ставки з Дзекєлєвою 04.03.07р.
ОСОБА_7 заявив, що він знає цю
жінку, поскільки на початку листопада
2005 року заволодів її телефоном, що
пам*ятає навіть марку цього телефону «Самсунг Х-480» червоного кольору. При
цьому він в дрібних деталях перший розповів про обставини їх з ОСОБА_6
перебування в с. Басівка на початку листопада 2005 року і відкритого
заволодіння телефонами у двох дівчат. Після поясненнь ОСОБА_7 потерпіла
пояснила, що вона повністю підтверджує
свідчення ОСОБА_7 і що все, що він
розповів відповідає дійсності.(а.с. 95-96)

06.03.2007р. була проведена очна ставка між ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 В ході цієї слідчої дії ОСОБА_7 знову розповів
про те, як вони з ОСОБА_6 заволоділи
телефонами двох дівчат в с. Басівка на початку листопада 2005 року. В свою
чергу ОСОБА_6 вислушавши пояснення ОСОБА_7а Є. заявив, що він повністю їх підтверджує. При цьому він
уточнив, що коли ОСОБА_7 схопив першу
дівчину, інша стала тікати, але пробігши метрів п*ять спотикнулась і
впала на землю, він підскочив до неї і
на шнурку поверх куртки побачив мобільний телефон, який світився, він зірвав з шиї дівчини телефон і побіг до
машини, (а.с. 99-100)

В ході судового слідства були допитані слідчі ОСОБА_10 та ОСОБА_11,
які пояснили що ОСОБА_7 на протязі всього досудового
слідства постійно давав одні й ті ж самі пояснення про заволодіння телефонами в
с. Басівка, при цьому він ніколи не
заявляв про якийсь фізичний чи психологічний тиск на нього.

Таким чином, суд
вважає, що даний епізод повністю знайшов
своє підтвердження в ході як досудового,
так і судового слідства.

Що стосується довіреностей на право керування
автомобілями на ім*я ОСОБА_6 від травня,
серпня та листопада 2006 року,
які підсудний ОСОБА_6 надав в судовому засіданні і які на його думку
свідчать про те, що він не міг керувати
автомобілем ДЕО сріблястого кольору в листопаді 2005 року, то суд не сприймає їх, як алібі ОСОБА_6 та ОСОБА_7, поскільки сукупність викладених вище доказів
свідчить про вчинення ними злочину в с. Басівка в листопаді 2005року. До того ж
ОСОБА_6 міг керувати і іншим автомобілем сріблястого кольору по якійсь іншій
довіреності.

Дії підсудного ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України, так як він за попередньою змовою в групі осіб
відкрито заволодів чужим майном із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров*я
потерпілої; за ст. 198 КК України, так як він збув майно завідомо здобуте
злочинним шляхом; за ч.3 ст. 296 КК
України, так як він будучи раніше
судимим за хуліганство, в групі осіб
грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Дії підсудного ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.
186 КК України, так як він за
попередньою змовою в групі осіб відкрито заволодів чужим майном із
застосуванням насильства, що не є
небезпечним для життя та здоров*я потерпілих,
повторно; за ч.2 ст. 190 КК
України, так як він заволодів чужим
майном шляхом обману, повторно; за
ч.2 ст. 296 КК України, так як він в групі осіб грубо порушив
громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки вчиненого злочину, дані про
особу підсудних, характеристики на
них, часткове визнання ними своєї
вини, розкаювання у частині вчинених
ними злочинах, те що підсудний ОСОБА_7
до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Те, що підсудні
вибачилися перед потерпілими, суд визнає
пом*якшуючою їх відповідальність обставиною.

А, те що підсудні
вчинили злочини в стані алкогольного сп*яніння суд визнає обтяжуючою їх
відповідальність обставиною.

За наявності таких даних про особу підсудних суд
вважає, що їх виправлення і перевиховання
можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

По справі потерпілими заявлені цивільні позови, зокрема,
потерпілою ОСОБА_2 на суму 3 600 грн.,
ОСОБА_3 на 702 грн., потерпілою
ОСОБА_4 на 200 грн., потерпілою ОСОБА_5
на 600 грн., потерпілим ОСОБА_8 на суму
1500 грн.

Суд вважає, що
відповідно до ст. 1166, 1167 ЦК України всі позови, підлягають задоволенню, поскільки в суді доведено, що матеріальна і моральна шкода потерпілим
заподіяна злочинними діями підсудних, а
тому з них необхідно стягнути заявлені суми.

Судові витрати підлягають стягненню з підсудних, питання речових доказів необхідно вирішити у
відповідності з вимогами ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст.
323, 324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

Визнати винними: ОСОБА_6 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.
186, ст. 198, ч.3
ст. 296 КК України та ОСОБА_7 у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.
186, ч.2 ст. 190,
ч.2 ст. 296 КК України і
призначити їм покарання:

ОСОБА_6:

·
за ст.
186 ч.2 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

·
за ст.
198 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

·
за ст.
296 ч.3 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі
ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно до відбування призначити покарання
у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_7:

·
за ст.
186 ч.2 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

·
за ст.
190 ч.2 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі;

·
за ст.
296 ч.2 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим і остаточно до відбування призначити покарання у вигляді 4
(чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженим залишити ту ж - утримання під
вартою, рахуючи строк відбування
покарання ОСОБА_6
з 03.03.2007 року,
ОСОБА_7 з 04.03.2007 року, тобто
з часу їх затримання.

Стягнути ОСОБА_6 та ОСОБА_7, в
солідарному порядку у відшкодування заподіяної шкоди на користь потерпілих:

ОСОБА_2 суму 3 600 грн., ОСОБА_3
суму 702 грн., ОСОБА_4 суму 200
грн., ОСОБА_5 суму 600 грн., ОСОБА_8 суму 1500 грн.

Стягнути ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі по
117, 70 гривень, з кожного,
за проведення експертиз із зарахуванням на рахунок НДЕКЦ при УМВС
України в Сумській області код 25574892 рр 0389 МФО 837013 банк УДК
в Сумській області

Речовий доказ: телефон «Сіменс», що
знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 залишити в його
розпорядженні.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через
Сумський районний суд протягом 15 діб з дня його проголошення, а для засуджених, в той же строк з дня вручення копії вироку.