Справа № 548/632/15-к
Провадження №1-кп/548/71/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2015 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оріхівка, Лубенського району, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_4 на початку квітня 2015 року, перебуваючи біля водоймища, неподалік с. Вишняки, Хорольського району Полтавської області, знайшов круглий металевий предмет корпус ручної гранати РГД-5 без запалу, та не маючи передбаченого законом дозволу забрав його для власних потреб.
Пізніше ОСОБА_4 , помістив корпус ручної гранати «РГД-5» до двох поліетиленових пакетів та постійно носив її при собі у кармані куртки.
09.04.2015 року ОСОБА_4 , близько 13 год. 00 хв. знаходячись у м. Хорол, по вул. І.Хмари 1, добровільно видав для проведення огляду працівникам Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області корпус ручної гранати «РГД-5», який в ході огляду місця події було вилучено.
Відповідно до висновку судового експерта Науково-дослідного експертного криміналістичного центру при УМВС України в Полтавській області № 48 від 20.04.2015 року виданий ОСОБА_4 предмет являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини. Наданий на дослідження корпус ручної гранати «РГД-5» придатний до вибуху з утворенням вражаючих елементів (осколків) при ініціюванні вибуху засобом підриву.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив викладені обставини вчинених злочину, та при цьому пояснив, що дійсно на початку квітня 2015 року, біля водоймища, неподалік с. Вишняки, Хорольського району він знайшов круглий корпус ручної гранати РГД-5 без запалу, та загорнувши його в поліетиленові пакети постійно носив при собі, аж поки добровільно не видав працівникам міліції.
Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.
Крім повного визнання своєї провини, вина ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і повністю підтвержується доказами, щодо вищезазначених обставин, які ніким не оспорюються, дослідженими в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчинені злочину, а саме в незаконному придбанні, носінні вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфікувано за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Обтяжуючими покарання обставинами суд визнає рецидив злочинів.
Як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення та активне сприяння розкриттю злочину.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів. Крім того, обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
На підставі викладеного, з врахуванням того, що злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України є тяжким злочином, тому згідно ч. 4 ст. 12 КК України, суд вважає, що перевиховання обвинуваченого можливе в умовах позбавлення волі в межах санкцій ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням положень ст. 75 КК України, викладене на думку суду є справедливим а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України 11.09.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Оскільки під час досудового слідства ОСОБА_4 , запобіжний захід не обирався, а на даний момент відсутні будь які підстави вважати, що обвинувачений до вступу вироку в законну силу може ухилятись від відбування покарання, суд приходить до висновку про недоцільність застосування відносно нього будь якого з запобіжних заходів визначених законом.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Судові витрати, пов`язаних із залученням експертів, слід стягнути на користь держави.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 /чьотирьох/ років прозбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим терміном 1 (один) рік.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 736,56 (сімсот тридцять шість гривень п`ятдесят шість копійок) грн. судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.
Речові докази у справі залишки, осколки, гранти «РГД-5», що знаходиться в кімнаті речових доказів Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області - знищити після вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області, за виключення оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Головуючий: