Справа №1-52/2008
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого
2008 року. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Малюк Т.О.

при
секретарі Кожухар
О.М.

з участю
прокурора Нижнік
Л.І.

потерпілої ОСОБА_1

представника
потерпілої ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду в м.
Вознесенську справу по обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця м.
Петрозаводська Карелія,
росіянина, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, проживаючого в АДРЕСА_1, пенсіонера,
одруженого, раніше не судимого,

- за ст.
122 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З
листопада 2007 року близько 13.30 год.
в с. м. т. Олександрівка Вознесенського району по вул. 8-го Березня підсуднийОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні будинку № 48, на підґрунті раніше виниклих неприязних
відносин умисно наніс ОСОБА_1 удари по різним частинам тіла. Внаслідок цього
потерпілій заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців в області
обличчя, шиї, грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок, перелом другої п'ясної кістки правої кисті з
синцями на тильній поверхні пальців правої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень
середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я.

ПідсуднийОСОБА_3 винним себе у пред'явленому йому
обвинуваченні визнав повністю та пояснив,
що з потерпілою він тривалий час перебуває у неприязних стосунках.
03.11.2007 року близько 13.30 год.
він прийшов до потерпілої за її проханням допомогти нарубати дров. Зайшовши
до веранди, він побачив, що вона розмовляла по мобільному телефону зі
своїм чоловіком. Він попросив у неї
телефон, щоб поговорити з її чоловіком
стосовно інциденту, який відбувся між
ними. В цей час ОСОБА_1 забрала з його рук телефон, наступивши підбором чобота йому на ногу. Від
болю він потягнув її за руку, від чого
вона, не втримавши рівновагу, впала,
вдарившись об якийсь предмет, що
знаходився в приміщенні. Допускає, що
міг, не стримавшись, ударити потерпілу. Позовні вимоги потерпілої
визнає частково, а саме, витрати,
пов'язані з лікуванням

перелому руки, а також
моральну шкоду, заподіяну внаслідок перелому.
Також визнає позовні вимоги прокурора в інтересах держави, пов'язані з витратами на стаціонарне
лікування. Витрати на лікування потерпіло внаслідок отруєння не визнає, оскільки вона вже неодноразово труїлася. У
вчиненому кається.

Винність
підсудного у вчиненому повністю підтверджується матеріалами досудового та
судового слідства, в тому числі
поясненнями:

· потерпілої
ОСОБА_1, яка пояснила, що з літа 2007 року вона перебуває у
неприязних стосунках з підсудним.
03.11.2007 року близько 12.30 год.
вона знаходилася в будинку, годувала
дитину. В цей час на мобільний телефон зателефонував чоловік і вона почала з
ним розмову. Під час її розмови з чоловіком в веранду зайшов підсудний, який перебував у нетверезому стані, і став просити мобільний телефон, щоб поговорити з її чоловіком. Чоловік сказав її, щоб вона випроводила підсудного з дому. Вона
сказала ОСОБА_3, щоб він йшов додому, оскільки у неї не має вільного часу.
Образившись, підсудний штовхнув її
так, що телефон вилетів з рук, після чого,
він став погрожувати її фізичною розправою, схватив її за волосся і потягнув у дальню
кімнату будинку, затиснув кисті рук, заштовхав у дальній куток і вдарив кулаком в
обличчя. Від болю вона присіла на підлогу,
а підсудний наступив ногою на кисть її руки, після чого схватив її за волосся та бив
головою об стіну та об підлогу, а потім
взяв дерев'янну дошку від полички і бив її по голові цією дошкою. Потім він
намагався стягнути з неї штани, порвавши
їх. Побиття тривало близько 20 хвилин. Потім у кімнату зайшла її чотирирічна
донька. В цей час вона вирвалася від підсудного, але він наздогнав її і почав душити за шию.
Вона сказала дитині, щоб та покликала
сусідів, після чого підсудний її залишив
і пішов додому, а вона побігла до
сусідівОСОБА_4. Потім вона пішла в Олександрівську лікарню, звідки її направили в Вознесенську лікарню.
Тиждень вона лікувалася стаціонарно,
потім амбулаторно, півтора місяця
рука була в гіпсі. Після всього цього у неї був такий моральний стан, що вона вирішила отруїтися, але своєчасно надана допомога лікарями
м. Южноукраїнська не призвела до цього.
Діями підсудного її заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості. За час
лікування перелому руки нею на лікування витрачено 276 грн. 15 коп. Під час
лікування наслідків отруєння вона витратила 1866 грн. Таким чином, на лікування вона витратила 2142 грн. 52 коп.
Крім того, її заподіяно моральну
шкоду, яка полягає в тому, що вона відчувала фізичний біль, приниження. Моральні страждання були такої
сили, що вона намагалася покінчити життя
самогубством. Неправомірними діями
підсудного порушено нормальний ритм її життя,
внаслідок чого вона вимушена була звертатися до різних установ, що потребувало додаткових моральних зусиль.
На відшкодування моральної шкоди просить стягнути з підсудного 10000 грн. та
400 грн. на відшкодування витрат,
пов'язаних з наданням юридичної допомоги. Просить суворо покарати
підсудного;

свідка ОСОБА_7, яка пояснила, що 03.11.2207 року вона знаходилася на роботі
в Олександрівській міській лікарні. В період з 15-ї до

16-ї години до
лікарні прийшла потерпіла з батьком, де
ї було встановлено діагноз - перелом другої п'ясної кістки правої кисті. Вона
пояснила, що тілесні ушкодження її
заподіявОСОБА_3. Потерпілу було направлено до Вознесенської лікарні;

· свідка
ОСОБА_6, який пояснив, що 3 листопада 2007 року близько 13-ї год. йому
зателефонувала донька /потерпіла по справі/ і повідомила, що її побив підсудний, заподіявши тілесні ушкодження. Він поїхав до
доньки, побачив, що її обличчя та права рука були побиті. Він
повів доньку в Олександрівську лікарню,
де її надали медичну допомогу та направили до Вознесенської лікарні. Після
виписки з лікарні у доньки був такий моральний стан, що вона намагалася покінчити життя
самогубством;

· свідка
ОСОБА_5, яка пояснила, що зі слів потерпілої вона дізналася, що 03.11.2007 року під час сварки підсудний
побив її, внаслідок чого у неї був
перелом кисті правої руки. 11.11.2007 року вона разом з потерпілою пішла додому
до останньої. Вона бачила, що підсудний
перестрибнув через огорожу на подвір'я потерпілої. Коли ж вони зайшли в
будинок, він вимагав, щоб вона відчинила двері. Потерпіла
сказала, що необхідно викликати міліцію.
Лише після цього підсудний покинув двірОСОБА_1;

· перевіреними
в судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_4, даними в ході досудового слідства, де вона пояснювала, що 03.11.2007 року в обідній час до них прибігла
потерпіла, яка була без верхнього одягу
та взуття, обличчя було побите. Вона
сказала, що її побивОСОБА_3, який знаходився у стані сп'яніння.ОСОБА_1
просила викликати «швидку допомогу» та міліцію. Через деякий час потерпілу
забрали родичі. Пізніше її стало відомо,
що ОСОБА_1 знаходиться в лікарні.

Пояснення підсудного,
потерпілої, свідків про
обставини, місце та спосіб вчинення
злочину, а також винність підсудного
об'єктивно підтверджуються:

· заявою
потерпілої від 03.11.2007 року про заподіяння її тілесних ушкоджень /а.с. 2/;

· висновком
судово-медичної експертизи № 367 від 16.11.2007 року, згідно з яким у потерпілої ОСОБА_1 виявлено
кровопідтьоки в області обличчя, шиї, грудної клітини, верхніх кінцівок, нижньої кінцівки, перелом 2-ї п'ясної кістки правої кисті.
Перелом 2-ї п'ясної кістки з кровопідтьоками на зовнішній поверхні пальців
правої кисті відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою
тривалості розладу здоров'я. Інші тілесні ушкодження відносяться до легких
тілесних ушкоджень /а.с. 15/;

·
виписним епікризом потерпілої ОСОБА_1;

·
протоколом усної заяви про злочин від 14.12.2007 року
/а.с. 32/;

· протоколом
огляду предметів /древесно-стружкової плити,
джинсів потерпілої, нагрудного
знаку/ від 14.12.2007 року /а.с. 39/;

довідкою
Вознесенської центральної районної лікарні від 10.12.2007 року № 1745/06, з якої вбачається, що потерпіла ОСОБА_1 знаходилася

на лікуванні в
хірургічному відділенні з 03.11.2007 року по 10.11.2007 року і медикаменти
придбала за власні кошти /а.с. 43/;

- речовими
доказами /а.с. 40/.

Аналізуючи
викладене, перевірені в судовому
засіданні докази, суд вважає, що пред'явлене підсудному обвинувачення
доведено у повному обсязі і його дії, що
полягають в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло
за собою наслідків, передбачених у ст.
121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я, органами досудового слідства правильно
кваліфіковано за ст. 122 ч. 1 КК України.

До
обставин, які у відповідності до ст. 66
КК України пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_3, суд відносить визнання ним своєї вини та щире
каяття у вчиненому, те, що він раніше не засуджувався, його вік.

Обставин, яка згідно зі
ст. 67 КК України обтяжує його
покарання, судом не виявлено.

Обираючи
покарання підсудномуОСОБА_3 , суд
враховує викладене, його характеристики
з місця проживання, думку потерпілого і
вважає можливим звільнити його від покарання з випробуванням та покладанням на
нього певних обов'язків.

Вознесенським
міжрайонним прокурором заявлено цивільний позов про стягнення з підсудного на
користь держави витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_1 в сумі 308
грн. Суд вважає, що у відповідності до ст. 1206
ЦК України
зазначений позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Потерпілою
ОСОБА_1 заявлено цивільний позов про відшкодування витрат, пов'язаних з лікуванням з приводу перелому
руки в сумі 276 грн. 15 коп., витрат, пов'язаних з лікуванням внаслідок
отруєння, в сумі 1866 грн.37 коп. та
моральної шкоди в сумі 10000 грн. Суд вважає,
що витрати, пов'язані з
лікуванням внаслідок перелому руки, в
сумі 276 грн. 15 коп. обґрунтовані та на підставі ст.
1166 ЦК України підлягають задоволенню. Що стосується відшкодування
шкоди, заподіяної лікуванням внаслідок
отруєння потерпілої, то суд вважає ці
вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вони не є такими, що заподіяні неправомірними діями підсудного.

Що
стосується вимог потерпілої про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що діями підсудного її заподіяно фізичні та
моральні страждання: фізичний біль,
приниження, порушений нормальний
ритм життя, внаслідок чого вона вимушена
була звертатися до різних установ, і ці
вимоги суд визнає такими, що підлягають
задоволенню частково в сумі 3000 грн.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 2 /два/ роки. На підставі ст. 75
КК України засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом трьох років не вчинить
нового злочину і виконає передбачені п. п.3 та 4 ст. 76
ЮС України обов'язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання та роботи,
періодично з'являтися в ці органи на реєстрацію.

Запобіжний
захід засудженомуОСОБА_3 залишити
підписку про невиїзд.

Стягнути з
засудженого ОСОБА_3 на користь держави
в особі фінансового управління Вознесенської міської ради 308 /триста вісім/
грн..

Стягнути
з засудженого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1на відшкодування витрат, пов'язаних з лікуванням, 276 /двісті сімдесят шість/ грн. 15 коп.; на
відшкодування моральної шкоди - 3000 /три тисячі/ грн. та на відшкодування
витрат по наданню юридичної допомоги - 400 /чотириста/ грн.., а всього стягнути 3676 /три тисячі шістсот
сімдесят шість/ грн.. 15 коп.

Речові
докази: частину древесно-стружкової плити,
джинси, що знаходяться в кімнаті
зберігання речових доказів Вознесенського MB
УМВС, повернути потерпілій ОСОБА_1 як
власниці; нагрудний знак з світлого металу з абревіатурою ВВ МВД, з зображенням зірки, щита,
меча та герба Радянського Союзу,
який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Вознесенського MB
УМВС, повернути підсудному ОСОБА_3

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через
Вознесенський міськрайонний суд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.