ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2015 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , представників ДВНЗ „Запорізький національний університет, служби у справах дітей Запорізької міської ради по Жовтневому та Орджонікідзевському району, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню освіту, учня ЗНВК №67, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 08.12.2011 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки;
- 13.03.2012 року Заводським районним судом в м. Запоріжжі, за ч. 2 ст. 186, ст.69, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 22.03.2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України. вид покарання позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання строком на 2 роки.
- 09.07.2012 року Заводським районним судом в м. Запоріжжі, за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України, до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 20.01.2014 р. з невідбутим строком покарання в 1 рік 5 місяців 27 днів.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню освіту, учня ЗНВК №67, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , фактично мешкаючого за адресою АДРЕСА_4 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню освіту, студента 1-го курсу Запорізького національного університету, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_5 , раніше судимого:
· 16.07.2012 року вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України;
19.09.2014 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, перебуваючи біля будинку №53 по вул. Перемоги в м. Запоріжжя, ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, побачили автомобіль марки «ВАЗ 2106», який стояв у дворі вищезазначеного будинку, при цьому ОСОБА_6 відкрив передні водійські двері, та проник до салону автомобіля марки «ВАЗ 2106» білого кольору д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , перебуваючи біля передніх пасажирських дверей вищевказаного транспортного засобу, відкрив передні пасажирські двері і також проник до салону автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля ОСОБА_6 за допомогою замикання дротів запалювання двигуна запустив двигун даного автомобіля. ОСОБА_8 , переконавшись в тому, що дії направлені на заволодіння транспортним засобом виконані, та ОСОБА_6 з ОСОБА_9 безперешкодно можуть рухатися на автомобілі, не звертаючи до себе уваги, попрямував в напрямку вул. Сталеварів в м.Запоріжжя, де його повинні були забрати ОСОБА_9 з ОСОБА_6 на викраденому автомобілі. У вищевказаному місці ОСОБА_8 сів до салону вищевказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_6 , на якому вони виїхали на пр.Леніна в м. Запоріжжя, де були помічені працівниками міліції, вимогу яких зупинити автомобіль проігнорували, та з метою ухилитися від відповідальності намагались втекти від переслідування, однак на перехресті вулиць Соснової та Майської в м. Запоріжжя ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 були зупинені шляхом блокування автомобіля. В подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_6 були затримані працівниками міліції, а ОСОБА_8 втік з місця події.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою провину та пояснив, що 19.09.2014 року вночі він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , гуляли по вул.Перемоги в м.Запоріжжя. Біля одного з будинків вони побачили автомобіль ВАЗ та вирішили на ньому покататись. Водійські двері автомобіля були відчинені, ОСОБА_11 сів за руль та завів автомобіль, Субота сів на переднє пасажирське сидіння. Він пішов на вул.Сталеварів купити цигарки. ОСОБА_11 та Субота підїхали на автомобілі, та забрали його на вул.Сталеварів в м.Запоріжжя. Після чого вони всі разом поїхали в напрямку до ОСОБА_12 , та були зупинені працівниками ППС, після чого він намагався втекти.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою провину та пояснив, що 19.09.2014 року вночі він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , гуляли по вул.Перемоги в м.Запоріжжя. Біля одного з будинків вони побачили автомобіль ВАЗ та вирішили ним доїхати додому на ОСОБА_13 -кічкас. Водійські двері автомобіля були відчинені, він сів за руль та шляхом замикання дротів запалювання завів автомобіль, Субота сів на переднє пасажирське сидіння. ОСОБА_8 пішов на вул.Сталеварів. Вони підїхали на автомобілі, та забрали ОСОБА_14 на вул.Сталеварів в м.Запоріжжя. Після чого вони всі разом поїхали, та були зупинені працівниками ППС, після чого він разом з ОСОБА_15 були затримані працівниками міліції, а ОСОБА_14 з місця пригоди втік.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав свою провину та пояснив, що 19.09.2014 року вночі він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_14 гуляли по вул.Перемоги в м.Запоріжжя. Біля одного з будинків вони побачили автомобіль ВАЗ та вирішили на ньому покатались. Водійські двері автомобіля були відчинені, ОСОБА_11 сів за руль та завів автомобіль, він сів на переднє пасажирське сидіння. А ОСОБА_8 пішов на вул.Сталеварів. Вони підїхали на автомобілі на вул.Сталеварів, та забрали ОСОБА_14 . Після чого вони всі разом поїхали на ОСОБА_12 , та були зупинені працівниками ППС, після чого він разом з ОСОБА_11 були затримані працівниками міліції, а ОСОБА_14 з місця пригоди втік.
На підставі ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , думки всіх обвинувачених , які повідомили, що бажають закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, законного представника ОСОБА_7 , захисників, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 289 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_8 обставини: щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до категорії тяжких злочинів, особу винного, який є учнем Запорізького навчально-виховного комплексу № 67, позитивно характеризується за місцем навчання, виховувся у неповній родині, на обліку у Запорізькій обласній психіатричній лікарні та Запорізькому обласному наркологічному диспансері не перебуває, однак раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, судимість за які не знята і не погашена, скоїв злочин у період дострокового звільнення від покарання та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
При таких обставинах, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів, йому слід призначити покарання, повязане з позбавленням волі.
Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_9 у відповідності до ст.ст.65, 103 КК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 5 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх, ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений неповнолітнім підсудним злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, обставини вчинення злочину, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, обставини, що помякшують та обтяжують покарання підсудного, особу винного, умови його життя і виховання, рівень розвитку, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, яке закон відносить до тяжких злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який перебуває на профілактичному обліку в Заводському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, скоїв злочин у неповнолітньому віці, виховувся у неповній родині, проживає з матірю, за місцем навчання в ЗНВК № 67 в м.Запоріжжя ОСОБА_6 зарекомендував себе учнем з низьким рівнем знань, схильний до пропусків уроків без поважних причин, однак позитивно характеризується за місцем мешкання, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває. Обставини, які помякшують покарання відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, що обтяжують вину ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів слід призначити покарання, не повязане з позбавленням волі, з застосуванням випробування на підставі ст.75, 104 КК України та покладенням на нього обовязків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. На підставі ч.1 ст.69 КК України, суд враховуючи зазначені обставини, як такі, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , призначає основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст.289 ч.2 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, яке закон відносить до тяжких злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше засуджений за злочин проти власності, однак скоїв злочин у неповнолітньому віці, має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, виховувся та навчався в комунальному закладі „Матвіївська загальноосвітня санаторна школа-інтернат 1-111 ступенів, з 01.09.2014 року був зарахований на 1 курс факультету фізичного виховання контрактної форми навчання денного відділення Запорізького національного університету, з наданням місця проживання у гуртожитку № 3 Запорізького національного університету, з початку навчального року ОСОБА_9 до занять не приступив, до гуртожитку зявлявся нерегулярно, в теперішній час зі слів обвинуваченого винаймає житло в Шевченківському районі м.Запоріжжя, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває. Обставини, які помякшують покарання відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, - відсутні.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів слід призначити покарання, не повязане з позбавленням волі, з застосуванням випробування на підставі ст.75, 104 КК України та покладенням на нього обовязків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. На підставі ч.1 ст.69 КК України, суд враховуючи зазначені обставини, як такі, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_9 , призначає основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст.289 ч.2 КК України.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_10 не заявлявся.
Речові докази слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст. ст.368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (пяти ) років позбавлення волі ;
На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.07.2012 року, остаточно визначити покарання ОСОБА_8 у вигляді 5 (пяти) років 1 місяця позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу, обрану відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 22 вересня 2014 року, тобто з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у вигляді 3 (трьох ) років позбавлення волі ;
На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки.
У відповідності зі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обовязки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у вигляді 3 (трьох ) років позбавлення волі ;
На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_9 , від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки.
У відповідності зі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 такі обовязки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1