Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 63/09
Вирок

Іменем України

17 січня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Комсомольська Полтавської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.115 КК України,

встановив:
ОСОБА_11 вчинила умисний особливо тяжкий злочин проти життя особи за таких обставин:

09 травня 2007 року близько 23 - 30 год., підсудна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на східцевій площадці між 2-м та 3-м поверхами в під`їзді будинку по АДРЕСА_2 , в ході сварки із потерпілою ОСОБА_12 , 1986 р.н., яка виникла між жінками на грунті ревнощів з боку підсудної, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний наслідок своїх дій, нанесла потерпілій чисельні удари ножем по різним частинам тіла, в т.ч. в область грудної клітини зліва, внаслідок чого заподіяла потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, /в т.ч. проникаюче поранення грудної клітини з ушкодженням серця/, які потягли за собою масивну внутрішню крововтрату, і стали причиною смерті потерпілої.

Залишивши потерпілу на місці вчинення злочину, ОСОБА_11 повернулась до себе в квартиру.

О 00-02 год. 10 травня 2007 року на місце події прибула карета швидкої допомоги, де після огляду гр. ОСОБА_12 була констатована смерть потерпілої до приїзду швидкої допомоги (т.1 а.с. 269).

14 годин потому (т.1 а.с. 45) ОСОБА_11 в порядку ст.115 КПК України була затримана за підозрою у вчиненні вбивства потерпілої ОСОБА_12 .

За висновком комісійної судово-медичної експертизи (т.5 а.с. 220-248) причиною смерті ОСОБА_12 стала гостра масивна кровтрата, обумовлена множинними ранами тулуба, шиї, кінцівок, які можуть бути оцінені лише в сукупності, як тяжкі за критерієм небезпеки для життя і в даному випадку призвели до смертельної крововтрати.

В судовому засіданні своєї вини в пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_11 не визнала. Характер своїх первинних показань на досудовому слідстві пояснила тиском з боку оперативних працівників міліції.

Разом з тим, характер представлених по справі прямих та непрямих доказів є свідченням причетності ОСОБА_11 до інкримінованого злочину та її наміру уникнути відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин.

Під час допиту в якості підозрюваної (т.1 а.с.49-52) та проведеного в цей же день відтворення обстановки і обставин події злочину (т.1 а.с. 54-63) ОСОБА_11 показала, що удар в область лівої частини грудної клітини нанесла потерпілій не навмисно, не маючи наміру на вбивство. Тримаючи ніж у правій руці, дівчину відштовхувала від себе у відповідь на її неправомірні дії. Інші поранення на тілі потерпілої пояснила тим, що під час сварки вони відмахувались одна від одної.

При дослідженні трупа ОСОБА_12 (т.5 а.с. 220-248) були виявлені вісім тілесних ушкоджень: два порання в область грудної клітини, одне з яких проникаюче в грудну порожнину, з пораненням серцевої сорочки та лівого шлуночка, що супроводжувалося лівобічним гемотораксом, два поранення в область шиї, в т.ч. по задній поверхні шиї в проєкції 7-го шийного хребця, два поранення лівої верхньої кінцівки та два поранення правої верхньої кінцівки, які утворилися від дії гостро-річучого предмета, яким міг бути клинок та лезо ножа. За висновком єкспертизи, пошкодження на одязі потерпілої співпадають з тілесними ушкодженнями на її тілі по локалізації, формі, характеру діючого предмету та розмірах, але значно переважають по кількості, особливо в ділянці лівого рукава. Множинність тілесних ушкоджень та пошкоджень на одязі, розміщення їх в різних анатомічних областях (шия, грудна клітина, верхні кінцівки) свідчать про те, що під час нанесення тілесних ушкоджень положення потерпілої змінювалося так, що передня і задня поверхня шиї, грудної клітини та вехні кінцівки були доступні для завдання ударів ножем.

По справі встановлено, що свідком сварки, яка виникла між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 став свідок ОСОБА_13 - чоловік підсудної ( т.2 а.с. 241, 242) який того вечора пішов в магазин, і в під`їзді будинку на сходах випадково зустрів потерпілу.

В судовому засіданні 01.07.2009 року, скориставшись правом, передбаченим ст.63 Конституції України, ОСОБА_13 відмовився від дачі показань, пояснивши суду, що повністю підтримує свої останні показання, надані ним 24-26 листопада 2008 року на стадії досудового слідства (т.6 а.с. 12-33, 45-53).

Із змісту наданих показань вбачається, що зустрівшись того вечора на сходах з потерпілою, він зупинився побалакати з нею, і вона підтримала розмову. Їх розмова була перервана криком його дружини, яка вискочила з квартири, і спускаючись сходами до площадки, де він стояв з потерпілою, почала ображати потерпілу, висловлюючись на її адресу брутальною лайкою. Потерпіла в такий же спосіб їй відповіла, і між жінками почалася суперечка. Будь-яких сторонніх предметів в руках у дружини він не бачив. Надавши можливість обом самостійно розібратися в ситуації, він пішов сходами вниз, залишивши дівчат на площадці між другим та третім поверхами. Деякий час він ще чув крики, потім все стихло і він вирішив піднятися, сподіваючись, що дівчата розійшлись.

Своє рішення повернутися, органу досудового слідства ОСОБА_13 пояснив тим, що передумав покупати пиво, побоюючись того, що дружина ще більше розлютиться. Піднімаючись сходами, на площадці, де він залишив дівчат, ОСОБА_13 побачив потерпілу, що лежала долу. Здогадуючись, що її безпорадний стан став наслідком дій його дружини, він намагався привести потерпілу до тями, ляскаючи її долонею по щоці та звертаючись до неї Малая. Саме в цей час на площадці третього поверху з`явились дві дівчини і на їх запитання: Що відбувається?, він, намагаючись відвести підозру від своєї дружини, повідомив, що незнайомий хлопець ударив дівчину, а він намагається привести її до свідомості. Одна з дівчат повідомила, що може йому допомогти, але побоялась спуститися сходами, і він підніс потерпілу на третій поверх. Дівчина поторкала пульс і повідомила, що потерпіла померла. В цей час на площадку знову вибігла його дружина, вона була дуже збудженою, висловлювалась на адресу дівчат брутальною лайкою і він, перехопивши її сзаду, відніс в квартиру. Вже в квартирі в руках у дружини він помітив ніж, відібрав його, кинув на тумбочку і знову повернувся до потерпілої, слідом за ним знову вийшла дружина. Дівчат в під`їзді вже не було. Дружина поторкала пульс на шиї потерпілої, повідомила, що це Єля, знайома їх сусідки ОСОБА_14 , і направилась до останньої додому, щоби повідомити про згадані події. Саме в цей момент по сходах піднімалась бригада швидкої допомоги, і він розповів їм виганану ним історію про невідомого хлопця. Через п`ять хвилин після цього на міце події прибули працівники міліції.

Того вечора та тілі потерпілої він бачив єдину рану, зліва на тілі, яка не кровоточила. Саме цю версію з невідомим хлопцем ОСОБА_13 , намагаючись відвести підозру від дружини, розповів дівчатам на сходах, членам бригади швидкої допомоги, оперативним працівникам міліції, які прибули на місце події та при первинному допиті в якості свідка 22 травня 2007 року (т.1 а.с. 190-194). Постановою Комсомольського міського суду від 10 травня 2007 року ОСОБА_13 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП у вигляді арешту терміном на 10 діб (т.1 а.с. 244).

Намагаючись відвести підозру від дружини, під час попереднього слідства він звертався із чисельними скаргами на незаконні дії працівників міліції, які змусили його дружину взяти провину на себе (т.1 а.с. 220-225). Згодом, під час судового слідства, ОСОБА_13 на прохання дружини, які вона висловлювала в чисельних записках до нього, вперше, в судовому засіданні 30 травня 2008 року повідомив про власну причетність до вбивства потерпілої (т.4 а.с. 213). Згодом під час виконання судового доручення, 10 червня 2007 року, пояснивши свої дії тим, що обдумав ситуацію відмовився від своїх показань, пояснивши, що підтримує показання, надані ним 22 травня 2007 року (т.4 а.с. 267-269) з поданням письмової заяви про те, що надав всі показання і прость не викликати в судове засідання (т.4 а.с. 279), що фактично підтвердив в суді 02 липня 2008 року (т.4 а.с.314), але сім днів потому, 09.07.2008 року знову звернувся до суду з письмовою заявою про власну причетність до вбивста ОСОБА_12 (т.4 а. 293) і підтвердив згадану позицію при повторному допиті в суді 10 липня 2008 року (т.4 а.с. 328). Але, після повернення справи на додаткове розслідування ОСОБА_13 знову відмовився від показань, наданих ним в суді, і указав на причетність підсудної до вбивства потерпілої, пояснивши свою позицію тим, що дружина порушила подружню вірність і не є тією людиною, за яку можна сидіти (т.6 а.с. 23).

Окрім ОСОБА_13 , який став безпосереднім свідком сварки, що виникла між підсудною та потерпілою, ще четверо свідків чули того вечора шум та крики на сходах, і однією з цих свідків була ОСОБА_14 сусідка підсудної та близька знайома потерпілої, яка часто бувала у ОСОБА_14 вдома, як приятелька її доньки. ОСОБА_14 також була останньою із знайомих потерпілої, які бачили її перед вбивством, і зазначила суду про ту обставину, що ОСОБА_11 знаходились з потерпілою в неприязних відносинах, причина яких їй невідома..

ОСОБА_14 підтвердила суду, що 09 травня 2007 року потерпіла зайшла до неї додому близько 22.10 год., побула з пів-години, і пішла близько 22-45 год., їй вона повідомила, що прямує до свого співмешканця на 7-й поверх в цьому ж будинку. (органом досудового слідства було встановлено, що в квартиру до ОСОБА_15 /співмешканця/ потерпіла того вечора не заходила (т.1 а.с. 205-206, т.3 а.с. 48-60), і в останнє, в список свідків, що підлягають виклику до суду, він включений не був (т.6 а.с. 275, 276).

ОСОБА_14 показала суду, що після уходу ОСОБА_12 , приблизно через 40 хвилин вона почула дуже страшний крик, але його походження не змогла пояснити, а через 20 хвилин після крику в її квартиру постукала підсудна і повідомила, що ОСОБА_16 убили ножове поранення в серце. Разом вони піднялися на третій поверх, і тут були зупинені працівниками міліції.

Крики на сходах того вечора чули також свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Дівчата разом із своїми чоловіками в той день завітали у гості до ОСОБА_20 додому в кв. АДРЕСА_3 . Всі втрьох близько 23-15 год. вийшли в загальний коридор покурити і хвилини через 3 почули зі сторони сходів жіночі крики про допомогу. Свідки показали суду, що одразу на крик не відреагували, оскільки ОСОБА_19 повідомила, що в їх будинку часто трапляються бійки, і на сходи краще не виходити. За висновком комісійної експертизи трупа (т.5 а.с. 245-249), після заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 могла жити короткий проміжок часу (від хвилин до кількох десятків хвилин), при цьому повністю не виключається можливість підекспертної скоювати деякі активні дії ( в т.ч. пересуватися по східцях на незначну відстань, чинити опір, кричати) до моменту настання незворотньої втрати свідомості.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що через лічені хвилини з зазначеного місця вона знову почула крики про допомогу, потім глибокі вздохи повітря, ніби хтось задихався і майже одразу чоловічий голос: Малая, не гони, очнись, открой глаза, вставай! ОСОБА_21 хтось потребував допомоги, і вони з ОСОБА_19 вирішили вийти на сходи. ОСОБА_18 залишилась у коридорі. На площадці між другим та третім поверхом вони побачили хлопця, який підтримуючи за голову дівчину, що лежала на підлозі, намагався привести її до тями, звертаючись до неї :Малая та ляскаючи її долонею по щоці. На стадії досудового слідства обидві впізнали згаданого хлопця при пред`явленні фотознімків ОСОБА_22 для впізнання ( т.6 а.с. 104,107)

Хлопець попросив викликати швидку і переніс дівчину на третій поверх. Светр потерпілої був в крові, але будь-яких тілесних ушкоджень на її тілі вона не побачила. ОСОБА_19 побігла додому, викликала швидку (виклик на швидку поступив о 23.56 год. (т.1 а.с. 269), і повернулась разом із чоловіками ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . Потерпілу облили водою із склянки, вона зробила декілька глибоків подихів і більше не подавала ознак життя. Чоловіки повернулись в квартиру, проте вони з ОСОБА_19 залишились на сходах, а хлопець, підводячись на ноги, повідомив, що потерпіла померла і в неї ножове поранення, хоча зовні жодна з них такого поранення не бачила. Саме в цей момент із сторони ліфту вибігла дуже збуджена, знервоавана жінка з ножем в руках, лезо якого вона тримала донизу (на стадії досудового слідства згаданий ніж був впізнаний свідком (т.6 а.с. 97), і висловлюючись на їх з ОСОБА_19 адресу брутальною лайкою майже одразу, замахуючись, кинулась на них з ножем, але була перехоплена ззаду незнайомим хлопцем, а вони з ОСОБА_19 забігли в квартиру.

Свідок ОСОБА_19 дала суду аналогічні показання, і на досудовому слідстві також впізнала ніж, який тримала жінка, що вискочила на сходи. Свідок також підтвердила, що була впевнена у тому, що ускладнення, які почалися у потерпілої, пов`язані саме з побиттям, відповідно до чого нею був зроблений виклик швидкої, що підтверджується формулюванням приводу виклику, зазначеному в карті виїзду швидкої медичної допомоги ( т.1 а.с. 269).

Свідок ОСОБА_18 на сходи взагалі не виходила, і про події, що трапились, дізналась зі слів свої подруг, але суду показала, що перебуваючи разом з ним в загальному коридорі, також чула на сходах сторонні крики, і шум схожий на те, нібито біжать сходами вниз, і чоловік кричить ОСОБА_25 , стой. Через декілька секунд вона почула падіння тіла та хрипи, і вже після того дівчата вирішили вийти на сходи.

Допитані судом в якості свідків: лікар швидкої ОСОБА_26 та фельшер ОСОБА_27 суду показали, що по прибуттю на місце події біля потерпілої застали двох молодих людей - чоловіка та жінку. Чоловік дуже хвилювався, і розповів їм про те що потерпілу побив невідомий хлопець, якого він намагався наздогнати, але не зміг. Жінка, напроти була дуже спокійною, весь час курила і заспокоювала свого чоловіка. Для подібної ситуації вона здавалась дуже спокійною. Одразу хтось із них повідомив, що у потерпілої ножове порання.

Лікар ОСОБА_26 показала суду, що після огляду потерпілої нею була констатована насильницька смерть до приїзду бригади швидкої допомоги. Результати огляду трупа бригадою швидкої медичної допомоги, дані протоколу огляду трупа на місці його виявлення, відсутність ознак волочіння та посмертного перміщення трупа , за висновком комісійної судово-медичної експретизи дають змогу вважати, що смерть ОСОБА_12 могла настати на місці виявлення її трупа (т.5 а.с.245-249)

Свідок ОСОБА_28 - о/у Космомольського МВ УМВС, суду показав, що 10 травня 2007 року він, в складі слідчо-оперативної групи виїзжав на місце події і проводив роботу із свідками, в ході опросу яких з`ясувалось, що до вбивства потерпілої причетні подружжя ОСОБА_29 . Одразу обидва вони розповідали версію про те, що ОСОБА_30 пішов за пивом та цигарками, і на сходах став свідком того, що потерпіла піддалася нападу з боку невідомого, якого він намагався наздогнати, побіг вниз по сходах, на вулицю, а коли повернувся, знайшов знепритомлену потерпілу на площадці між другим та третім поверхом, яку намагався привести до свідомості. Під час допиту він звернув увагу на те, що показання подружжя в деталях не узгоджуються і мають розбіжності. Під час опитування ОСОБА_30 заперечив наявність ножа у своєї дружини, на чому наполягала свідок ОСОБА_17 , і з приводу чого між ним та чоловіком ОСОБА_17 на сходах виникла сварка. ОСОБА_31 поводився дуже агресивно і висловлювався брутальною лайкою, в зв`язку з чим відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення. Після опитування на місці подружжя ОСОБА_29 були доставлені в Комсомольський МВ УМВС, де ОСОБА_11 поміняла позицію і заявила про те, що нанесла удар ножем потерпілій з необережності, надавши з цього приводу особисті, власноруч написані пояснення (т.1 а.с.21).

Обравши способом захисту заперечення своєї причетності до вчинення інкримінованого злочину, ОСОБА_11 , яка з моменту пред`явлення обвинувачення (т.1 а.с.80) і згодом, під час допиту в суді (т.3 а.с. 45, 66-67), до прийняття судом рішення про направлення справи на додаткове розслідування, разом із чоловіком підтримувала версію про причетність до вбивства третьої особи, під час даного судового слідства, погодившись давати свідчення після допиту всіх свідків, в т.ч. після останніх свідчень ОСОБА_13 та дослідження письмових докзів по справі, вперше, 24 листопада 2009 року заявила про причетність свого чоловіка до вбивства ОСОБА_32 .

Так, ОСОБА_11 не заперечила тієї обставини, що вдень 09 травня 2007 року з нагоди святкування дня народження свекра, вживала алкогольні напої, а ввечері, після повернення додому, під час готування їжі, очікуючи на чоловіка, який пішов в магазини, вийшла в під`їзд, почувши на сходах його голос. Того вечора знаходилась в підвищеному емоційному стані після сварки, що виникла між нею та чоловіком, крім того, він довго не повертався додому. Тримаючи в руках ножа, яким готувала їжу, з ним же механічно вибігла в під`їзд, і побачивши поруч із своїм чоловіком двох незнайомих дівчат, на емоціях почала виясняти, що відбувається. ОСОБА_33 затягнув її в квартиру, і вже там, побачивши у нього на рухах та одязі кров, запитала, що трапилось. У відповідь чоловік пояснив, що наніс ножове поранення дівчині, але він не хотів того робити, мав намір лише підлякати і перестарався. ОСОБА_33 попросив її піти прощупати пульс у потерпілої, і вона, виконуючи його прохання, пішла до потерпілої, в якій впізнала раніше знайому ОСОБА_16 . Впевнившись у тому, що пульс відсутній, вона, намагаючись викликати швидку, і не дозвонившись, побігла на другий поверх, щоби повідомити свою сусідку ОСОБА_14 , у якої часто бувала потерпіла. Після повернення до своєї квартири була затримана працівниками міліції.

Усвідомлюючи характер та доказовість представлених по справі доказів, в т.ч. і тих, які були надані суду після проведення додаткового розслідування, наявність крові на одному з ножів та ватному тампоні, що були вилучені з її квартири підсудна пояснила порушенням процесуальних норм, допущених слідчим під час проведення огляду її квартири, що не виключає за наведеним нею обгрунтуванням можливості фальсифікації згаданих речових доказів.

Показання свідка ОСОБА_13 , в яких він викриває її у вчинені вбивства, підсудна охарактеризувала як неспроможні, що неодноразово змінювались свідком і мають під собою ніщо інше, як мету помститися їй з надуманих чоловіком підстав, з огляду на що не можуть бути покладені в основу обвинувачення, оскільки не є свідченням її вини в інкримінованому злочині.

Свої первинні показання на досудовому слідстві ОСОБА_11 пояснила тиском з боку працівників міліції і наполягала на тому що вони не можуть бути прийняті судом до уваги та слугувати доказом її вини.

10 травня 2007 року в період часу з 01.50 год. до 05.15 год. слідчим прокуратури було оглянуте місце події (т.1 а.с.3-18), в ході огляду якого були вилучені змиви речовини бурого кольору з підлоги, з приєднанням їх до матеріалів кримінальної справи в якості речового доказу (т.1 а.с. 122), а 45 хвилин потому, в цей же день, в період часу з 06-00 год. до 06-50 год. слідчим прокуратури був проведений огляд квартири подружжя ОСОБА_29 (т.1 а.с.93), в ході якого було вилучено ряд речових доказів, які мали на собі нашарування речовини бурого кольору рожеві капці ОСОБА_11 , гумові шльопанці ОСОБА_22 , його спортивні штани та ватний тампон.

З квартири ОСОБА_29 /на кухні/ було вилучено також п`ять кухонних ножів - три з дерев`яною ручкою, один з пластмасовою, та один без ручки (т.1 а.с.99).

Один, самий великий, загальною довжиною 287 мм., який на момент вилучення знаходився на столі /всі інші ножі були вилучені із шухляди/ під час проведення впізнання був впізний підсудною /т.1 а.с. 95-98/ та свідками ОСОБА_19 і ОСОБА_17 (т.6 а.с. 89-103), як ніж, з яким вона вибігла у під`їзд.

На другому з п`яти вилучених з квартири ОСОБА_11 ножів, згідно з висновками судово-цитологічних експертиз (т.2 а.с.187,197) при його серологічному дослідженні були виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО, які могли походити або від однієї особи, крові якої властиві антигени А.і ОСОБА_34 , або від декількох осіб у випадку змішування крові, при наявності у цих осіб відкритої кровотечі, в цьому випадку домішки крові потерпілої ОСОБА_12 не виключаються.

Згодом, генетичною експертизою (т.5 а.с.133-138) були досліджені залишки ниток стерильної марлі з нанесеними на них витяжками та контролі до них, які використовувались під час проведення цитологічної експретизи згаданого ножа. В результаті проведеного дослідження були частково встановлені генетичні ознаки слідів крові на змиві, та встановлені генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_12 . В межах досліджених локусів генетичні ознаки слідів крові на змиві частково співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 . Сукупність генетичних ознак, встановлених у даному об`єкті, зустрічається не частіше, ніж у 1 із 57 осіб.
За висновками медико-криміналістичних експертиз (т.2 а.с. 14-16, 22-27, 31-34, 38-42, т.5 а.с. 209) ушкодження, виявлене на кожному лоскуті з передньої поверхні грудної клітини трупа ОСОБА_12 , та пошкодження, виявлені на куртці, светрі та бюстгалтері потерпілої могли утворитися як від дії ножа, який був впізнаний підсудною та свідками так і від дії ножа, що піддавався серологічному дослідженню (т.2 а.с.187,197).

За висновками цитологічних експертиз, кров потерпілої була виявлена також на капцях підсудної (т.2 а.с. 98), штанах (т.2 а.с. 131) і шльопанцях (т.2 а.с. 150) свідка ОСОБА_22 , ватному тампоні (т.2 а.с. 205), вилученому слідчим під мийкою на кухні в квартирі ОСОБА_11 та змивах з підлоги, зроблених слідчим під час огляду місця події (т.2 а.с. 168).

Згідно змісту протоколу (т.1 а.с. 93) огляд квартири ОСОБА_29 проводився слідчим в присутності чоловіка підсудної ОСОБА_13 та двох понятих ОСОБА_35 та ОСОБА_36 .

Як показав суду свідок ОСОБА_37 - сусід підсудної, на той час, коли його запросили бути присутнім в якості понятого, квартира ОСОБА_29 вже була відчиненою, і в ній знаходились працівники міліції. При ньому були вилучені рожеві капці, ватний тампон під мийкою на кухні, там же були вилучені п`ять ножів - чотирі в шухляді, один на столі. Капці та ватний тампон положили в пакет, ножі в газету, він пам`ятає також, що вдвох з іншим понятим розписався не менше десяти разів, але при ньому речі не опечатувались, а коли він пішов з квартири, працівники міліції ще залишались там.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_38 на досудовому слідстві (судом свідок не допитувався в зв`язку з виїздом за межі України (т.7 а.с. 79) він також був присудній під час вилучення жіночих капців, тампону та ножів (т.1 а.с. 199).

За обгрунтуванням сторони захисту, відсутність в протоколі огляду квартири запису про опечатування вилучених речових доказів, яке мало бути проведене в присутності понятих, характер показань свідка ОСОБА_35 та наявність підпису слідчої ОСОБА_39 на пакеті з ватним тампоном, направленим на цитологічну єкспертизу, опис якого детально наданий єкспертом (т.2 а.с. 203) /за умови, що фактичне вилучення тампону було проведене слідчим ОСОБА_40 /, в сукупності є свідченням грубого порушення слідчим норм КПК України, які регламанетують порядок вилучення речових доказів, що в підсумку не виключає їх фактичної фальсифікації. На підтвердження аргументів, наведених захисником, сама ОСОБА_11 пояснила суду, що в домі у неї ніколи не було вати.

Разом з тим, по справі встановлено, що огляд квартири проводився в присутності ОСОБА_22 . Будучи допитаним судом 29 травня 2008 року (т.4 а.с. 209), ОСОБА_13 показав, що його привозили на обшук в квартиру, обшук проводився в присутності понятих, йому дали ключі і він відкривав двері, двері не були опечатані, поняті заходили в квартиру після міліції, через 30 секунд. Поняті стояли в коридорі, коли необхідно було звернути на щось увагу, їх кликали.

Допитані в судовому засіданні слідчі прокуратури - ОСОБА_41 , ОСОБА_39 , яка також була присутня в квартирі під час огляду, що не заперчив свідок ОСОБА_37 , підтвердили суду, що речові докази вилучались і опечатувались в присутності понятих, ними ж вони і були підписані, без зазначення повного ПІБ, з проставленням підпису відповідно порядковому номеру, присвоєному в процесуальному протоколі огляду квартири 1. Підпис, 2.Підпис, про що свідчить опис пакетів, наданий усіма експертами при проведенні судових експертиз. Що стосується відсутності запису про опечатування та підписання вилучених речових доказів в самому протоколі огляду, та підпису слідчої ОСОБА_39 , яка постановою прокурора м. Комсомольська від 10 травня 2007 року була включена до складу слідчо-оперативної групи по згаданій кримінальній справі (т.1 а.с. 34), слідчий ОСОБА_41 пояснив цю обставину можливою особистою неуважністю через тривалий та значний обсяг проведеної роботи (протоколи огляду місця події та квартири ОСОБА_29 скдадались протягом п`яти годин поспіль - починаючи з 01.50 до 06.50 год. 10 травня 2007 року), що за думкою суду має логічне огрунтування, і не є тим грубим порушенням норм КПК України, що унеможливлює визнання вилучених під час огляду квартири ОСОБА_29 речей в якості речових доказів, і відповідно не може бути підставою для виключення їх із об`єму представлених доказів.

За висновком цитологічної експертизи (т.2 а.с. 205) при серологічному дослідженні ватного тампону, вилученого з квартири ОСОБА_29 , були виявлені антигени АВН ізосерологічної системи АВО, сліди крові можуть походити або від однієї особи, крові якої властиві антигени АВН, або від декількох осіб у випадку змішування крові. В останньому домішки крові потерпілої ОСОБА_12 та обвинуваченої ОСОБА_11 не виключаються.

Ставлячи під сумнів доказовість ватного тампону, ОСОБА_11 суду зазначила, що вата взагалі відсутня в її домі. Разом з тим, в судовому засіданні 05.10.2007 року (т.3 а.с. 105) ОСОБА_11 , пояснюючи можливий характер походження та змішування крові потеппілої та її крові на тампоні, суду показала, що днів за два брила ноги, порізалась, витирала кров ваткою. ЇЇ чоловік забрав у неї ніж, вимв його, може взяв тампон і витирав ніж. Відмовившись від згаданих показань в даному судовому засіданні підсудна показала, що подібних пояснень суду ніколи не давала.

Далі, піддаючи сумніву походження крові на капцях підсудної, за умови порушення процесуального порядку їх вилучення, сторона захисту не виключила можливість походження крові при обставинах, коли підсудна перевіряла пульс у потерпілої, і кров могла капнути з її закривавленої руки, або коли ОСОБА_13 , перехвативши підсудну ззаду, ніс її додому, оскільки його руки та одяг були закривавлені, бо він знаходився з потерпілою і переносив її на третій поверх.

Проте, згадані твердження не заслуговують на увагу, оскільки сама підсуна пояснила, що пульс у потерпілої перевіряла на шиї, а характер походження крові на її капцях медико-криміналістичною експеризою визнаний як такий, що утворився внаслідок падіння крапель жидкої крові з наступним стіканням під дією власної сили тяжіння та висиханням в напрямку зверху вниз, з предмета, що несе її на собі. Висновком молекурярно-біологічної експертизи (т.5 а.с. 80-84) було встановлено, що генетичні ознаки слідів крові на капці, вилученому у ОСОБА_11 співпадають з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_12 . Імовірність випадкового збігу генетичних ознак, виявлених у зразку крові ОСОБА_12 та на капці складає 9,03х10(-9ст.). Сукупність генетичних ознак, встановлених у даному об`єкті, зутрічається не частіше, ніж у 1 з 110 747 763 осіб. Пожодження цих слідів від свідка ОСОБА_13 та самої обвинуваченої виключається.

В судовому засіданні, намагаючись в черговий раз пояснити походження крові на власних капцях, підсудна пояснила, що кров могла капнути на них тоді, коли вона стояла біля перил, піднімаючись від ОСОБА_14 і зупинилась там на вимогу працівника міліції, що також спростовується зібраними по справі доказами: по-перше, тому, що під час огляду місця події кров потерпілої була виявлена лише долу, а по-друге, стікати з перил протягом часу, поки відбулася сама подія, виник конфлікт із свідками ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , підсудна збігла вниз до ОСОБА_14 , почекала, доки та одягнулась і знову, разом знею піднялась на третій поверх, кров, в силу своєї біологіної властивості /в т.ч. з огляду на швидкість згортання крові/ та елементарної логіки не могла продовжувати стікати з перил.

Далі, обрунтовуючи відсутність крові на власному одязі (т.2 а.с. 106,114), змивах з рук, шиї та вух (т.2 а.с. 89,122), в підногтьовому складі (т.5 а.с. 173), як свідчення власної непричетності до вбивства, підсудна послалась на ту обставину, що за умови такої кількості тілесних ушкоджень, які були заподіяні потерпілій та інтенсивної кровотечі, що стала причиною її смерті, виявлення чисельних плям крові на місці вчинення злочину та одязі самої потерпілої, кров ОСОБА_12 обов`язково мала опинитися на особі, яка завдала їй тілесних ушкоджень. Проте, під час огляду місця події ознак фонтанування крові виявлено не було, ця обставина була відмічена також комісійною судово-медичною експертизою (т.5 а.с.248, п.28), за висновком якої, значна кількість крові просяклась крізь шари одягу самої потерпілої, що по суті і є поясненням відсутності крові потерпілої на об`єктах, які не були з нею в безпосередньому контакті.

Нарешті, первинні показання ОСОБА_11 , в т.ч. надані нею під час відтворення обстановки та події вчинення злочину, в яких підсудна не заперечила сам факт сварки з потерпілою та заподіяння їй ножових поранень, під час проведення яких /допиту та відтворення/ комісійними судово-психологічними експертизами не було виявлено ознак психічного впливу на ОСОБА_11 (т.4 а.с. 9-20, 26-45), в сукупності з іншими доказами, здобутими по справі, за переконанням суду, також є свідченням винуватості ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Та обставина, що за висновком судово-медичної експертизи (т.1 а.с. 68, т.5 а.с. 172), проведеної за наслідками відтворення з обвинуваченою обставин та події вчиненого злочину, показання ОСОБА_11 не відповідають медичним даним по силі удару, заподіяного в область грудної клітини, а механізм заподіяння інших тілесних ушкоджень, виявлених на трупі, підсудною взагалі не зазаначений, не є свідченням /як на тому наполягає сторона захисту/ тиску з боку працівників міліції, згадані показання ОСОБА_11 є лише свідченням того, що і при допиті в якості підозрюваної підсудна була не зовсім відвертою перед слідством, оскільки заперечила форму власної вини, зазначивши, що удар в область грудної клітини завдала потерпілй ненавмисно, внаслідок поштовху, що за висновком експерта (т.5 а.с. 173), є недостатнім для утворення даного тілесного удару через недостатність сили прикладання, про що свідчить масивність травми та довжина раневого каналу. Крім того, показання ОСОБА_11 , які досліджувались експертами на предмет наявності ознак психічного впливу на неї, а саме, її показання в частині намір відштовхнути потерпілу та випадкове так получилось нанесення удару визначені експретизою, як такі, що мають ознаки невідповідності вербальних та невербальних повідомлень.
Далі, наполягаючи на тому, що даючи первинні показання, які під тиском були нав`язані їй оперативними працівниками, і під час допиту механічно перенесені нею на папір, ОСОБА_11 водночас відмовилась від проведення авторської експертизи ( т.5 а.с. 30-31), мотивуючи свою відмову непричетністю до даної події.

Нарешті, характер адресованих нею із СІЗО записок на ім`я ОСОБА_22 та суть висловлених нею прохань, зокрема пишу тебе еще раз, то, что ты будешь на суде говорить, что это не я и не ты, то суд будет это рассматривать как то, что ты выгораживаешь меня. Так что тебе нужно принять решение и сделать это возможно на суде. Если ты это сделаешь, то я буду обязана тебе всю свою жизнь, и я не оставлю тебя, что бы не случилось» та інш. (т.4 а.с. 227, 294), а також чисельні перевірки з прийняттям рішень про відсутність в діях працівників міліції підстав для порушення кримінальної справи (т.1 а.с. 228-264) є свідченням того, що показання в якості підозрюваної, та показання, надані нею під час відтворення, підсудна, яка за висновком судової психологічної експертизи (т.т.4 а.с. 57) здатна швидко пристосовуватися до нових умов, характеризується виверткістю, брехливістю, винахідливістю та театральністю у поведінці, давала з власної ініциативи, без застосування будь якого тиску з боку працівників міліції.

Отже, відсутність відвертості підсудної перед судом, невизнання нею своєї вини та чисельні спроби у будь-який спосіб піддати сумніву докази, що об`єктивно підтверджують факт заподіяння нею смертельного удару потерпілій ОСОБА_12 , на думку суду є переконливим свідченням її бажання уникнути відповідальності за умисно скоєний особливо тяжкий злочин, і обраним способом захисту від пред`явленого обвинувачення.

Оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи характер, кількість та локалізація завданих тілесних ушкоджень вину підсудної в інкримінованому злочині суд вважає доведеною повністю, а кваліфікацію її дій за ч.1 ст. 115 КК України вірною, оскільки вона умисно, заподіяла смерть потерпілій ОСОБА_12 .

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєний ОСОБА_11 злочин є особливо тяжким, і враховує особливу тяжкість необоротних наслідків, що настали.

Факт вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння (т.1 а.с. 28) визнаний судом обставиною, що обтяжує покарання. Обставини, що пом`якшують покарання, судом не встановлені.

За час перебування в Полтавському СІЗО (т.4 а.с. 233) ОСОБА_11 характеризується позитивно, має одне заохочення, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня.

За висновком ЛКК практично здорова, працездатна, може виконувати загальну фізичну працю. Примусового лікування від наркоманії та алкоголізму не потребує.

До взяття під варту не працювала. Одружена, має неповнолітню дитину від попереднього шлюбу. За місцем проживання, згідно з представленою в матеріалах справи характеристикою, характеризується як особа, на яку не надходили скарги від сусідів. Разом з тим, допитані по справі в якості свідків сусіди підсудної ОСОБА_42 , ОСОБА_14 охарактеризували підсудну, як грубу, мстиву, агресивну особу, яка зневажає правилами суспільного співжиття, особу, що постійно вчиняє сварки, бійки, і є схильною до нанесення побоїв та порізів, в т.ч. як спосіб вирішення сімейних конфліктів.

Схильність підсудної вирішувати конфлікти за допомогою ножа підтвердили суду свідки ОСОБА_13 та його батько ОСОБА_43 , які показали що підсудна, під час спільного проживання з ОСОБА_13 під час сварки з останнім умисно заподіяла йому тілесні ушкодження шляхом завдання ударів ножем, рубці від дії якого були виявлені на тілі ОСОБА_22 під час проведення судово-медичної експертизи (т.5 а.с. 166).

За висновком амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи (т.4 а.с. 232) тимчасовим розладом психічної діяльності ОСОБА_11 не страждала і не страждає на даний час, виявляє психопатичні риси характеру. Під час проведення огляду експертами були виявлені старі лінійні рубці в області її лівого передпліччя від самопорізів. Рубці на долонних поверхнях лівого та правого передпліч підсудної були виявлені також під час проведення відносно неї судово-медичної експертизи (т.5 а.с. 179) та комплексної судово-психологічної експертизи (т.4 а.с. 51-59), за висновком якої для особистості ОСОБА_11 властиві такі яскраво-виражені індивідуальні особливості, як егоцентризм, демонстративність, яскравість емоцій, схильність до істеричних реакцій та захваченості домінуючою ідеєю(зокрема, переживання ревнощів). Мету нанесення самопорізів на кінцівках експертам підсудна пояснила прагненням вирішити конфліктну ситуацію із своїм хлопцем. Схильна до суіцидальних вчинків, 06 березня 2007 року доставлялась до Комсомольської ЦМЛ з ознаками отруєння, при наданні письмових пояснень спробу самогубства пояснила сваркою із чоловіком (т.2 а.с. 254-259).

Додаткові характеризуючі дані на особу підсудної представлені характеристикою з місця її навчання ( т.2 а.с. 247), за якою ОСОБА_11 характеризується як учень з посередніми інтелектуальними здібностями, та довідкою з місця роботи, звідки вона звільнилась в 1994 році за власним бажанням ( т.2 а.с.252 ). Спеціальної освіти підсудна не має.

Вирішуючи питання про вид покарання, суд, враховуючи, що життя людини є найвищою соціальною цінністю, і ніхто не може свавільно позбавити її життя, приймаючи до уваги ступінь тяжкості і обставини вчиненого злочину, а також тяжкість наслідків, що настали, вважає, що відбувати покарання ОСОБА_11 повинна лише в умовах ізоляції від суспільства. Строк покарання визначений судом з врахуванням даних про особу підсудної, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності і має на утриманні неповнолітню дитину (т.2 а.с.243).

Вирішуючи питання щодо заявлених по справі позовів (т.3 а.с. 4-11), суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 328 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, витрати. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди до витрат на поховання віднесені також витрати на ритуальні послуги і обряди. Розмір понесених на поховання витрат доведений прокурором відповідними товарними чеками і підсудною по суті не заперчується (т.1 а.с. 82,83,85).

Наряду з документально підтвердженими витратами, до розміру заявленого цивільного позову прокурором включені також витрати, понесені потерпілою в зв`язку з оплатою послуг моргу та відспівування на цвинтарі, що загалом складає суму 181 грн. 52 коп., але нічим по справі не підтверджено, тому вимога в цій частині задоволенню не підлягає.

В іншій частині позов про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованим, і підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання щодо вимоги потерпілої про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного:

Згідно із ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її дружині, батькам, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні.

Обґрунтовуючи наявність моральної шкоди, потерпіла зазначила, що ОСОБА_44 була її рідною онукою, опорою, проживала із нею однією сім`єю і була втіхою у її житті. Після смерті чоловіка проживає одна, і трагічна загибель онуки обірвала її надії на майбутнє. Душевний спокій втрачений назавжди, а страждання, які не стають меншими від часу, відчуває до наступного часу. Моральну шкоду оцінює в розмірі 30000 грн.

Висновок щодо протиправності діяння ОСОБА_11 та її вини у скоєному зроблений судом при наданні правової оцінки її діям.

Наявність моральної шкоди обґрунтована потерпілою обставинами, які вона довела суду в повному обсязі.

Тому, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до

уваги характер та обсяг страждань потерпілої, позов в частині вимоги відшкодування завданої моральної шкоди суд вважає обґрунтованим повністю, і розмір моральної шкоди, що має бути відшкодованим, визначає в розмірі 30 000 грн.

Питання про речові докази вирішене судом відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз (т.5 а.с.29,79,105,132), покладені судом на ОСОБА_11 відповідно до вимог ст.93 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,324,328 КПК України, суд,

засудив:
ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 115 КК України до чотирнадцяти років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженій залишити попередній тримання під вартою.Строк покарання відраховувати з 10 травня 2007 року.

Речові докази по справі (т.1 а.с. 116-123): кофту, штани, капці та мобільний телефон марки Самсунг Х 480 повернути засудженій, штани спортивні, футболку та шльопанці повернути свідку ОСОБА_13 , інші речові докази - знищити.

Речові докази, що приєднані до справи постановою від 30.12.2008 року (т.6 а.с. 133): чотирі кухонних ножа повернути засудженій ОСОБА_11 , мобільний телефон марки Самсунг SGN С 200 N повернути потерпілій ОСОБА_10 , інші речові докази знищити.

Цивільний позов прокурора задовольнити частково. Стягнути з засудженої ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_10 завдану матеріальну шкоду в розмірі 1035 грн.84 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задовольнити повністю. Стягнути з засудженої ОСОБА_11 на її користь компенсацію завданої моральної шкоди в розмірі 30 000 грн.

На користь Харківського НДІСЄ (т.5 а.с. 29) стягти з засудженої вартість проведеної почеркознавчої експертизи в сумі 1002 грн.

На користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Полтавській області (т.5 а.с. 79,132) стягти з засудженої вартість проведених молекулярних експертиз в сумі 3873 грн.72 коп.

На користь Київського міського бюро судмедєкспертизи (т.5 а.с.105) стягти з засудженої вартість проведеної генетичної експертизи в сумі 3521 грн.40 коп.

На вирок суду протягом 15 днів з часу його проголошення, засудженою в цей же строк з часу вручення копії вироку може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1