Справа №1-257/2008р.
ВИРОК

іменем України

15 липня 2008 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого
- судді Бораковського
В.М.

при секретарі Юзік
Н.В.

з участю прокурора Михавківа
І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Стрий справу про обвинувачення

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1.н.,
уродженця та жителя с. Лисятичі Стрийського району Львівської області,
українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, працюючого
налагоджувальником поліграфічного обладнання в ДП „Видавничий дім „Укрпол” м.
Стрий, не одруженого, відповідно ст. 89 ККУ не судимого,

- за ст. 186 ч.1 КК України;

встановив:

ОСОБА_1. 16.03.2008р. близько 23 год. в дворі кафе
„Українські Страви” в с. Лисятичі Стрийського району Львівської області,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, підійшов до ОСОБА_2. та всупереч
волі останнього, схопив своєю рукою за мобільний телефон „Sony Ericsson-K750i” вартістю 800 грн., з SIM-картою „Діджус”
вартістю 25 грн., на рахунку якої було 17 грн., до якого прикріплений ремінець
червоного кольору вартістю 15 грн., на якому мобільний телефон висів на шиї
ОСОБА_2., другою рукою ОСОБА_1. схопив за червоний ремінець та різким рухом
зняв мобільний телефон „Sony Ericsson-K750i” з шиї ОСОБА_2.
повністю заволодівши ним. ОСОБА_2., усвідомивши, що ОСОБА_1. відкрито викрав у
нього мобільний телефон „Sony Ericsson-K750i”, просив останнього
повернути йому майно, але ОСОБА_1. ігноруючи прохання, віддав ОСОБА_2.,
попередньо вийнявши з мобільного телефону, SIM-карту, яка була вмонтована в даному мобільному телефоні.
Після чого ОСОБА_1. залишивши ОСОБА_2. в дворі кафе, сам зайшов у приміщення
кафе „Українські страви” та передав відкрито викрадений ним мобільний телефон у
ОСОБА_2. з метою відчуження - продажі ОСОБА_3., у якого в подальшому даний
мобільний телефон був вилучений працівниками міліції. ОСОБА_1. відкрито викрав
у ОСОБА_2. мобільний телефон „Sony Ericsson-K750i” з SIM-картою, та ремінцем на
загальну вартість 857 грн.

У судовому засіданні підсудній вину у пред'явленому йому
обвинуваченні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, щиро
розкаявся у вчиненому, просить суворо його не карати.

Крім особистого визнання вини підсуднім, його вина
доведена зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події
(а.с. 3-4), яким встановлено, що саме підсудній відкрито викрав;

- висновком експерти від 24.03.2008р.
№1/306 (а.с. 19-24), згідно якого залишкова ринкова вартість представленого на
дослідження стільникового телефону „Sony Ericsson-K750i”, з врахуванням зносу,
який є проявом експлуатації телефону, на території Львівської області ,станом
на 16.03.2008р., могла складати 700 грн.

- протоколом пред'явлення предметів для
впізнання та фото таблицею до протоколу впізнання (а.с. 81-83), в якому
потерпілий впізнав серед представлених 4 телефонів викрадений у нього телефон
марки „Sony Ericsson-K750i”.

- постановою про приєднання до справи
речових доказів (а.с.91), згідно якої мобільний телефон „Sony Ericsson-K750i”, червоний ремінець,
та SІМ-картку визнано та
приєднано до даної кримінальної справи в якості речових доказів.

- протоколами очної ставки
(а.с.103-104,105-106), в якому підсудний визнав, що він відкрито викрав у
потерпілого мобільний телефон „Sony Ericsson-K750i”, та після цього передав
викрадений ним телефон ОСОБА_3.

- показами потерпілого ОСОБА_2., який суду
пояснив, що 16.03.2008р. близько 22.00-22.30 год. він знаходився в с. Лисятичі
Стрийського району біля кафе „Українські страви”. Він зайшов в це кафе, взяв
каву та пляшку пива та підсів до хлопців, а саме ОСОБА_4., ОСОБА_5., та
однокласників ОСОБА_6та ОСОБА_1. Вони розмовляли про будні справи. Його
мобільний телефон висів на шнурку на шиї, і оскільки до нього часто
телефонували, а в кафе було шумно, то він виходив розмовляти по телефону на
вулицю. Вийшовши в котрий раз для розмови по телефону, на вулицю вийшли хлопці,
з якими він сидів за столом. Потім до нього підійшов ОСОБА_1і сказав, що він
багато говорить по телефону, після чого схопив однією рукою його телефон,
другою взяв за шнурок, до якого був прикріплений телефон і зняв його з шиї. Він
не пручався, так як не розумів, що ОСОБА_1від нього хоче. Потім зрозумівши, що
ОСОБА_1заволодів його телефоном і немає наміру його повертати, почав просити
його повернути йому телефон. ОСОБА_1відкрив кришку акумулятора моьільног
телефону, забрав акумулятор, витягнув сім карту і віддав йому. На його
вмовляння повернути мобільний телефон, які тривали приблизно 15-20 хв.,
ОСОБА_1ніяк не відреагував і зайшов у кафе. Він почав шукати когось на допомогу,
щоб повернути його телефон, перейшов через пеерзрестя і побачив незнайомих йому
людей, які стояли біля автомобіля. Підійшовши до них, він зрозумів, що це
працівники міліції, оскільки бачив їх минулого року у форменому одязі на
футболі. Він розповів їм про те, що трапилося, на що вони сказали йому показати
того, хто забрав телефон. Прийшовши до кафе він вказав на ОСОБА_1. Працівники
міліції покликали ОСОБА_1. в дворик, викликали інших працівників міліції, і по
їх приїзду, запитали ОСОБА_1., де телефон, який він забрав. ОСОБА_1повідомив,
що телефону у нього немає, так як він віддав його хлопцю на ім'я ОСОБА_7. Після
цього вони всі разом поїхали у відділення міліції, щоб відібрати пояснень. Ще
перед приїздом він написав відповідно заяву про викраденя у нього мобільного
телефону.

- показами свідка ОСОБА_4. (а.с.34-36),
який пояснив, що 16.03.2008р. близько 22.00-22.25 год. він перебував у кафе
„Українські страви” в с. Лисятичі, де пив пиво з ОСОБА_5. та односельчанином
ОСОБА_1. В цей час в кафе зайшов його однокласник ОСОБА_2., який взявши пиво
підсів до них. У ОСОБА_2. часто дзвонив мобільний телефон, який вісім на шнурку
на шиї, тому той виходив на вулицю для
розмови. В цей час вони всі також вийшли на вулицю покурити. Знаходячись на
території кафе, близько 23.00 год. він побачив, що ОСОБА_1про щось говорить з
ОСОБА_2., однак не зауважував, про що саме. Потім він побачив, що
ОСОБА_1тримаючи однією рукою телефон ОСОБА_2., який висів на червоному шнурку
на шиї останнього, взявши другою рукою за цей шнурок, зняв його з шиї ОСОБА_2.
Після цього він чув, що ОСОБА_2 просить ОСОБА_1. повернути йому телефон, однак
останній відкривши кришку акумулятора і витягнувши акумулятор, віддав ОСОБА_2.
тільки сімкарту. ОСОБА_2 просив ОСОБА_1. ще десь 10-15 хв. повернути йому
телефон, однак останній не погоджувався. Після чого він з ОСОБА_5. та двома
дівчатамиОСОБА_8. та ОСОБА_9. зайшли назад в кафе. Через деякий час зайшов
ОСОБА_1та підсів до них. Потім до ОСОБА_1. підійшли мужчини, які вивели його у
двір. Вони пішли за ними. В дворі вони представилися працівниками міліції і,
дочекавшись інших працівників міліції, спитали у ОСОБА_1. де телефон, на що він
повідомив, що телефон він віддав хлопцеві на ім'я ОСОБА_7, прізвища його не
знає. Як ОСОБА_1передав телефон ОСОБА_7у він не бачив. Знає, що цього ОСОБА_7а
прізвище ОСОБА_12.

- показами свідка ОСОБА_5. (а.с.38-40),
який пояснив, що 16.03.2008р. близько 22.00-22.25 год. він перебував у кафе
„Українські страви” в с. Лисятичі, де пив пиво з ОСОБА_4. та односельчанином
ОСОБА_1. В цей час в кафе зайшов його однокласник ОСОБА_2., який взявши пиво
підсів до них. У ОСОБА_2. часто дзвонив мобільний телефон, який вісім на шнурку
на шиї, тому той виходив на вулицю для
розмови. В цей час хлопці також вийшли на вулицю перекурити, а він ще залишився,
оскільки розмовляв з сестрою ОСОБА_4. - ОСОБА_19. Коли він вийшов з приміщення
кафе в двір, то ОСОБА_1. та ОСОБА_2., які про щось розмовляли і ОСОБА_1тримав в
руках мобільний телефон ОСОБА_2. Як даний телефон опинився у його руках він не
бачив. Він чув, що ОСОБА_2 просив ОСОБА_1. віддати йому мобільний телефон, але
той відкривши кришку мобільного та знявши акумулятор, віддав йому сімкарту.
ОСОБА_2 просив ОСОБА_1. просив ще приблизно 15 хв. віддати йому мобільний
телефон. Після цього він з ОСОБА_4. зайшли в приміщення кафе. Через деякий час
зайшов ОСОБА_1та підсів до них. Потім до ОСОБА_1. підійшли мужчини, які вивели
його у двір. Вони пішли за ними. В дворі вони представилися працівниками
міліції і, дочекавшись інших працівників міліції, спитали у ОСОБА_1. де
телефон, на що він повідомив, що телефон він віддав хлопцеві на ім'я ОСОБА_7,
прізвища його не знає. Як ОСОБА_1передав телефон ОСОБА_7у він не бачив. Знає,
що цього ОСОБА_7а прізвище ОСОБА_12.

- показами свідка ОСОБА_6(а.с. 42-43),
який пояснив, що 16.03.2008р. близько 19.30 год. він з ОСОБА_10. та ОСОБА_11
перебували у приміщенні кафе „Українські страви”. Через деякий час він побачив
в кафе ОСОБА_1., ОСОБА_5. таОСОБА_4., а згодом до них приєднався ОСОБА_2. Це
вже було близько 23.00 год. Він підійшов до них та привітався, оскільки у нього
з ними дружні стосунки. Він бачив, що ОСОБА_2., ОСОБА_5.,ОСОБА_4., а потім
ОСОБА_1вийшли на двір, що він згодом теж зробив. Вийшовши, він побачив, що
хлопці стоять і курять, а ОСОБА_2. і ОСОБА_1стоять в стороні і про щось
розмовляють. Також він побачив, як ОСОБА_1однією рукою схопив телефон ОСОБА_2.
, який висів на шиї на шнурку, а другою взяв за цей шнурок і зняв телефон з
ОСОБА_2. Останній зразу почав просити ОСОБА_1. віддати йому телефон, але той
телефон не повертав. Це тримало близько 10 хв. Потім ОСОБА_2 пішов в сторону
центральної дороги села і через деякий час повернувся з якимись мужчинами, які
зайшли в кафе і згодом вийшли з нього разом з ОСОБА_1. Вони представились
працівниками міліції, показавши посвідчення. Згодом приїхали інші працівники
міліції, вони спитали у ОСОБА_1. де телефон, на що він повідомив, що телефон
він віддав хлопцеві на ім'я ОСОБА_7, прізвища його не знає. Як ОСОБА_1передав
телефон ОСОБА_7у він не бачив. Після чого працівники міліції привезли їх в
приміщення міліції та відібрали пояснення.

- показами свідка ОСОБА_12. (а.с. 44-46),
який пояснив, що 16.03.2008р. близько 23.00 год. він разом з ОСОБА_13. зайшли в
кафе „Українські стриви” в с. Лисятичі. На дворі кафе він побачив ОСОБА_1. та ОСОБА_2.,
які між собою про щось розмовляли, та біля них стояли ОСОБА_4., ОСОБА_5,
ОСОБА_6., з якими він привітався. Вони зайшли в приміщення та, взявши по пляшці
пива, присіли за столик. ОСОБА_6 вийшов на вулицю і в цей час до нього підійшов
ОСОБА_1і запропонував придбати у нього мобільний телефон з червоним шнурком до
нього, який дав йому подивитися, а сам сів за інший столик позаду нього. Це був
телефон „Sony Ericsson-K750i”. Він хотів узгодити
ціну, так як мав намір купити телефон, однак ОСОБА_1. вже в приміщенні не було.
На вулицю його теж не було. Тоді він разом з ОСОБА_13. пішли додому. Телефон
він забрав з собою, так як мав намір зв'язатися з ОСОБА_1. та купити цей
телефон. Як вини йшли додому ОСОБА_6 повідомив його, що біля кафе була якась
сутичка з міліцією і та шукала якийсь телефон. Зрозумівши, що це може бути
телефон, який йому дав ОСОБА_1., він близько 01.00-02.00 приїхав в міліцію і
повідомив, що в нього є телефон, який йому дав ОСОБА_1В міліції в нього
відібрали пояснення.

- показами свідка ОСОБА_13. (а.с. 48-49),
який пояснив, що 16.03.2008р. близько 23.00 год. він разом з ОСОБА_3. зайшли в
кафе „Українські стриви” в с. Лисятичі. На дворі кафе він побачив ОСОБА_1. та
ОСОБА_2., які між собою про щось розмовляли, та біля них стояли ОСОБА_4., ОСОБА_5,
ОСОБА_6. Вони зайшли в приміщення та, взявши по пляшці пива, присіли за столик.
Згодом він вийшов в туалет на двір. В дверях кафе він зустрів свого двоюрідного
брата ОСОБА_1., який був чимось злосний. Він не звернув на це увагу. На вулиці
він постояв недовго і побачив, що в кафе зайшли невідомі йому мужчини. Через
деякий час вони вийшли разом з його братом, а за ними вийшли ОСОБА_4., ОСОБА_5.
та ОСОБА_6. Мужчини представились працівниками міліції. Згодом приїхала машина
з якої вийшли ще працівники міліції. Вони йому сказали нікуди не йти, але він
пояснив, що прийшов в кафе не з цими хлопцями. Йому дозволили піти. По розмові
він зрозумів, що працівники міліції шукають якийсь мобільний телефон. Він
побачив свого знайомогоОСОБА_14., який був на автомобілі. Через деякий час з
кафе вийшовОСОБА_3. і підсівши в машину, вони поїхали додому. По дорозі він
розповів ОСОБА_12., працівники міліції під кафе шукають мобільний телефон. На
що той розповів, що в кафе його брат дав йому для продажу мобільний телефон. Вони
вернулися назад, але міліції вже там не було. Після чого близько 02.00 вони
приїхали в міліцію.

- показами свідкаОСОБА_8 (а.с. 75), яка
пояснила, що близько 22.00-22.30 год. вона разом з подругою ОСОБА_9.
прогулюючись, зайшли в кафе „Українські страви” випити соку, де придбавши його,
присіли за столик. Згодом до них підсіли ОСОБА_4. та ОСОБА_5 Згодом до них
підсів ОСОБА_1Потім до ОСОБА_1. підійшов незнайомий їй чоловік, щось показам в
руках йому, після чого ОСОБА_1вийшов з ним на вулицю. Через деякий час ОСОБА_4.
та ОСОБА_5 пішли за ними. Десь через 20 хв. вона з подругою вийшли з кафе, в
дворі якого стояли хлопці і як згодом стало відомо працівники міліції. Після
чого вони пішли додому.

- показами свідка ОСОБА_9. (а.с. 78), яка
дала аналогічні покази.

- показами свідкаОСОБА_4(а.с. 79), яка
пояснила, що вона 16.03.2008р. близько 20.00 год. разом зі своїми товаришами
сиділи в кафе „Українські страви”. Вона бачила, що в приміщенні сидів її брат
ОСОБА_4. разом з ОСОБА_5., ОСОБА_1., таОСОБА_2. Близько 22.30 хв. її друзі
пішли, а вона затрималась, одягаючи куртку. До неї підійшов ОСОБА_5 і вони
присіли розмовляючи. Через деякий час вони вийшли на вулицю і вона зразу пішла
на дорогу, де її чекав ОСОБА_17 і з яким пішли гуляти в село. Більше нічого
вона не бачила.

- показами свідка ОСОБА_10. (а.с. 98-99),
який пояснив, що 16.03.2008р. близько 22.00 год. пив пиво в кафе в с. Лисятичі,
назву якого не пам'ятає, з ОСОБА_11. після того, як останній пішов, він ще
залишився і продовжував пити пиво. Коли він вийшов, то в дворі кафе помітив
ОСОБА_5., ОСОБА_4.ОСОБА_6 ОСОБА_2., ОСОБА_1., які стояли та розмовляли.
Повернувшись з туалету через 10 хв. він побачив хлопці знаходяться біля стінки
з працівниками міліції в цивільному одязі. Потім приїхали працівники міліції у
форменому одязі і вони разом поїхали в міліцію. В приміщенні кафе ще раніше він
бачивОСОБА_3. Потім йому стало відомо, що ОСОБА_1забрав У ОСОБА_2. його
мобільний телефон, але як він це зробив він не бачив.

- показами свідка ОСОБА_15. (а.с.
119-120), який пояснив, що 16.03.2008р. близько 23.00 год. він разом з
товаришами ОСОБА_16та ОСОБА_18 відпочивав в кафе „Українські страви” с.
Лисятичі. В цей час коли він вийшов з кафе, він помітив працівників міліції і
ОСОБА_1. Спитавши, що трапилось, ті відповідали, що ОСОБА_1відкрито пограбував
ОСОБА_2., забравши у нього мобільний телефон. Самого факту грабежу він та його
товариші не бачили.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні
обставинами встановлено, що підсудний ОСОБА_1. відкрито викрав чуже майно у
ОСОБА_2., а тому його дії слід кваліфікувати за ст. 186 ч. 1 КК України.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, які пом'якшують покарання, а саме
підсудний щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, а також особу
підсудного, який відповідно до ст. 89 КК України не судимий, позитивно
характеризується за місцем проживання, а тому суд вважає, що підсудному слід
обрати покарання в межах санкції ст. 186 ч.1 КК України у виді штрафу.

Керуючись: ст.ст. 323-324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України і призначити йому
покарання у виді 1000 /тисячу/ гривень штрафу.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1. - підписку про невиїзд
до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.

Речові докази: мобільний телефон „Sony Ericsson-K750i”, червоний ремінець до
мобільного телефону, та SІМ-картку, які були відкрито викрадені у ОСОБА_2. 16.03.2008р. - залишити у
власності потерпілого ОСОБА_2.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Львівської області, шляхом подання протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення апеляції через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Вирок виготовлений у одному примірнику та має силу
оригіналу.

Головуючий-суддя В.М.
Бораковський