Провадження 1кп-200/158/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

з участю:

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0005172 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого водієм АТП «Дніпротранс», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 07.03.2006 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186, 69 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково на не відбутий строк п`ять місяців десять днів;

· 26.01.2010 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі 03.05.2012 року умовно-достроково на не відбутий строк один рік два місяця двадцять три дні,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22.11.2014 року близько 23.30 годин ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу через вхідні двері проник до квартири АДРЕСА_2 , де таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме:

- грошові кошти у розмірі 100 грн. та 300 доларів США, що в перерахунку на національну валюту складає 4 527 грн.;

- мобільний телефон марки «Дживу» на дві сім-картки вартістю 1200 грн., на одній із яких знаходилися грошові кошти у розмірі 15 грн., а всього на загальну суму 5 842 грн.

Після чого ОСОБА_7 з викраденим майном зник з місця скоєння злочину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення визнав частково, оскільки у нього не було умислу на проникнення до житла для скоєння крадіжки, та пояснив, що 22.11.2014 року приблизно о 23.00 годині він на таксі приїхав до свого товариша ОСОБА_8 , який мешкає в буд. АДРЕСА_3 , для того, щоб позичити у нього грошові кошти. Вийшовши з таксі, він попросив таксиста зачекати та прошов через арку до будинку де мешкає ОСОБА_8 . Він піднявся на другий поверх та став стукати у двері ОСОБА_8 , але йому ніхто не відчинив. Після цього він спустився з крильця, яке веде до входу у домоволодіння ОСОБА_8 та проходячи біля сусіднього будинку, побачив відкриту хвіртку паркана, яка веде до домоволодіння сусіда ОСОБА_8 та світло у вікні домоволодіння. Він вирішив, що ОСОБА_8 може знаходитися у сусіда, і зайшов до двору, а потім через незаперті двері пройшов у будинок та опинився у кухні. У кухні горіло світло та нікого не було, він позвав ОСОБА_8 , але йому ніхто не відповів. Після цього він вирішив скористатися нагодою та викрасти які не - будь речі з будинку. Для цього він впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, пройшов до холу будинку, де побачив на підлозі жіночу сумку, яку приніс на кухню. В кухні він відкрив сумку, з якої викрав гроші у сумі 100 грн. та 300 доларів США. Також він забрав зі столу у кухні мобільний телефон. Забравши вказані речі, він вийшов з домоволодіння та сівши у таксі, поїхав на вокзал, де в обмінному пункті обміняв 300 доларів на гривні, а мобільний телефон він поламав та викинув. З переліком та вартістю викраденого майна згоден. Позов потерпілого визнає частково, тільки в частині відшкодування матеріальної шкоди, завдання моральної шкоди заперечує.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї провини, провина обвинуваченого повністю підтверджується зібраними доказами по справі, дослідженими у судовому засіданні:

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який у суді пояснив, що він проживає у квартирі АДРЕСА_2 . До його будинку є два входи, а саме вхід з боку АДРЕСА_3 та другий вхід через кухонну кімнату з боку будинку. 23.11.2014 року приблизно о 07.00 годині він та його дружина виявили, що деякі речі в їх квартирі знаходилися не на тих місцях, де вони їх залишили, а з сумки дружини пропали гроші у сумі 100 грн. та 300 доларів США, що в перерахунку на національну валюту складає 4 527 грн. Також пропав мобільний телефон марки «Дживу» на дві сім-картки вартістю 1200 грн., на одній із яких знаходилися грошові кошти у розмірі 15 грн., який знаходився на столі у кухні. Оскільки у дворі їх домоволодіння мешкає ОСОБА_9 , до якого приходять різні особи і у нього вже був випадок коли особи, які приходили до нього обікрали його автомобіль він звернувся до нього з питанням чи приходив до нього хтось вночі. Спочатку ОСОБА_10 повідомив, що ніхто не приходив, а у подальшому розповів, що це може бути обвинувачений, який приходив до нього вночі просити гроші в борг. В ніч крадіжки у них не були відчинені хвіртка паркану та двері настіж, а були причинені, але не замкнені на замок. Він ніколи раніше не бачив обвинуваченого і ніколи ОСОБА_10 у нього в гостях не був і ніколи ніхто його у них не шукав і тому приводу шукати ОСОБА_10 у них вдома у обвинуваченого не було. Просить стягнути з обвинуваченого спричинену матеріальну шкоду у розмірі 5842 грн., а також моральну шкоду, яка виразилася у моральних та етичних стражданнях внаслідок скоєного відносно нього злочину у сумі 100 000 грн.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який у суді пояснив, що він разом з сім`єю проживає у будинку АДРЕСА_3 . 22.11.2014 року приблизно о 23.00 годині до нього приходив його знайомий ОСОБА_12 , який хотів у нього позичити гроші. Він в цей день знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Коли він відчиняв двері ОСОБА_13 , то на запитання останнього позичити гроші, швидко відповів, що грошей немає та одразу зачинив двері, тому не пам`ятає їх розмову. Перед тим, як ОСОБА_14 до нього прийшов, він телефонував йому та запитував щодо грошей. Він і при телефонній розмові говорив ОСОБА_14 , що в нього немає грошей і він їх йому не позичить. Куди після цього направився ОСОБА_15 йому не відомо. Наступного дня він дізнався від сусіда ОСОБА_16 , що того обікрали. Він ніколи не був у гостях у ОСОБА_16 .

А також письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

· протоколом огляду місця події від 23.11.2014 року, згідно якого було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_2 та зафіксовано відсутність слідів злому вхідних дверей та хвіртки паркану до домоволодіння. ( а.с. 6-10).

· протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_17 від 25.11.2014 року, в ході якого ОСОБА_17 серед пред`явлених фотознімків впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка 23.11.2014 року приблизно о 00.00 годині в пункті обміну валют на пл. Островського у м. Дніпропетровську обмінювала 300 доларів США. ( а.с. 23-25).

· протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 від 27.11.2014 року, в ході якого останній, знаходячись на місці скоєння злочину, а саме у квартирі АДРЕСА_2 , розказав про обставини та показав механізм вчинення ним злочину, при цьому повідомив деталі, які могли бути відомі особі, яка вчинила злочин, а саме розказав яким чином він зайшов до квартири, де знаходилися викрадені ним речі. ( а.с. 51- 58).

· документами на мобільний телефон «Дживу», наданими потерпілим ОСОБА_16 ( а.с. 77-78).

Суд критично оцінює пояснення обвинуваченого у суді, про те, що він зайшов до домоволодіння ОСОБА_16 з метою знайти свого товариша ОСОБА_8 , і коли його там не знайшов вирішив вчинити крадіжку майна та вважає, що вони дані ним з метою ухилення від відповідальності за скоєне та пом`якшення свого становища. Провина обвинуваченого у вчиненні злочину повністю підтверджується послідовними поясненнями свідка ОСОБА_10 , який як в ході досудового слідства, так і в суді поясняв, що ввечері 22 листопада 2014 року до нього спочатку телефонував, а потім приходив з метою отримати гроші в борг обвинувачений і він з ним спілкувався та відмовив в наданні грошових коштів в борг. Показаннями потерпілого ОСОБА_16 про те, що хвіртка паркану та вхідні двері не були відкриті настіж, а були причинені і крім того, він раніше ніколи не бачив обвинуваченого і ОСОБА_10 ніколи не був у нього в гостях і тому приводу шукати ОСОБА_10 у них вдома не було. Таким чином суд приходить до висновку що обвинувачений ОСОБА_15 саме з метою заволодіння майном проник до домоволодіння потерпілого.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що провина обвинуваченого доведена повністю, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи. Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднані з проникненням у житло, вчинені повторно, правильно кваліфіковані за ч. 3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховуючи тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, та вважає що обвинуваченому ОСОБА_6 повинно бути призначене покарання пов`язане з його ізоляцією від суспільства у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті Кримінального Кодексу України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 5842 грн. підлягає повному задоволенню, оскільки він повністю обґрунтований наданими та дослідженими судом документами.

Вирішуючи питання про позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень, заподіяної йому в результаті скоєння злочину і що виразився в етичних і моральних стражданнях суд, враховуючи обставини вчинення злочину і його наслідки, виходячи з принципів розумності, зваженості і справедливості, вважає необхідним позов про стягнення морального збитку задовольнити частково в сумі 2 000 грв.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ
Визнати винним ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк покарання рахувати з 25.11.2014 року

Стягнути з ОСОБА_6 (ІНН НОМЕР_1 ) на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду у сумі 5842 (п`ять тисяч вісімсот сорок дві) гривні.

Стягнути з ОСОБА_6 (ІНН НОМЕР_1 ) на користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду у сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Речовий доказ:

· один слід тканини розміром 19х52 см, вилучений під час огляду місця події, який знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровськ ОСОБА_1