Справа №490/2490/15-к 08.04.2015 08.04.2015 08.04.2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
8 квітня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах

Головуючого: ОСОБА_1 ,

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянув матеріали кримінального провадження №0000004 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.04.2015 року.

Учасники судового провадження:
Прокурор: ОСОБА_7 ,
Підозрюваний: ОСОБА_6 ,
Захисник: ОСОБА_5 ,
Короткий зміст вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 .
Скасувати ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.04.2015 року і постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.04.2015 р. підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 28 травня 2015 року. Визначено розмір застави у 250000 грн. відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України та обов`язки, передбачені п.п. 1-9 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення зазначеної застави.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 .
Вважає, що застосований ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим та що його належна процесуальна поведінка може бути забезпечена застосуванням більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Зазначає, що ОСОБА_6 раніше не судимий, характеризується виключно позитивно, має родину. Вказує, що тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.303 ч.2 КК України, при застосуванні запобіжного заходу не можна визначати за верхньою межею санкції закону України про кримінальну відповідальність, оскільки не виключена можливість призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Провадження №11-сс/784/148/15 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_9
Категорія: оскарження ухвали слідчого судді Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1 .
Водночас оспорює наведені в ухвалі слідчого судді показання підозрюваного ОСОБА_6 стосовно його обізнаності про надання за матеріальну винагороду сексуальних послуг жінками з клубу і здійснення ним під керівництвом власника клубу ОСОБА_10 діяльності з доставки іноземних клієнтів до клубу Зазначає, що таких показань в судовому засіданні підозрюваний не давав. Вказує, що згідно з показаннями ОСОБА_6 вхід до клубу для жінок коштував 150 доларів США щомісяця і він лише отримував від них ці гроші, які передавав власнику клубу ОСОБА_10 .
Також зазначає, що свідки (жінки з клубу) вказували, що проституцією займалися добровільно, без застосування насильства або погроз. Зазначена обставина на думку апелянта істотно знижує як суспільну небезпечність діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , так і його особи.
Апелянт також вважає хибним висновок суду щодо існування ризику незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_6 на свідків та інших підозрюваних, ризику його переховування від органів досудового розслідування та суду. Щодо залежності від підозрюваного значної кількості свідків (повій), на що послався в ухвалі слідчий суддя, обґрунтовуючи ризик незаконного впливу з боку підозрюваного на цих свідків, апелянт звертає увагу на те, що проявом такої залежності може бути лише можливість розголошення підозрюваним іншим особам про надання свідками сексуальних послуг за матеріальну винагороду.
Встановлені слідчим суддею обставини.
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.303 ч.2 КК України у сутенерстві, вчиненому щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.
В період з жовтня 2014 року до моменту затримання, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , під прикриттям закритого клубу ТОВ «Сіменс Клуб», власником якого є ОСОБА_10 , з метою отримання прибутку, забезпечував заняття проституцією іншими особами. При цьому, для звідництва повій з клієнтами (моряками іноземних суден) використовував приміщення вказаного клубу, яке розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Зокрема, діючи за дорученням ОСОБА_10 , він зустрічав клієнтів з числа членів екіпажів іноземних суден, які прибували в порти м. Миколаєва та в подальшому зводив їх з повіями. Контролював поведінку повій, збирав з них грошові кошти, отримані за надані послуги сексуального характеру для подальшої передачі ОСОБА_10 .
Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні з корисливих мотивів тяжкого злочину, за який йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років. З показань підозрюваного вбачається, що він тривалий час (більше 10 років) здійснював діяльність з доставки іноземних клієнтів до вказаного клубу під керівництвом ОСОБА_10 . Йому відомі телефонні номери повій, які в даному клубі, займалися проституцією. З показань цих свідків вбачається, що вони сприймали його як безпосереднього керівника, призначеного ОСОБА_10 , для нагляду за їх поведінкою.
Високий ступень існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України суд обґрунтував наведеними обставинами у сукупності з позицією ОСОБА_6 стосовно повідомленою йому підозри, а також з тим, що значна кількість свідків є повіями, які за наданими матеріалами кримінального провадження надавали сексуальні послуги під прикриттям вказаного закладу та є залежними від ОСОБА_6 з огляду на можливість розголошення їх знайомим, родичам чи іншим особам відомостей про їх діяльність.
Суд також дійшов висновку, що не можуть запобігти такому ризику, як незаконний вплив на свідків, менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, оскільки навіть застосування до ОСОБА_6 домашнього арешту з цілодобовою забороною залишення житла, не позбавляє його можливості спілкування з цими свідками за допомогою засобів мобільного зв`язку, Інтернету, через інших осіб, тощо.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги захисника, думку прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без зміни, вивчивши матеріали кримінального та судового проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.
Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з корисливих мотивів, за який йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 7 років. Зокрема, обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного злочину підтверджується наданим ним в судовому засіданні поясненнях, згідно яких він, за дорученням ОСОБА_10 більш 10 років доставляв іноземних моряків з портів до приміщення закритого клубу ТОВ «Сіменс Клуб», збирав у повій грошові кошти за вхід до цього клубу і передав їх ОСОБА_10 , при цьому в нього були наявними номери мобільних телефонів повій, що надавали сексуальні послуги і за необхідністю він їм телефонував з`ясовуючи, чи не їде клієнт знову до судна.
Є безпідставними твердження апелянта про відсутність показань ОСОБА_6 щодо обізнаності про надання за матеріальну винагороду сексуальних послуг.
Так з пояснень свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вбачається, що вони були повіями та надавали сексуальні послуги іноземним громадянам за грошову винагороду. Вказана діяльність була організована та під контролем власника ТОВ «Сіменс Клуб» на ім`я ОСОБА_14 за допомогою ОСОБА_6 , який здійснював їх звідництво з іноземними громадянами, а ОСОБА_14 за організацію вказаної діяльності отримував частину грошових коштів, отриманих повіями від клієнтів.
З огляду на те, що значна кількість свідків є повіями, які за наданими матеріалами кримінального провадження надавали сексуальні послуги під прикриттям вказаного вище закладу та є залежними від підозрюваного ОСОБА_6 та з урахуванням можливості розголошення їх знайомим, родичам чи іншим особам відомостей про їх діяльність, доводи апелянта про відсутність залежності цих свідків від ОСОБА_6 є безпідставними, а висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є вірним.

Наведені обставини в їх сукупності та з огляду на відсутність чинників, які б могли б стримати ОСОБА_6 від спілкування з наведеними вище особами через інших осіб, за допомогою засобів зв`язку, Інтернету тощо, підтверджують обґрунтованість висновку слідчого судді про неможливість застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
З урахуванням наведених вище обставин колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи викладене, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді та для застосування ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту.
Що стосується інших тверджень захисника ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі, то вони не стосуються предмету судового розгляду.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422, 424, 532 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.04.2015 року, якою ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 28.05.2015 року, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: