ОСОБА_1 районний суд Сумської області
Справа № 580/1945/14-к
Номер провадження 1-кп/580/10/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2015 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедина, громадянина України, одруженого, освіта вища, сільського голови Калюжненської Сільської ради Лебединського району Сумської області, що мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , не судимого, -

по ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Рішенням першої сесії шостого скликання Калюжненської сільської ради Лебединського району Сумської області від 16 листопада 2010 року ОСОБА_1 приступив до виконання повноважень сільського голови Калюжненської сільської ради і йому було надано право першого підпису на банківських та фінансових документах.

Відповідно до рішення п`ятнадцятої сесії четвертого скликання Калюжненської сільської ради Лебединського району Сумської області від 28 лютого 2005 року, за результатами роботи сільського голови ОСОБА_1 , за наявності досвіду роботи посадової особи місцевого самоврядування, за виконання надзвичайної роботи по соціально - економічного розвитку Калюжненської сільської ради, сесією йому присвоєний достроково 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах 4 категорії посад.

Відповідно до статей 12, 42, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова є посадовою особою територіальної громади села, наділеною рядом владних повноважень, зокрема організує в межах визначених цим Законом роботу відповідної ради та її виконавчого комітету, підписує рішення ради та її виконавчого комітету, здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради, забезпечує підготовку на розгляд ради проектів соціально - економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, призначає на посади та звільняє з них керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів влади, підприємств, установ та організацій, які належать до комунальної власності та є розпорядником бюджетних коштів.

За таких обставин ОСОБА_1 є службовою особою, яка постійно здійснює функції представника місцевого самоврядування і як керівник органу місцевого самоврядування обіймає у ньому посаду, пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій та є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

У двадцятих числах лютого 2014 року, мешканка с. Червоне, Сумського району, Сумської області, суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа - підприємець ОСОБА_6 , для введення власного селянського господарства, а саме вирощування «Іван - чаю» для подальшої його реалізації, вирішила орендувати земельну ділянку, і від знайомих дізналась про те, що в с. Калюжному можливо отримати в оренду земельну ділянку, площею 0,71 га, яка перебуває у державній власності за вигідною ціною. З цією метою, в кінці лютого 2014 року, вона приїхала в с. Калюжне, Лебединського району та звернулась до ОСОБА_1 як до сільського голови, щодо можливості отримання в оренду земельної ділянки для введення власного селянського господарства. У зв`язку із сімейними обставинами, які склалися у ОСОБА_1 розмова зі ОСОБА_6 при першій зустрічі не відбулася і була перенесена останнім на інший день. На початку березня 2014 року, ОСОБА_1 домовився зустрітися зі ОСОБА_6 в м. Суми, попередньо повідомивши останню про необхідність взяття із собою копії паспорта громадянина України та реєстраційним номером облікової картки платника податків. 10 березня 2014 року, об 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 зустрівся з ОСОБА_6 в м. Суми, при зустрічі був присутній знайомий ОСОБА_1 . ОСОБА_7 , який на власному автомобілі відвіз їх на АДРЕСА_2 , де розташований офіс страхової компанії «MetLife». Зайшовши на перший поверх страхової компанії «MetLife», на прохання ОСОБА_1 , ОСОБА_7 залишив його та ОСОБА_6 на одинці в кабінеті, після чого ОСОБА_1 повернувся до їхньої попередньої розмови і повідомив ОСОБА_6 , що на території Калюжненської сільської ради, в с. Топчії, Лебединського району, Сумської області, знаходяться дві покинуті земельні ділянки, загальною площею 0,71 га, які раніше використовувалися місцевими мешканцями, але на даний час вони покинуті і їх можна взяти в оренду. Крім цього, ОСОБА_1 , з метою створення умов для отримання неправомірної вигоди ОСОБА_6 , повідомив останній, що дана земля дуже гарна для обробки і цілком придатна для вирощування «Іван - чаю». Коли ОСОБА_6 вказана пропозиція про оренду земельної ділянки виявилась прийнятною і вона вирішила її орендувати, остання написала відповідну заяву на ім`я сільського голови Калюжненської сільської ради ОСОБА_1 . В свою чергу ОСОБА_1 , діючи з особистих корисливих інтересів, скориставшись службовими повноваженнями сільського голови Калюжненської сільської ради, для отримання неправомірної вигоди, протягом березня - червня 2014 року організував декілька зустрічей зі ОСОБА_6 у приміщенні Калюжненської сільської ради та в м. Лебедин, і обговорюючи умови передачі їй в оренду, або у власність земельної ділянки, пообіцяв посприяти у цьому, а саме винести на розгляді сесії Калюжненської сільської ради питання про виділення їй земельної ділянки, затвердить всю необхідну проектну документацію, а також сприятиме позитивному ухваленню депутатами Калюжненської сільської ради всіх рішень необхідних для передачі ОСОБА_6 земельної ділянки розташованої на території Калюжненської сільської ради, і одночасно попрохав надати йому за це неправомірну вигоду в сумі 3000 грн.

Тоді ж ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_6 , що передача земельної ділянки, це досить тривала процедура і вирішити її без його участі вона не зможе. В той же час, за умови передачі йому вказаних грошей, він винесе на сесію Калюжненської сільської ради питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_3 , а також підпише проект землеустрою і виділить земельну ділянку. Крім цього, ОСОБА_1 пообіцяв особисто контролювати усі етапи погодження питання про передачу земельної ділянки в ОСОБА_6 під час сесій Калюжненської сільської ради та допомагати у прискоренні вирішення питання та отриманні нею в оренду земельної ділянки. Сприймаючи такі прохання ОСОБА_1 про надання йому неправомірної допомоги за реальні, усвідомлюючи що у інший спосіб, окрім як передати неправомірну вигоду ОСОБА_1 , орендувати земельну ділянку неможливо, ОСОБА_6 погодилася передати йому неправомірну вигоду за підписання ним проекту землеустрою і виділення їй земельної ділянки на території Калюжненської сільської ради.

Реалізуючи свій злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди, 19 березня 2014 року ОСОБА_1 , всупереч інтересів служби, використовуючи службові повноваження, виконуючи прийняті на себе зобов`язання вчинити певні дії в інтересах ОСОБА_6 , ініціював розгляд на сесії Калюжненської сільської ради розгляд питання, про надання дозволу ОСОБА_6 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,71 га з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою за рахунок земель комунальної власності в межах АДРЕСА_3 .

Відповідно до статей 118, 121- 124, 134 та п. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України, статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 26, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 N 280/97-ВР, Калюжненська сільська рада Лебединського району, з метою підвищення соціально - економічної ефективності виробництва та залучення коштів, для здійснення структурної перебудови національної економіки, на підставі заяви ОСОБА_6 від 19 березня 2014 року, про надання останній земельної ділянки площею 0,71 га розташованою за адресою: АДРЕСА_3 , на умовах оренди строком на 10 років для введення особистого селянського господарства. 20 березня 2014 року, на шостому скликанні двадцять шостої сесії, Калюжненська сільська рада Лебединського району Сумської області прийняла рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для введення особистого селянського господарства ОСОБА_6 , з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою за рахунок земель комунальної власності в межах АДРЕСА_3 .

Продовжуючи намір на отримання неправомірної вигоди в особистих інтересах, ОСОБА_1 , 13 травня 2014 зустрівся зі ОСОБА_6 в приміщенні Калюжненської сільської ради, де ОСОБА_6 передала останньому для підпису проект землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 , всупереч інтересів служби, використовуючи повноваження представника влади, попрохав від ОСОБА_6 надати йому неправомірну вигоду в сумі 3000 грн. Сприймаючи таку протиправну вимогу вказаної особи за реальну і усвідомлюючи, що отримати земельну ділянку вона не зможе, ОСОБА_6 погодилася її виконати.

В подальшому проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подано до сесії сільської ради для розгляду та затвердження в установлений законодавством порядку та підписаний сільським головою ОСОБА_1 відповідно до прийнятих на себе зобов`язань перед ОСОБА_6 .

Виконуючи прохання ОСОБА_1 про надання йому неправомірної винагороди в сумі 3000 грн., про виділення їй в оренду земельної ділянки, ОСОБА_6 , 24 червня 2014 року об 11 год. приїхала в м. Лебедин Сумської області, на площу Волі, 27, поблизу кафе - бару «Мікс». Зустрівшись з ОСОБА_1 , остання передала ОСОБА_1 раніше обумовлену неправомірну вигоду в сумі 3000 грн., а останній в свою чергу повідомив, що тепер проект землеустрою поданий ОСОБА_6 для затвердження Калюжненською сільською радою буде затверджений і незабаром вона отримає земельну ділянку.

Тобто, голова Калюжненської сільської ради ОСОБА_1 , будучи службовою особою, використовуючи надану йому владу та службове становище, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом прохання неправомірної вигоди отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 3000 грн. за вчинення дій, пов`язаних з розглядом питання про надання їй земельної ділянки площею 0,71 га., за адресою: АДРЕСА_3 , та скорішому підписанні і затвердженні проектної документації.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав повністю, суду пояснив, що все це є провокацією відносно нього як сільського голови, з першої до останньої зустрічі він не брав на себе зобов`язань. Взяв гроші від ОСОБА_6 на благоустрій села, ремонт дороги та мосту. Зі ОСОБА_6 його познайомив ОСОБА_8 , ОСОБА_6 повідомила, що хоче вирощувати «Іван-чай». ОСОБА_8 сказав, що може допомогти особисто і на благоустрій села. ОСОБА_6 запропонувала відвезти його дружину до лікарні та вони відвезли її. Згодом ОСОБА_1 зателефонував до ОСОБА_6 та запропонував під`їхати до сільської ради. Після 10 березня 2014 року зателефонував їй та дізнався, що ОСОБА_6 із Сумського району та запропонував зустрітися біля «альтанки» в м. Суми. Поблизу «альтанки» він зустрів ОСОБА_7 з яким спілкувались з приводу страхування. Потім попросив піти до ОСОБА_7 в офіс для того, щоб написати заяву, та попередив ОСОБА_6 , що земельні ділянки занедбані та на них дуже багато роботи. ОСОБА_6 повідомила, що інших варіантів немає. Потім була написана заява на сесію сільської ради про надання земельної ділянки в оренду чи у власність. ОСОБА_6 спитала про ціну цього питання. ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_6 що земельні питання коштують витрат і «просто так не даються». Він повідомив, що хабарництвом не займається і те, що треба відремонтувати місток. ОСОБА_6 сказала, що «пришле бульдозер» на що він заперечив. Потім ОСОБА_6 повідомила, що є вільні кошти, на що ОСОБА_1 запропонував придбати поліс страхування. ОСОБА_6 не зрозуміла що таке сума страхування, потім передзвонила через деякий час та відмовилась брати поліс. 19 березня 2014 року була написана заява яка розглянута сесією. Він розповідав, що ОСОБА_6 пообіцяла виділити допомогу на ремонт містка. Сесія прийняла позитивне рішення. Це рішення перевіряла прокуратура. В кінці травня 2014 року, після виборів, до сільради приїхала ОСОБА_6 та запропонувала неправомірну вигоду. 24 червня 2014 року ОСОБА_6 зателефонувала і сказала, що хоче розрахуватись, але він повідомив, що ніхто нікому не винен. 23 червня 2014 року він запропонував членам комісії по збору коштів поїхати в м. Лебедин, щоб отримати кошти ОСОБА_9 і ОСОБА_10 попросили, щоб він їх забрав. Він написав розписку про отримання коштів, але ОСОБА_6 не дала її витягти і вкинула кошти у сумку. По дорозі в м. Суми працівники міліції сказали, щоб він цю розписку викинув.

Допитавши обвинуваченого, свідків, дослідивши докази, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, наступними доказами:

Показами свідка ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона є приватним підприємцем. На початку минулого року у неї виникло питання щодо отримання у користування землі. Її знайомий ОСОБА_8 порадив звернутись до ОСОБА_1 . Вперше вона зустрічалась із ОСОБА_1 після 8 березня 2014 року. Вони зустрілись біля «альтанки», проїхали до охоронної служби. Потім ОСОБА_1 диктував 2 заяви на отримання землі далі пішла розмова про страхування. Після цього, він сказав, що грошей не візьме, тому, що це хабар, спочатку потрібно оформити страховку. Вона зрозуміла, що умовою отримання земельної ділянки є укладення договору страхування і вона звернулась до правоохоронних органів. Договір страхування був на 20 років по 5000 грн. на рік на суму 100000 грн. На початку травня 2014 року їй зателефонував ОСОБА_1 та запитав «Чи не обідніє вона на дві три тисячі?». ОСОБА_1 по телефону керував куди під`їхати, потім в м. Лебедині вона передала ОСОБА_1 гроші помічені правоохоронними органами. Він протягнув свій портфель, відкрив, ОСОБА_6 поклала туди гроші, потім він повідомив, що це кошти на благоустрій села. Про комісію з ремонту доріг вона нічого не знала. Їй повідомлялось, що в с. Топчії потрібен місток. Земельна ділянка була в с. Топчії, де саме вона не знає. На даний момент земельну ділянку не можливо оформити у право власності тому, що немає генерального плану в с. Топчії, їй про це повідомив ОСОБА_11 . Глудик їй казав, що все залежить від нього і все буде добре. При першій зустрічі ОСОБА_1 жестами показував, що потрібні гроші.

Показами свідка ОСОБА_12 який суду пояснив, що 13 червня 2014 року було запропоновано ремонтувати дорогу Лебедин-Ляшки. Рішенням зборів територіальної громади була створена комісія. Ініціативи ОСОБА_1 щодо створення комісії не було, здавали кошти по відомості, ОСОБА_1 здав 100 грн. ТОВ «Будильське» і інші юридичні особи перерахували кошти на асфальтний завод. ОСОБА_1 не мав права збирати кошти, його на це не уповноважували.

Показами ОСОБА_10 яка суду пояснила, що вона входила в комісію по збору коштів на ремонт дороги, ОСОБА_1 гроші не передавав. ОСОБА_6 вона не знає. ОСОБА_1 в двадцятих числах червня просив отримати гроші в м. Лебедині.

Показами допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що він був членом комісії по збору коштів на ремонт дороги, тільки члени комісії могли збирати кошти, ОСОБА_1 не мав на це права і від нього не надходило ніяких вказівок. Після 20 червня ОСОБА_1 казав, що є чоловік який може допомогти

Показами свідка ОСОБА_13 яка суду пояснила, що вона працює секретарем Калюжненської сільської ради. Їй відомо про комісію про збір коштів на ремонт дороги. Мешканці вирішили громадськістю ініціативою, сільська рада не має до цього відношення. Ніхто з працівників сільської ради не мав права збирати кошти. Вона застрахована в «MetLife» протягом 4 років, їй запропонувала дружина ОСОБА_1 .

Показами свідка ОСОБА_11 який суду пояснив, що ОСОБА_6 звернулась з питання виготовлення проекту землеустрою по телефону, її особисто він не бачив. Обстежували земельні ділянки разом з ОСОБА_1 та землевпорядником. Він попереджував, що не має генерального плану в с. Топчіїї і це є перешкодою.

Показами ОСОБА_14 допитаної у судовому засіданні яка пояснила, що вона працює землевпорядником в Калюжненській сільській раді. Вона особисто із ОСОБА_6 не знайома. В березні 2014 року ОСОБА_1 передав їй заяву ОСОБА_6 , на сесії ОСОБА_1 повідомив, що ОСОБА_6 приватний підприємець, обіцяла відремонтувати місток.

Показами допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_15 яка суду пояснила, що працює головним бухгалтером сільської ради, комісію по збору коштів на ремонт дороги створили на сходці, громадяни, сільська рада не мала відношення до комісії, працівники сільради не мали права збирати кошти. Місток ремонтував ПАТ «Лебідь».

Показами свідка ОСОБА_7 який суду пояснив, що він знає ОСОБА_1 через ОСОБА_16 . З ним особисто спілкувався з питань пенсійного забезпечення, а саме недержавної пенсійної програми. З ними співпрацює дружина ОСОБА_17 . ОСОБА_1 приїхав із жінкою та він їх відвіз у офіс, із жінкою він не спілкувався на їх першій зустрічі. Коли зустрілись вдруге він розмовляв зі ОСОБА_6 близько 5 хвилин. Чув розмови про оформлення земельних ділянок.

Показами допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_18 який суду пояснив, що він працює директором ТОВ «Лебединський райагробуд» до нього особисто звертався ОСОБА_1 як сільський голова з письмовими зверненнями, з приводу надання допомоги на відновлення водопостачання та ремонт дороги так як по ній їздять вантажівки з кар`єру до його підприємства.

Показами свідка ОСОБА_19 який суду пояснив, що він працює директором ПСП ім.Мічуріна, підприємство надає допомогу сільській раді, надходить лист з сільради, видається наказ, секретар сільради приходить з дорученням, отримує кошти в касі підприємства. Без видачі наказу допомога не надавалась.

Показами допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_20 суду пояснив, що він був залучений працівниками міліції як понятий, в його присутності у ОСОБА_1 з портфелю, який останній тримав у руках, були вилучені кошти купюрами номіналом 100 та 200 грн. та показами ОСОБА_21 , яка пояснила, що вона була запрошена працівниками міліції як понята, біля районної бібліотеки у ОСОБА_1 з портфеля були вилучені гроші, які перерахували в присутності її і іншого понятого, проводилась відеозйомка.

Показами свідка ОСОБА_22 який суду пояснив, що він працює старшим оперуповноваженим ГУ УМВС України в Сумській області він приймав участь у слідчих діях, після яких ОСОБА_1 їхав разом з ним до м. Суми в одному автомобілі про наявність розписки ОСОБА_1 не повідомляв.

Показами ОСОБА_23 , допитаного у судовому засіданні, який повідомив, що він працює оперуповноваженим ГУ УМВС України в Сумській області разом з ним у автомобілі з м. Лебедина до м. Суми їхав ОСОБА_1 який про розписки не повідомляв, хоча він увесь час був поруч із останнім.

Показами ОСОБА_24 допитаного як свідка який суду пояснив, що він працює оперуповноваженим ГУ УМВС України в Сумській області, прослуховувались всі розмови ОСОБА_1 , якщо запису розмови зі ОСОБА_6 немає то такої розмови і не було.

Крім того, вина ОСОБА_1 доводиться протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 21 березня 2014 року (т.1 а.с.196-198) відповідно до якого, ОСОБА_6 повідомила про те, що ОСОБА_1 вимагав підписати договір страхування за вирішення питання щодо отримання земельної ділянки на території Калюжненської сільської ради.

Протоколом виготовлення несправжніх (імітаційних засобів, їх огляду помітки вручення та відбору зразків спеціальної хімічної речовини від 24 червня 2014 року (т. 1 а.с.204-206), відповідно до якого в присутності понятих були виготовлені несправжні (імітаційні) засоби що імітують 3000 грн. готівки, а саме 6 імітаційних засобів банкнот номіналом 200 грн. та 18 імітаційних засобів банкнот номіналом 100 грн., які були помічені та оглянуті в ультрафіолетовому світлі і вручені ОСОБА_6 .

Протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину (т.1 а.с 207-208) про те, що під час огляду місця події у ОСОБА_1 були вилучені несправжні (імітаційні) засоби, що імітують кошти на суму 3000 грн., під час проведення контролю за вчиненням злочину здійснювався аудіо, відео контроль особи.

Протоколом огляду місця події від 24 червня 2014 року (т.1 а.с.215-218), з якого вбачається, що під час огляду портфелю ОСОБА_1 в присутності понятих та з застосуванням відеозапису у ОСОБА_1 з сумки були вилучені несправжні (імітаційні) засоби що імітують 3000 грн. готівки

Крім того, вина обвинувачуваного підтверджується аудіо-відео матеріалами, здобутими у ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій (т. 2 а.с. 178 185) дослідженими у судовому засіданні, якими зафіксовані обставини отримання неправомірної вигоди ОСОБА_1 від ОСОБА_6 на проведення яких надавався дозвіл слідчого судді Апеляційного суду Сумської області про що свідчить відповідь на запит (т.1 а.с. 173).

Так з аудіо контролю ОСОБА_1 вбачається, що 28 березня 2014 року в телефонній розмові ОСОБА_6 просить ОСОБА_1 надати їй копію рішення щодо надання земельної ділянки. На що ОСОБА_1 пообіцяв надати рішення та попросив «вирішити питання» в той же день з ОСОБА_25 . 3 квітня 2014 року ОСОБА_6 домовлялась про зустріч з ОСОБА_1 в Лебединській райдержадміністрації.

Відео контролем ОСОБА_1 від 4 квітня 2014 року встановлено, що останній зустрічався зі ОСОБА_6 в приміщенні Лебединської райдержадміністрації, де вона на умовляння ОСОБА_1 відмовилась укладати договір страхування.

Крім того, 4 квітня 2014 року в телефонній розмові з ОСОБА_7 . ОСОБА_1 повідомляє, що ОСОБА_26 відмовилась від укладення договору страхування та жалкує що прийшлось віддати рішення. Також встановлено, що ОСОБА_1 не одноразово отримував SMS повідомлення від адресата «MetLife».

З аудіо, відео контролю ОСОБА_1 від 13 травня 2014 року вбачається, що на зустрічі з ОСОБА_6 в приміщенні Калюжненської сільської ради остання попросила ОСОБА_1 допомогти при затвердженні проекту землеустрою на сесії сільради. Він пообіцяв допомогу та швидко проінформувати та попрохав допомогти сільраді «на ремонт містка».

Крім того, з відео контролю встановлено, що 24 червня 2014 року об 11 год. 10 хв. відбулася зустріч ОСОБА_6 із ОСОБА_1 , під час якої ОСОБА_1 пообіцяв швидко підписати та все вирішити, після цього обома руками відкрив портфель та протягнув його в бік ОСОБА_6 , яка поклала в нього гроші, після цього ОСОБА_1 закрив портфель та тримав його у правій руці, повідомив ОСОБА_6 «Це на благоустрій села. Ви, зрозуміли?», повідомив, що всі питанні вирішені, після чого вони розійшлись в сторони, портфель залишився у ОСОБА_1 . В подальшому з вказаного портфелю були вилучені 3000 грн. імітованих коштів.

З протоколу зборів ініціативної групи Калюжненської сільської ради Лебединського району Сумської області від 13 червня 2014 року (т.2 а.с. 79) встановлено що, було вирішено створити комісію по збору та витрачанню коштів на ремонт дороги м. Лебедин с. Ляшки у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , чим стверджений факт того, що вказана комісія була створена громадськістю та в її склад не входили сільський голова та посадові особи сільської ради, а за таких обставин у ОСОБА_1 були відсутні повноваження на отримання коштів відповідно до зазначеного рішення громадськості. Також зазначений факт узгоджується з показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .

Крім того, з відомостей на збір коштів для ремонту доріг (т.2 а.с. 84,85) встановлено, що ОСОБА_1 15 червня 2014 року здав кошти в сумі 100 грн., з відомостей на отримання коштів на ремонт каналізаційної системи від 5 червня 2014 року (т.2. а.с. 89) встановлено, що ОСОБА_1 здав 50 грн. 25 липня 2014 року була придбана асфальтобетонна суміш на суму 12000 грн., що стверджене видатковою накладною (т.2. А.с.122). Таким чином вказаними доказами стверджений факт того, що зазначені кошти збиралися без участі ОСОБА_1 та інших посадових осіб сільської ради.

З акту прийому-передачі послуг, згідно договору про соціально економічне співробітництво між ПАТ «Лебідь» та Калюжненською сільською радою за травень 2014 року (т.2 а.с. 73) встановлено, що надані послуги по ремонту містка в с. Топчії Калюжненської сільської ради на суму 3716 грн. 82 коп. Також Калюжненська сільська рада зверталась до ПСП ім. Мічуріна з листами про надання допомоги (т.2 а.с125,126), секретар сільської ради - ОСОБА_13 отримала готівку в сумі 1900 грн., що стверджується довіреностями та видатковими касовими ордерами (т. 2 а.с. 127, 129). Крім того цей факт узгоджується з показами ОСОБА_19 .

Зокрема, аналізуючи показання, які ОСОБА_1 надав в судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що вони суперечать матеріалам кримінального провадження та є такими що мають протиріччя між собою.

Так, ОСОБА_1 повідомляв, що він отримував кошти на ремонт містка, потім повідомив, що кошти отримані на ремонт дороги, в той же час в телефонних розмовах 24 червня 2014 року останній повідомляв, що кошти отримувались на потреби села «на день села, на козацькі розваги», а при отриманні коштів повідомив ОСОБА_6 , що кошти будуть використані на благоустрій села, що зафіксовано протоколом контролю за вчиненням злочину від 24 червня 2014 року. Крім того, під час судового розгляду, було встановлено, що ремонтні роботи містка в с. Топчії Калюжненської сільської ради на момент отримання неправомірної вигоди, були виконані.

Окрім цього, показання ОСОБА_1 про підбурювання його заявницею, щодо отримання ним неправомірної вигоди за вирішення питання про отримання земельної ділянки суперечать згаданим вище аудіо-відео матеріалам, здобутими у ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій, з яких беззаперечно встановлено, що в ході телефонних розмов та зустрічей ОСОБА_6 і ОСОБА_1 , останнім висувалась вимога про необхідність оформлення договору страхування. Після категоричної відмови ОСОБА_6 від укладення договору страхування, вимога ОСОБА_1 була змінена на сплату йому грошових коштів під мотивами витрат їх в інтересах територіальної громади, також ним узгоджувалась отримання цих коштів взамін оформлення права власності на земельну ділянку, як було зазначено заявником у своєму зверненні до правоохоронних органів, та надавалась згода на їх отримання з прямою вказівкою куди саме необхідно їх покласти, а саме у особистий портфель. При цьому справжність даних аудіо-відео матеріалів у судовому засіданні стороною захисту не оспорювалась.

Таким чином вказані покази ОСОБА_1 суд розцінює як ступень захисту і такими, що не можуть бути покладені в основу вироку.

Крім того встановлені судом обставини також спростовують доводи захисту про неузгодженість вказаної у заяві ОСОБА_6 від 21 березня 2014 року неправомірної вигоди та у подальшому передачі коштів ОСОБА_1 в розмірі 3000 грн., оскільки, як вбачається з показань ОСОБА_6 , в процесі її зустрічей з обвинуваченим, останній спонукав на укладення договору страхування на початку, а у подальшому, за їх домовленістю ОСОБА_6 передала особисто ОСОБА_1 3000 грн. Такі показання свідка ОСОБА_6 підтверджуються наданими стороною обвинувачення аудіо-відео матеріалами, які досліджені під час судового розгляду.

Крім того, суд позбавлений можливості покласти у основу вироку пояснення обвинуваченого в тій частині, що у нього була заготовлена розписка про отримання коштів від ОСОБА_6 , оскільки вони спростовані дослідженим відеозаписом передачі коштів з якого не встановлено намірів ОСОБА_1 на передачу такої розписки.

Одночасно суд не погоджуються з доводами сторони захисту про необхідність визнання протоколу контролю за вчиненням злочину від 24 червня 2014 року, а також протоколів огляду предметів і документів та протоколу огляду місця події від 24 червня 2014 року, недопустими доказами, оскільки ОСОБА_1 при проведенні слідчої дії слідчій називав затриманим, а факту затримання не було, а це є порушенням права на захист. Оскільки, дослідивши у судовому засіданні даний протокол, суд вважає, що він у цілому складений відповідно до вимого чинного кримінального процесуального законодавства, а доводи захисту про проведення слідчої дії, яка зафіксована в ньому, не обґрунтованими.

Так, огляд портфелю ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виконанням контролю за вчиненням злочину, на підставі постанови прокурора, а також у зв`язку з проведенням негласних слідчих (розшукових) дій на підставі рішення слідчого судді апеляційного суду та завершився відкритим фіксуванням, про що і був складений протокол у присутності понятих. Відповідно до положень ч.5 ст.271 КПК України зазначено, що порядок і тактика проведення контролю за вчинення злочину визначається законодавством, проте обов`язковість посилання на нього в протоколі не вимагається.

Окрім цього, суд вважає, що дану слідчу дію проведено за відповідною згодою ОСОБА_1 , так як доказів про наявність заперечень на її проведення суду не надано, а обов`язковість зазначення такої згоди у протоколі законом не передбачено. В такому разі рішення слідчого судді також не вимагається.

За нормативними приписами заборони одержувати незаконну винагороду, визначення яких міститься у статті 368 КК України, представник влади, одним із яких є керівник органу місцевого самоврядування, не вправі одержувати будь-якої винагороди у зв`язку зі здійсненням своїх службових повноважень. Вказане законодавче положення передбачає, що кримінальна відповідальність за порушення цієї заборони настає у тому разі, коли особа, яка дає хабар службовій особі, зокрема сільському голові, усвідомлює, що дає його саме такій особі й у зв`язку із можливостями її посади, а особа, яка одержує незаконну винагороду - хабар, розуміє, не може не розуміти, значущість займаної нею посади, її статусність та можливості; ураховується також вагомість цієї посади у сприйнятті хабародавцем, мета, яку переслідує останній, та його переконаність в тому, що ця мета буде досягнута завдяки можливостям посади, яку обіймає хабароодержувач.

Наявність такої можливості, вочевидь, обумовлюється авторитетом займаної ОСОБА_1 посади сільського голови - керівника органу місцевого самоврядування, який здійснює функції представника влади. Його посада також була пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій державної влади. Тобто, на момент вчинення діянь, які інкримінуються ОСОБА_1 , останній, відповідно до положень пункту 2 примітки до статті 368 КК України, був службовою особою, яка займала відповідальне становище. Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Крім того, ОСОБА_1 , одержуючи незаконну винагороду, не міг не розуміти, що ця винагорода йому дається за використання ним можливості своєї посади. Посилання на те, що обвинувачений не вчиняв будь-яких дій в інтересах хабародавця, не виключає наявності складу інкримінованого йому одержання хабара, оскільки ці дії знаходяться поза межами об`єктивної сторони цих злочинів.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 повністю доводиться зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, та вважає за необхідне його дії кваліфікувати по ч. 3 ст. 368 КК України тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. В редакції на момент вчинення злочину 24 червня 2014 року.

При обранні міри покарання ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, мотиви його вчинення, позитивну характеристику по місцю проживання та роботи, вчинення злочину вперше.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинуваченого, судом не встановлено.

За даних умов, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також думку учасників судового провадження, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій

та з конфіскацією майна.

Крім цього, з урахуванням наведених вище підстав, суд вважає, що до обвинуваченого слід застосувати додаткове покарання у виді позбавлення рангу державного службовця.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитись у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 376 КПК України,

З А С У Д И В:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України і призначити покарання по цьому закону у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

На підставі ст.54 КК України ОСОБА_1 позбавити 7 рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах 4 категорії.

Речові докази у справі: несправжні (імітаційні) засоби, що імітують грошові кошти; 5 протоколів аудіо відео контролю особи; 3 протоколи про зняття інформації з транспортних, телекомунікаційних мереж; носії інформації 5 шт.; диски для лазерних систем зчитування 8 шт. зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_1 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд Сумської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_2