Справа № 11 - 605 Головуючий
у 1 інстанції Соловей В.В.
185 ч. 4 КК Доповідач Акуленко C.O.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2007
р. Колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого Салая
Г.А.

суддів Акуленко
CO., Козака В.І.

з участю
прокурора Гапеєвої
Н.П.

адвоката ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_2 на вирок Козелецького районного суду від 01 червня 2007
року,

Цим
вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженець м. Козелець Чернігівської області, українець,
громадянин України, із середньою
спеціальною освітою, не одружений, столяр малого приватного підприємства
„Традиція - 98" м. Києва, житель м.
АДРЕСА_1, не судимий, засуджено за
ст. 185 ч.3 КК України до 3 років
позбавлення волі, за ст.
185 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70
ч. 1 КК України за сукупністю злочинів,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_2 покарання у виді
5 років позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілих:

·
ОСОБА_3. - 1365
грн. завданої майнової шкоди
та 250 грн. моральної шкоди ;

·
ОСОБА_4 - 1200
грн. завданої майнової шкоди та 200 грн. моральної шкоди;

·
ОСОБА_5. - 5926
грн. 04 коп.3авданої майнової шкоди та 600 грн. моральної шкоди;

·
ОСОБА_6
- 5542 грн. 68 коп.3авданої майнової шкоди та 500 грн. моральної шкоди.

Стягнуто
із засудженого ОСОБА_2 у доход держави судові витрати в сумі 317 грн. 28 коп.3а
проведення експертиз по справі.

Вироком
суду ОСОБА_2. визнаний винним і засуджений за вчинення злочинів за наступних
обставин.

Близько
11 години 13 липня 2001 року ОСОБА_2. за попередньою змовою з невстановленою
особою, шляхом пошкодження замка вхідних
дверей проникли до будинку, належного
ОСОБА_3 у м. АДРЕСА_1, звідки викрали золоті вироби та гроші на
загальну суму 1365 грн.

24 липня
2001 року ОСОБА_2. прийшов відпочивати в бар-ресторан „дубки", що розташований в м. Остер Козелецького району і сховався біля
сходів у приміщення бару. Після того, як
працівники покинули приміщення, він
проник до залу , звідки викрав цигарки
та товарно-матеріальні цінності на загальну суму 463, 70 грн.

У
проміжок часу з 8 до 12 години 16 травня 2003 року ОСОБА_2. шляхом виставлення
віконної рами проник до будинку,
належного ОСОБА_4., що
знаходиться у м. АДРЕСА_2, де з кімнати будинку вчинив крадіжку грошей
та золотих виробів на загальну суму 1200 грн.

Близько
12 години 28 липня 2003 року ОСОБА_2. шляхом виймання скла з вікна проник до
будинку, належного ОСОБА_5. , що знаходиться в м. АДРЕСА_3,
звідки вчинив крадіжку грошей на загальну суму 5926, 04 коп.

У проміжок
часу з 10 до 12 години 30 хвилин 10 березня 2004 року ОСОБА_2. шляхом розбиття
скла рами проник до будинку, належного ОСОБА_6, що знаходиться в м.
АДРЕСА_5, звідки вчинив крадіжку
1040 доларів США, що становить 5542, 68 грн.

Непогоджуючись
з вироком суду адвокатОСОБА_1.
в інтересах засудженого ОСОБА_2 подав апеляцію в якій зазначив, що вирок суду є незаконним та
необгрунтованим, оскільки на місці
злочинів не знайдено жодного доказу,
який би давав підстави для того,
щоб ідентифікувати там ОСОБА_2,
як особу яка скоїла крадіжку. Доказами винності ОСОБА_2 є, на думку суду явки з повинною, проведені з ним відтворення обстановки та обставин
подій, допити, які були здійснені протягом 1-го тижня з часу
його затримання, де він дав визнавальні
покази. Вважає, що на дані докази не
можна посилатись. Під час їх отримання у засудженого розвивався абстинентний
синдром, оскільки він вживав наркотики.
Цим хворобливим станом скористалися працівники міліції. Впізнання особи, яка вчинила крадіжку, свідками,
не проводилося. Крім цього, на
думку апелянта, органи досудового
слідства не виконали вимоги викладені в ухвалі апеляційного суду від 18.01.2007
року, а суд першої інстанції не в повній
мірі усунув ці недоліки. Тому просить вирок скасувати, а справу повернути прокурору для проведення
додаткового розслідування.

Заслухавши
доповідача, пояснення адвоката, який підтримав подану ним апеляцію і просив
її задовольнити, вирок суду скасувати, а справу повернути для провадження
додаткового розслідування, думку
прокурора, яка вважала, що вирок суду є законним та
обґрунтованим, підстав для задоволення
апеляції і направлення справи на додаткове розслідування немає, перевіривши матеріали кримінальної
справи, колегія судді приходить до
наступного висновку.

Висновок
суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених
ст. ст. 185 ч.3,
185 ч. 4 КК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та
перевіреними в судовому засіданні доказами,
і є обґрунтованим.

Будучи
допитаним у судовому засіданні ОСОБА_2. своєї вини у вчинених злочинах не
визнав і показав, що непричетний, до жодного із перелічених злочинів. При
проведенні слідчих дій він страждав на наркоманію, а винуватим себе визнав, так як перебував у стані „ломки" і працівники
обіцяли звільнити його з-під варти. Він взагалі в час коли були вчинені злочини
у м. Остер не перебував, а проходив у режимі цілодобового стаціонару
лікування від наркотичної залежності у МБО „Реабілітаційний центр „Сходи"
м. Одеси, деякий час працював у даній організації.

Однак
під час проведення досудового слідства ОСОБА_2. повністю визнавав свою
вину, писав явки з повинною і
висловлював щире каяття у вчиненні злочинів.

Не
дивлячись на таку позицію засудженого,
його вина в інкримінованих злочинах,
за яких його засуджено підтверджується показами потерпілих, свідків,
висновками дактилоскопічних експертиз та іншими матеріалами справи.

Так
допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7. показувала, що 13 липня 2001 року з її будинку були
викрадені золоті вироби та гроші. Сусіди розповідали, що по вулиці ходили двоє хлопців, один з них - ОСОБА_2. При проведенні
відтворення обстановки та обставин вчиненого злочину ОСОБА_2. чітко показав
місце знаходження викрадених речей у будинку,
а також звернув увагу на зміни у будинку.

Потерпілий
ОСОБА_6. показав,
що 10 березня 2004 року,
повернувшись з роботи, виявив
крадіжку грошей. Цього ж дня бачив у м.
Остер ОСОБА_2 При відтворенні обстановки і обставин вчиненого злочину
ОСОБА_2. чітко показав місце знаходження викрадених речей у будинку, а також звернув увагу на зміни у будинку.

Свідки
ОСОБА_8. і ОСОБА_9 показували, що бачили
як ОСОБА_2 йшов по вулиці від двору ОСОБА_6

Свідок
ОСОБА_10 показав, що приймав участь при відтворенні обстановки
та обставин події по епізодах крадіжок у потерпілих ОСОБА_7., ОСОБА_4 ОСОБА_5. Перед проведенням вказаної слідчої дії
інструктаж із ОСОБА_2ом не проводився.

За всіма
епізодами крадіжок, були складені
протоколи огляду місця події (т. 1 а.с.
6-7, 39, 122-123,
154-155, 194-195). Під час проведення
даної

слідчої
дії були виявлені сліди пальців рук і за висновками дактилоскопічних
експертиз, сліди належать ОСОБА_2 (т. 1
а.с. 60-61, 71-73).

Під час
проведення відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_2. вів себе упевнено
та орієнтуючись на місті, добровільно
розповідав, яким чином проникав до
будинків та викрадав майно потерпілих (т. 1 а.с. 29,
30-31, 77, 78-79,
147, 148-149, 187,
188-189, 223, 224-225).

Давши оцінку
зазначеним доказам, суд обґрунтовано
визнав показання потерпілих та свідків достовірними. При цьому суд правильно у
вироку зазначив, що доводи ОСОБА_2 про
те, що недоведена його вина у вчиненні
крадіжок, він був відсутній в м. Остер,
не є переконливими, суперечать
зібраним доказам і спростовуються дослідженими доказами, які ретельно перевірені судом під час
судового слідства та виконання судового доручення.

Кваліфікація
дій засудженого за ст. 185 ч. 4 КК України є правильною, оскільки ОСОБА_2. вчинив таємне викрадення
чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення
належного потерпілому ОСОБА_5. , у великих
розмірах. Великий розмір визначається якщо сума в 250 і більше разів перевищує
неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину. Викрадення
майна 28.07.2003 року на суму 5926, 04 грн. є великим розміром. Крім цього ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення
чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення і його
дії вірно кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України.

Перевіркою
матеріалів справи не виявлено даних, які
б могли свідчити про факт використання працівниками міліції при проведенні
досудового слідства хворобливого стану ОСОБА_2,
як про це зазначено у апеляції,
для отримання визнавальних показів. Постановою від 15.02.2007 року
слідчого прокуратури Козелецького району у порушенні кримінальної справи
відносно працівників міліції відмовлено у зв'язку із відсутністю у їхніх діях
складу злочину, передбаченого ст.
365 КК України.

Не
встановлено й інших порушень вимог кримінально-процесуального закону, які згідно із законом тягнуть скасування
вироку.

За
викладених обставин, доводи наведені у
апеляції на обґрунтування того, що вирок
в частині засудження ОСОБА_2 за всіма епізодами крадіжок не відповідає
фактичним обставинам справи і він їх не вчиняв,
є безпідставними, а тому апеляція
адвоката в інтересах засудженого в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно
до ст.
281 ч.1 КПК України у разі неповноти або неправильності досудового
слідства повернення справи на додаткове слідство може мати місце лише
тоді, коли ця неповнота або
неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

По даній
справі неповноти, яку не можна усунути в
ході судового слідства, органи досудового
слідства, не допустили.

Всі ті
обставини, які на думку апелянта, необхідно встановити в ході додаткового
розслідування, суд встановив та
перевірив їх в ході судового розгляду справи,
відповідно до вимог ст. 315-1 КПК України, він, з
метою

перевірки
і уточнення фактичних даних, одержаних у
ході судового слідства, дав доручення
органу досудового слідства і виконав певні слідчі дії.

На думку
колегії судці, не заслуговують на
увагу, доводи апеляції в частині
невиконання органом досудового слідства вимог викладених в ухвалі апеляційного
суду Чернігівської області від 18.01.2007 року,
оскільки даний недолік був усунутий судом під час розгляду справи.

Покарання, яке призначено засудженому відповідає
характеру і ступеню суспільної небезпечності вчиненого ним, даним,
що характеризують його особу та всім обставинам справи і є справедливим.

Керуючись ст.
ст. 365, 366,
377 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Козелецького районного суду
Чернігівської області від 01 червня 2007 року,
щодо засудження ОСОБА_2а - без змін.