overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД
Дело № 11-630 2007 г. Председательствующий
1 инст. Ачкасов A.M.
Категория ст. 185 ч.3 УК Украины Докладчик во 2 инст. Яцун СБ.
23 апреля 2007 г. г.
Судебная коллегия по уголовным делам
апелляционного суда Запорожской области в составе
Председательствующего Симонца А.И. судей: Татариновой А.И., Яцуна С.Б. с участием прокурора Пазынич М.В.
рассмотрев в апелляционном порядке, в
открытом судебном заседании уголовное дело по апелляции осужденного на приговор
Запорожского районного суда Запорожской области от 07 февраля 2007г., которым
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 года рождения, ранее судимый
20.12.2004г. Коммунарским районным судом г.Запорожья по ст. 186 ч.1 УК Украины к 1 году 6 месяцам лишения с испытательным
осужден по ст. 185 ч. 3 УК Украины на 3 года лишения свободы. В соответствии
Украины назначено наказание в виде 3 лет 1 месяца
Содержится под стражей с 23.02.2006г.
ОСОБА_1. признан виновным в том, что
он 18.11.2005 года, в
умысел на незаконное завладение чужим имуществом, действуя повторно, по
предварительному сговору с ОСОБА_2. и несовершеннолетним ОСОБА_3., дело в
отношении которых выделено в отдельное производство, прибыли на территорию
садового товарищества «ІНФОРМАЦІЯ_2», расположенного в
Запорожского района Запорожской
области, где путем проникновения в дома, хозяйственные постройки, на територии
дачных участков граждан тайно похитили имущество, а именно: изделия из металла,
причинив ущерб потерпевшим ОСОБА_4. на общую сумму 860 грн., ОСОБА_5. на общую сумму 425 грн., ОСОБА_6. на общую сумму 815 грн., ОСОБА_7. на общую сумму 430 грн., ОСОБА_8. на общую .сумму 418 грн., ОСОБА_9. на общую сумму 660 грн.
Приговором Запорожского районного
суда Запорожской области от 22 ноября
ОСОБА_3. признаны виновными в совершении указанных краж и осуждены.
В апелляции осужденного ставится
вопрос о смягчении назначенного ему наказания.
Заслушав докладчика, прокурора,
полагавшего приговор оставить без изменения, рассмотрев материалы уголовного
дела, судебная коллегия не находит оснований к удовлетворению апелляции.
В судебном заседании осужденный
полностью признал вину в совершении указанных преступлений.
В соответствии со ст.299 ч.3 УПК Украины иные доказательства по
делу не исследовались.
Действиям осужденного судом дана
правильная юридическая оценка, а наказание назначено в соответствии с
требованиями ст.ст. 65, 71 УК
Украины и оснований к его смягчению не усматривается.
Руководствуясь требованиями
Украины, судебная коллегия,-
Приговор Запорожского районного суда
Запорожской области от 07 февраля
отношении ОСОБА_1 оставить без изменения, а его апелляцию без удовлетворения.
Дело№1-п-116
15 января 2007 года Беляевский
районный суд
составе: судьи - Мельничук Н.И.
секретаре - Полубок НА.
участием прокурора - Евглевской З.В.
в открытом судебном заседании в зале суда в г. Беляевка постановление
РО ГУМВД в Одесской области ОСОБА_1 о прекращении уголовного дела НОМЕР_1 в
связи с истечением сроков давности привлечения к уголовной ответственности,
суд, -
В ночь на 04.03.1993 года, не
установленное лицо, через окно дома АДРЕСА_1, откуда тайно совершило кражу
факту Беляевским РО ГУМВД было возбуждено уголовное дело НОМЕР_1 по признакам
ст. 185 ч.З УК Украины. В ходе расследования уголовного дела лицо, совершившее
данное преступление не установлено.
Принимая во внимание, что указанное
преступление, в соответствии со ст. 12 УК Украины относится к категории тяжких,
и со дня его совершения истекли сроки давности, предусмотренные п.4 ч.З ст. 49
УК Украины, суд считает, что данное уголовное дело подлежит прекращению.
ст. 49 УК Украины, ст.ст. 7-1,11-1,248 УПК Украины, суд, -
Уголовное дело НОМЕР_1 по
факту кражи имущества из дома АДРЕСА_1 по признакам ст. 185 ч.З УК Украины
прекратить в связи с истечением сроков давности.
На постановление может быть подана
апелляция в апелляционный суд Одесской области в течении 7-ми суток с момента
Справа №5-76/07
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

1 березня 2007р. Октябрський райсуд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Пилипчук Л.І. при секретарі - Кашаєвій О.Г. за участю прокурора - Мазур В.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в
залі суду в
м.Полтаві подання Октябрського
ВКВІ м.Полтави відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця і мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого слюсарем ТОВ «КБ Шанс»,
засудженого 20.02.2006р. Полтавським райсудом: Полтавської
області за ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення
воолі з іспитовим строком на 1
рік,-про звільнення від відбування покарання,-

Встановив:

Вироком Полтавського райсуду Полтавської обалсті
від 20.02.2006р. ОСОБА_1 був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі
ст.75
КК України від відбування покарання
звільнений з випробовуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік.

У зв»язку з закінченням іспитового строку
Октябрський ВКВІ м.Полтави звернувся в суд з
поданням, яке в судовому засіданні підтримав представник Коваленко А.І., про звільнення
ОСОБА_1 від покарання.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Заслухавши осіб, які брали участь у розгляді
подання, дослідивши матеріали, суд приходить до
висновку про задоволення подання з наступних підстав.

На обліку в Октябрському ВКВІ м.Полтави засуджений
ОСОБА_1 перебуває з 20.03.2006р. За час іспитового
строку виконував покладені на нього судом обов»язки. За місцем роботи
характеризується позитивно, правопорушень не скоював.

Згідно ч.1 ст.78 КК України після закінчення
іспитового строку засуджений, який виконав
покладені на нього обов»язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від
призначеного йому покарання.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 підлягає звільненню від покарання.

Керуючись ст.78 КК України, ст.408-1 КПК України, суд,-

Постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від покарання у виді трьох років позбавлення волі, призначеного вироком
Полтавського райсуду Полтавської області від 20.02.2006р. за ст. 185 ч.3 КК України.

Постанова оскарженню не підлягає.
Справа № 5-54-07
ПОСТАНОВА

7 лютого 2007 року Ізяславський райсуд Хмельницької області в складі: головуючої-судді
Янішевської О.С., при секретарі Новіковій Л.В., з участю прокурора Вітрука
В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі
подання інспектора кримінально-виконавчої інспекції УДДУПВП Ізяславського
району у Хмельницькій області про звільнення від покарання ОСОБА_1, 1961 року
народження, жителя м. Ізяслава Хмельницької області, АДРЕСА_1,

встановив:

ОСОБА_1.,
засуджений 20 січня 2004 року Ізяславським райсудом Хмельницької області за ст.. 185 ч.3, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з
випробуванням з іспитовим строком 3 роки .

ОСОБА_1. за
місцем проживання характеризується позитивно, порушень громадського порядку не
допускав, до адміністративної відповідальності не притягався, умови відбування
покарання не порушував.

Допитавши
засудженого, представника КВІ, вислухавши думку прокурора, суд знаходить, що
подання інспектора кримінально-виконавчої інспекції УДДУПВП Ізяславського
району у Хмельницькій області підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст.. 78 ч.1 КК
України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені
на нього обов'язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного
йому покарання.

Засуджений
нового злочину не вчинив, іспитовий строк закінчився 20 січня 2007 року.

Проаналізувавши всі досліджені докази, враховуючи думку інспектора КВІ та
прокурора, суд вважає за доцільне звільнити ОСОБА_1. від покарання.

Керуючись ст..
78 КК України, ст..408-1 КПК України,

постановив:

ОСОБА_1, 1961
року народження, звільнити від призначеного йому покарання.

Постанова може
бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду на протязі 7 діб з дня її
винесення.
Справа №4-4/2007
ПОСТАНОВА

судового засідання

22 січня 2007 року Городоцький
районний суд Львівської області у складі:

головуючої-судді Шеремети Н.О.

при
секретарі Бабич
Т.Б.

з участю
прокурора Ковальчука Т.О.

та
адвоката ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Городку подання помічника
прокурора Городоцького району Львівської області про поміщення ОСОБА_1 у
Львівську обласну державну клінічну психіатричну лікарню для проведення
стаціонарної судово- психіатричної експертизи,

встановив:
ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що ІНФОРМАЦІЯ_2
в будинку АДРЕСА_1 умисно
вбив свою матір ОСОБА_2.

Помічник прокурора Городоцькогор району Львівської області звернувся до
суду з поданням та просить помістити ОСОБА_1 у Львівську обласну державну
клінічну психіатричну лікарню для проведення стаціонарної судово-психіатричної
експертизи, призначеної згідно його постанови. Подання мотивує тим, що в ході
досудового слідства встановлено, що ОСОБА_1 виявляє ознаки психічного розладу.

Розглянувши подання, враховуючи думку прокурора, адвоката, перевіривши
матеріали справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 виявляє ознаки психічного
розладу, а також те, що для визначення його психічного стану є
обов"язковим проведення експертизи, пов"язаної з тривалим спостереженням,
суд вважає, що для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи його
слід помістити у Львівську обласну державну клінічну психіатричну лікарню.

Керуючись ст.205
КПК України, с у д ,-

постановив :
Подання задоволити.

Помістити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с Черлянське
Передмістя Городоцького району Львівської області, який утримується під вартою
в СІЗО № 19 УДД УПВП
у Львівську обласну державну клінічну психіатричну лікарню для проведення
стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

На постанову може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду
протягом З діб з моменту її проголошення.

Головуюча: підпис

Копія відповідає
оригіналу

Суддя Шеремета
Н.О.
ПОСТАНОВА

Справа
№ 5 - 66/2007

" 26 " лютого 2007 року Коростенський
міськрайонний суд

Житомирської
області

в
складі

головуючого -
судді Коренюка В.П.

при секретарі ВласюкІ.М.

за участю прокурора БерлякМ.І.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Коростені

подання
Коростенської КВІ УДЦУ ПВП в Житомирській області щодо ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Коростенська КВІ УДДУПВП в Житомирській області звернулася в суд з поданням
щодо ОСОБА_1, в якому просила звільнити його від призначеного судом покарання,
в зв'язку із закінченням іспитового строку.

В судовому засіданні представник Коростенської КВІ УДДУПВП в Житомирській
області ОСОБА_2 подання
підтримала.

Вислухавши представника Коростенської КВІ УДДУ ПВП, пояснення ОСОБА_1,
думку прокурора та проаналізувавши їх в сукупності з усіма матеріалами справи,
суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у відповідності до вироку Коростенського
міськрайонного суду Житомирської області від 25 січня 2005
року ОСОБА_1 засуджено за ст.185 ч.З КК України до 4 років
позбавлення волі з випробуванням іспитовим строком на 3 роки. Тобто,
станом на 25 січня 2007 року ОСОБА_1.
фактично відбув покарання строком у 2
роки, а у вищевказаному вироці йому призначено іспитовий строк терміном на 3 роки, а тому не
має підстав для звільнення ОСОБА_1 від призначеного судом покарання, в зв'язку
із закінченням іспитового строку.

Керуючись ст.78
КК України та ст.ст. 4082 -
411 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ;

В задоволенні подання Коростенської КВІ УДДУ ПВП в
Житомирській області щодо ОСОБА_1 про звільнення його від призначеного вироком
Коростенського міськрайонного суду від 25.01.2005
року покарання, в зв'язку із закінченням іспитового строку -відмовити за
його безпідставністю.

Суддя:

Згідно
оригіналу: Суддя:
Справа
№11 »а»-62
Головуючий у першій інстанції Ружицький М.Ф.
Доповідач Нагорняк Є.П.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного
суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Олексієнка Ю.Г. Судців: Нагорняка Є.П.,
Петришина І.П. За участю прокурора: Альчука М.П.

Розглянула у відкритому засіданні 7 лютого 2007 р. в м. Вінниці
кримінальну спра­ву за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на вирок
Піщанського районного суду від 28
листопада 2006 року,
яким

ОСОБА_1,

1953 р. н.,
мешканець с.м.т. Піщанка,

працюючий ІНФОРМАЦІЯ_1,

несудимий,
засуджений за ст. 175 ч. 1 КК України на 2 роки виправних
робіт за місцем роботи і відпо­відно до ст. 75 КК України він від відбування покарання звільнений з
випробувальним те­рміном 1
рік та на нього покладені обов'язки, передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

За вироком суду ОСОБА_1.
визнано винним та засуджено за те, що він, працюю­чи з лютого 2004 року по червень 2006 року
ІНФОРМАЦІЯ_2 с.м.т. Піщанка, будучи посадовою особою, наділеною виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків, в
порушення вимог ст. 97 Кодексу
законів про працю України, ст. 24
Закону України «Про оплату праці» умисно, безпідставно не виплачував
працівникам підприємства заробітну плату понад 1 місяць, хоча мав для цього реальну можливість.

Не погодившись з прийнятим у справі судовим рішенням,
засуджений подав апеля­цію, в якій зазначає, що в ході досудового та судового
слідства його вина не доведена, на­томість, матеріалами справи, навпаки,
встановлено, що він усіма можливими засобами сприяв, вживаючи необхідних
заходів, до погашення всієї заборгованості по заробітній платі та вчасній її
виплаті, а тому просить вирок щодо нього скасувати, закривши справу.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_1., який підтримав
апеляцію, міркування прокурора про законність і обгрунтованість вироку,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне частково
задовольнити апеляцію, скасувавши вирок та направивши справу на новий судовий
розгляд.

Як вбачається з протоколу судового засідання, справа щодо
ОСОБА_1. розгляну­та
у спрощеному порядку відповідного до ст. 299
КПК України. Проте, у протоколі не за­значено про роз'яснення підсудному
наслідків такого розгляду справи з урахуванням того, що ОСОБА_1, частково
визнавши свою вину в скоєному, фактично заперечив те, що він умисно
безпідставно не виплачував заробітну плату працівникам, тобто в його діях
відсу-

тня суб'єктивна сторона
інкримінованого йому злочину, яка характеризується прямим умислом.

Крім того, у вироку, як на докази вини ОСОБА_1., суд послався на
показання сві­дків ОСОБА_2. та ОСОБА_3,
хоча вказані докази не були предметом дослідження в ході судового розгляду
справи.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 частково задовольнити, вирок Піщанського районного суду
від 28 листопада
2006 року щодо
нього скасувати, а справу направити в той же суд на новий розгляд.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Флісака Р.Й.,

суддів Гандзюка В.П., Ткачук Н.В.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за апеляцією ОСОБА_2 на постанову
Івано-Франківського міського суду від 18 січня 2007 року, -

встановила:

Вказаною постановою відмовлено в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 за ст.356 КК України за відсутністю в його діях
складу злочину.

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, в якій просив порушити кримінальну справу
проти ОСОБА_3 за ст.356 КК України, оскільки він як приватний підприємець не допустив його до роботи, замінивши
замки торгового центру „Лілія".

Відмовляючи в порушенні кримінальної справи суддя в постанові зазначив, що
між скаржником та обвинуваченим мають місце
цивільно-правові відносини. Крім цього не виконана ухвала господарського суду в
частині забезпечення позову.

Не погоджуючись з постановою ОСОБА_2 в апеляції покликається на неправомірність постанови суду. Вказує, що після вчинення
ОСОБА_3 самоуправних дій він припинив
підприємницьку діяльність, що завдало йому шкоди у великих розмірах. Ці обставини суд не взяв до уваги. Враховуючи наведене
просить постанову скасувати, а справу повернути на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_2, який підтримав апеляцію ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, які заперечували проти
апеляції і вважали постанову законною та обґрунтованою,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

В постанові суддя обґрунтовано вказав, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існують цивільно-правові відносини про що свідчить
долучена до матеріалів справи копія судових рішень господарського суду.

При таких обставинах суддя прийшов до обґрунтованого висновку про
відсутність в діянні ОСОБА_3 складу злочину.

Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови судді, про що йдеться
в апеляції, колегія судців не вбачає.

Справа №11-106/2007р. Головуючий у 1 інстанції Фіцак Т.Р.

Категорія ст. 356 КК України Доповідач: Флісак Р.Й.

2

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляцію ОСОБА_2 залишити
без задоволення, а
постанову Івано-Франківського міського суду від 18 січня 2002 року щодо ОСОБА_3, без зміни.
№ 11-141/2007 Председательствующий
Категория ст. 286 ч. 2 Докладчик Мудрова Е.Ю.
28 февраля 2007 года судья судебной
палаты по уголовным делам Апелляционного суда города Севастополя - Мудрова
Е.Ю., с участием прокурора - Стеца И.В., рассмотрев в открытом судебном
заседании апелляцию представителя коммунального заведения Севастопольская
станция скорой Медицинской помощи на приговор Нахимовского районного суда
города Севастополя от 02 ноября 2006 года по уголовному делу по обвинению
ОСОБА_1 по ст. 286 ч.2 УК Украины,
На приговор суда поступила апелляция
представителя коммунального заведения Севастопольская станция скорой
Медицинской помощи, в которой ставится вопрос об отмене приговора суда в части
рассмотрения гражданских исков.
участников судебного процесса апелляции не поступали.
В материалах дела имеется не отмененное и не
обжалованное порядке ч.2 ст. 352 УПК Украины постановление Нахимовского
районного суда города Севастополя от 15 декабря 2006 года, которым данная
апелляция оставлена без рассмотрения (л.д. 216).
Изложенное свидетельствует об отсутствии оснований для
апелляционного рассмотрения по данному уголовного дела.
ст. ст. 357,359 УПК Украины, суд, -
Уголовное дело по обвинению ОСОБА_1
по ст. 286 ч.2 УК Украины с апелляцией представителя коммунального заведения
Севастопольская станция скорой Медицинской помощи возвратить в Нахимовский
районный суд города Севастополя.
Судья: /подпись/
Копия вернаСудья
Апелляционного суда города Севастополя
ПОСТАНОВА

Справа № 5-9
2007р.

7
лютого 2007 рік
Білокуракинський районний суд

Луганської області

в складі:

головуючого: Третяка О.Г..

Секретарі: Ямновій Ю.І

Прокурора: Любаря Г.В.

Законного представника неповнолітнього засудженого:
ОСОБА_1.
розглянули у відкритому судовому засіданні в смт. Білокуракине подання
кримінально-виконавчої інспекції Білокуракинського району про звільнення від
покарання в зв'язку з закінченням випробувального терміну

ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, був засуджений Білокуракинським районним судом ІНФОРМАЦІЯ_1 року за ст. 185 ч.З КК України
до 3 років
позбавлення волі . Згідно
ст. 75 КК
України звільнений від покарання з випробувальним терміном 1 рік, застосована
ст. 76 ч. 1 п.2,3,4 КК
України.

За період випробувального терміну ОСОБА_1, за місцем
проживання та навчання характеризується позитивно, спиртними напоями не
зловживає. Покладені судом обов'язки виконував, порушень громадського порядку
не допускав, до адміністративної відповідальності не притягувався.

ІНФОРМАЦІЯ_2
року закінчився випробувальний термін ОСОБА_1.

Прокурор вважає, що подання кримінально-виконавчої
інспекції підлягає задоволенню, ОСОБА_1, слід звільнити від покарання в зв'язку
з закінченням випробувального терміну. Заступник начальника Троїцького КВІ
ОСОБА_2, підтримала подання кримінально-виконавчої інспекції про звільнення
ОСОБА_1, від покарання.

Вислухав пояснення інспектора Білокуракинської КВІ,
прокурора, розглянув матеріали справи, суд вважає, що можливо задовольнити
подання кримінально-виконавчої інспекції. ОСОБА_1 бажає, щоб його звільнили від
покарання з закінченням випробувального терміну.

На основі викладеного та керуючись ст. 78 ч. 1 КК України, ст. 408-1 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання
Білокуракинської КВІ Луганської
області про звільнення
від покарання,

задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання, за ст. 185 ч.З КК України

назначеного вироком Білокуракинського районного суду
Луганської області від ІНФОРМАЦІЯ_1
року - в зв'язку з закінченням випробувального терміну.

Постанова може бути оскаржена на протязі 7 діб з моменту її
проголошення в Луганський Апелляційний суд.

Суддя
Справа № 1- н-1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2007р. м.
Коломия

Коломийський
міськрайонний суд Івано-Франківської області

8 складі
головуючого: судді - Обідняка В.Д.

секретаря - Ковальчук Г.М.

з участю
прокурора Вишиванюк І.І.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия справу про
застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_2, уродженця та
жителя с. Шепарівці, Коломийського району, освіта неповна - середня, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українця, гр. України, у вчиненні суспільно небезпечного діяння передбаченого
ст.198 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 30 грудня 2006
року біля 12 - год. у м.
Коломия в обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за
ст.186 ч.2 КК України придбав зазделегідь не обіцяне майно мобільний телефон
марки „Нокіа-62301" за 750 грн., який одержаний останніми злочинним
шляхом, що належав ОСОБА_5 вартісю 1559 грн.

Свою
вину в судовому засіданні ОСОБА_2
у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнав повністю та пояснив, що
дійсно 30.12.2006 року у своїх знайомих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбав
мобільний телефон Нокіа -62301 за 750 грн. знаючи, що даний мобільний телефон
останніми був викрадений тобто здобутий злочинним шляхом. У вичненому щиро
кається.

Законний
представник неповнолітнього ОСОБА_6
ствердила суду, що вчинене сином суспільно небезпечне діяння для неї було
несподіванкою, хоча дитина живе в достатку і матеріально забезпечена. Вважає,
що зуміє належно вплинути на сина, щоб недопустити вчинення подібного та інших
злочинів і просить суд передати його під її нагляд.

Суд
вважає, що вина ОСОБА_2 у
вчиненні ним суспільно небезпечного діяння доведена повністю і підтверджується
наступними доказами.

Показаннями
ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, які ствердили в судовому засіданні, що дійсно вони 29.12.2006 року
вчинили в м.Коломия грабіж мобільного телефона
марки Нокіа, який 30.12.2006 року продали за 750 грн. ОСОБА_2 сказавши йому,
що телефон крадений.

Отже,
суд прийшов до переконання, що ОСОБА_2
вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ст.198 КК України.

Однак,
враховуючи, що ОСОБА_2 вчинив
суспільно небезпечне діяння у віці від одинадцяти років і до виповнення віку, з
якого можлива кримінальна відповідальність то до нього слід застосувати
примусові заходи виховного характеру.

На підставі
ст.7-3 КПК України, ст.105 КК України та керуючись ст.ст.447,448 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним
у вичненні суспільно небезпечного діяння передбаченого ст.198 КК України та
відповідно до ст.105 КК України застосувати до ОСОБА_2 примусові заходи виховного характеру і передати його під
нагляд матері ОСОБА_6 строком
на один рік.

Постанова
може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський
міськрайсуд протягом 15 діб з моменту проголошення.