Ухвала

іменем україни

31 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_7,
суддів:при секретарі ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу заступника прокурора Волинської області на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 13 листопада 2014 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000325, за обвинуваченням

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, такого, що немає судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК.

за участю прокурора ОСОБА_11,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2013 року на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 126 КК, закрито.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 13 листопада 2014 року ухвалу місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Аргументуючи своє прохання, вказує на порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду постановити законне та обґрунтоване рішення. Крім того зазначає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 не є провадженням у формі приватного обвинувачення, оскільки наявною є обставина, що обтяжує покарання - вчинення злочину щодо малолітнього, а тому воно не може бути закритим на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачувався у тому, що він 22 вересня 2013 року близько 19.00 год., перебуваючи неподалік школи по вул. Першотравневій с. Кречів Іваничівського району, наніс декілька ударів по голові малолітньому ОСОБА_6, чим заподіяв останньому фізичний біль без спричинення тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку касаційної скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для зміни або скасування судового рішення при розгляді справи в суді касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з системного аналізу наведених процесуальних норм, законодавець пов'язує можливість зміни або скасування судового рішення , у тому числі у зв'язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК, лише за відсутності обтяжуючих покарання обставин.

Пункт 6 ч. 1 ст. 67 КПК визначає обставиною, що обтяжує покарання - вчинення злочину щодо малолітньої особи, якою згідно п. 11 ч. 1 ст. 3 КПК визнається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Тобто, наведені законодавчі норми встановлюють певні процесуальні обмеження здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 126 КК щодо малолітнього потерпілого ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3), що у обвинувальному акті наведено, як обтяжуюча покарання обставина (а.п. 1, 19).

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2013 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК у зв'язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Прокурор, не погодившись із цим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій порушив питання про його скасування і призначення нового розгляду в суді першої інстанції у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

Однак, залишаючи апеляцію прокурора без задоволення, апеляційний суд, формально пославшись на відсутність підстав для скасування рішення місцевого суду з призначенням нового судового розгляду з огляду на положення ст. 412 та 415 КК, перелік яких є вичерпаний, не навів переконливих мотивів прийняття такого рішення та не дав вичерпної відповіді на доводи щодо законності закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 у зв'язку з наявністю обтяжуючої покарання обставини.

Наведене дає підстави вважати, що апеляційний суд розглянув кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 формально та поверхово, істотно порушивши процесуальний закон, унаслідок чого ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно виконати всі вимоги чинного законодавства та постановити законне і обґрунтоване рішення.

Одночасно колегія суддів звертає увагу і на те, що у відповідності до ч. 6 ст. 9 КПК, передбачено у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, у тому числі верховенство права, законність та доступ до правосуддя.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Волинської області - задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 13 листопада 2014 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_7 ОСОБА_9 ОСОБА_8