Провадження №11-кп/772/235/2015 Категорія: 54
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря : ОСОБА_5 ,

розглянув «23» лютого 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003775 від 29 вересня 2013 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, громадянки Російської Федерації, українки, освіта середня, не працюючої, не одруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
02 вересня 2003 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі з іспитовим строком один рік шість місяців;
01 лютого 2007 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки. Звільнена від відбуття покарання на підставі Закону «Про амністію»
19 грудня 2007 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком два роки;
13 серпня 2009 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 186, ст. 71 КК України до шести років позбавлення волі. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 березня 2013 року звільнена умовно достроково з невідбутим строком 1 рік 11 місяців 9 днів,,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора : ОСОБА_7
обвинуваченої: ОСОБА_6 ,
за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 та апеляційною скаргою з доповненнями прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 на обвинувальний вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 31 грудня 2014 року,
В с т а н о в и в :
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 31 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначено їй покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання з невідбутою частиною покарання за вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 13 серпня 2009 року призначено ОСОБА_9 остаточну міру покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили обрано у виді взяття під варту.
Строк відбування покрання ОСОБА_6 рахується з 31 грудня 2014 року.
Згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 31 грудня 2014 року встановлено, що постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 березня 2013 року відносно ОСОБА_6 відповідно до ст. 3 пункту «г» Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» встановлено адміністративний нагляд терміном 1 рік 11 місяців 9 днів.
Так, 15 березня 2013 року після звільнення з УДПтС в Одеській області (№ 74) ОСОБА_6 прибула за адресою: АДРЕСА_1 , та стала на облік до другого ВМ ВМВМ УМВС України у Вінницькій області. В період часу з 12 вересня 2013 року по 27 вересня 2013 року з метою ухилення від адміністративного нагляду ОСОБА_6 самовільно залишила своє місце проживання без повідомлення органу внутрішніх справ, під час чого остання перебувала в м. Вінниці за адресою: АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 31 грудня 2014 року відносно неї в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Просить суд, не позбавляти її волі, щиро кається у скоєному.
Крім того, прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі з доповненнями просить, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 31 грудня 2014 року за обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ст. 395 КК України покарання у виді 3 місяців арешту. Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання з невідбутою частиною покарання за вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 13 серпня 2009 року, що становить 1 рік 11 місяців 9 днів, призначити ОСОБА_6 остаточну міру покарання у виді 2 років позбавлення волі. В решті прокурор просить вирок залишити без змін.
Вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасування у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_6 , яка просила задовольнити її апеляційну скаргу та просила пом`якшити міру покарання, прокурора ОСОБА_7 , який просив задовольнити вимоги зазначені у апеляційній скарзі з доповненнями державного обвинувача у даному кримінальному провадженні за наведених у ній підставах, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи висвітлені у поданих апеляційних скаргах, Апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8 та відмови у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 виходячи з наступних підстав.
Вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_6 судом першої інстанції кваліфіковане за ст. 395 КК України вірно та не оспорюється у поданих апеляційних скаргах.
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України беззаперечно встановлена під час судового провадження судом першої інстанції, визнана самою обвинуваченої.
Крім того судове провадження у суді першої інстанції проводилось на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України. Одночасно під час судового провадження у суді першої інстанції, з`ясувавши чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст обставин зазначених у ч. 3 ст. 349 КПК України та було роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Основне покарання, а саме покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту призначене обвинуваченій ОСОБА_6 за ст. 395 КПК України судом першої інстанції визначено вірно, з урахуванням усіх обставин кримінального правопорушення, особи обвинуваченої та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Однак, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання з невідбутою частиною покарання судом першої інстанції було невірно визначено остаточну міру покарання у виді 1 (одного) року 6 (шусти) місяців позбавлення волі.
Так, відповідно до вимог, зазначених у ст. 71 КК України, а також роз`яснень що містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить врахувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Крім цього, судом першої інстанції не було взято до уваги роз`яснення, що зазначені у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановити невідбуту частину основного і додаткового покара рань і зазначити їй вид та розмір у новому вироку.
Відповідно до ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є неправильне тлумачення Закону, якє суперечить його точному змісту.
Як вбачається із оскаржуваного вироку, при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції не зазначив невідбуту частину покарання, що становить 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 9 (дев`ять) днів за вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 13 серпня 2009 року, та шляхом часткового складання покарань призначив остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі, що є меншим, ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Враховуючи наведене, Апеляційний суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_6 є незаконним і таким, що суперечить загальним принципам призначення покарання та роз`ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а тому, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 31 грудня 2014 року відносно обвинуваченої ОСОБА_6 за ст. 395 КК України в частині призначення останній покарання необхідно скасувати, та постановити новий вирок, яким призначити обвинуваченій покарання відповідно до вимог Закону України про кримінальну відповідальність.
Крім того, Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , оскільки доводи висвітлені у її апеляційній скарзі судом оцінюються критично, є лише її позицією захисту направлену на ухилення від відбування покарання за скоєне нею кримінальне правопорушення.
Керуючись ст. 404, 405, КПК України, Апеляційний суд, -
У х в а л и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 31 грудня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 395 КК України в частині призначення покарання скасувати.
Визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначено їй покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання з невідбутою частиною покарання за вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 13 серпня 2009 року, призначити ОСОБА_6 остаточну міру покарання у виді 2 роки позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити попередні, тобто утримання під вартою.
Строк відбування покрання ОСОБА_6 рахувати з 31 грудня 2014 року.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Судді:
З оригіналом згідно

23 лютого 2015 рокум. Вінниця