Справа №454/3477/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2015 р. Сокальський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого 11.05.2002р. Сокальським районним судом Львівської області по ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі із встановленням іспитового строку на 1 рік; 12.12.2013р. Сокальським районним судом Львівської області по ст.164 ч.1 КК України на 100 годин громадських робіт, тимчасово проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_2 ,

по ст.164 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше судимий по ст.164 КК України, в період з 01.11.2013р. по 30.11.2014р. злісно ухилився від сплати аліментів, встановлених рішенням Червоноградського міського суду від 04.02.2011р. на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином виникла заборгованість із сплати аліментів в розмірі 11212,65грн.

Своїми умисними діями обвинувачений вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини, будучи раніше судимим по ст.164 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю та показав, що не сплачував аліменти, бо не мав місця праці.

Погодився, що влаштувавшись на шахту «Надія» в березні 2014 року, Державну виконавчу службу не повідомив.

У вчиненому щиро кається.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його винність у вчиненому злочині стверджується наступними зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_4 , яка суду показала, що З рішення Червоноградського міського суду від 04.02.2011р. вбачається, що судом присуджено стягувати з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.01.2011р. і до досягнення дитиною повноліття.

Незважаючи на це, обвинувачений аліменти дитині не платить.

Згодом подала заяву про розгляд справи без неї.

З розрахунку вбачається, що станом на 16.04.2015р. заборгованість обвинуваченого по сплаті аліментів за період з 01.11.2013р. по 30.11.2014р. становить 11212,65грн.

На час надходження кримінального провадження до суду, ОСОБА_6 обвинувачувався по ст.164 ч.2 КК України в злісному ухиленні від сплати аліментів у сумі 39673,50грн.

В ході розгляду справи прокурором змінено обвинувачення, а саме, розмір заборгованості по аліментах зменшено до 11212,65грн., за період з 01.11.2013р. по 30.11.2014р. (після постановлення обвинувального вироку щодо обвинуваченого по ч.1 ст.164 КК України).

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що вину обвинуваченого у вчиненому злочині доведено повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченого по ст.164 ч.2 КК України є правильною, оскільки він будучи раніше судимим по ст.164 ч.1 КК України, злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений за місцем реєстрації не проживає, ухиляється від явки до суду, що стверджується неодноразовим застосуванням судом примусового приводу його в судове засідання та рапортів дільничних інспекторів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, часткове погашення заборгованості.

Обставин, що обтяжують його покарання, суд не знаходить, а тому визнає за доцільне застосувати щодо обвинуваченого звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 по ст.164 ч.2 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк в 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Перебіг іспитового строку засудженому обчислювати з моменту проголошення вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення цього тридцятиденного строку апеляційного оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

У разі надходження апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Решті учасників судового провадження роз`яснити їх право на отримання в суді копії вироку.

Головуючий:ОСОБА_1