Справа № 372/91/13-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/780/13/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 15.01.2015

УХВАЛА
Іменем України

15 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_3

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

засудженого: ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляції засуджених та їх захисників на вирок Обухівського районного суду Київської області від 19 червня 2013 року, яким, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимого 14.12.2006 року Обухівським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст. 345 КК України до семи років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 березня 2007 року його дії перекваліфіковано на ч.1 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, постановою Володимерецького районного суду Рівненської області від 22 січня 2010 року умовно-достроково звільнений з невідбутим строком покарання 1 рік 15 днів, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засуджено, -

за ч.2 ст.187 КК України та призначено йому покарання у виді семи років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_7 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Обухівського районного суду від 14 грудня 2006 року та остаточно призначено йому покарання у виді восьми років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, раніше судимого 31.01.2007 року Обухівським районним судом Київської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до шести років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково постановою Шосткінського районного суду Сумської області від 26.07.2010 року на 1 рік 10 місяців 25 днів, 08 вересня 2011 року засуджений вироком Обухівського районного суду за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185. ч.1 ст.187, ч.3 ст.187, із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до дев`яти років позбавлення волі із конфіскацією 1/2 частини майна, засуджено, -

за ч.2 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у виді семи років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_10 визначено покарання у виді десяти років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 судом задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_11 у відшкодування матеріальної шкоди 1234 грн. 63 коп., у відшкодування моральної шкоди 7000 грн., а всього стягнуто 8234 грн. 63 коп.; на користь потерпілого ОСОБА_12 у відшкодування матеріальної шкоди 1483 грн. 85 коп., у відшкодування моральної шкоди 7000 грн., а всього стягнуто 8483 грн. 85 коп..

Вироком також вирішено питання речових доказів.

За вироком суду, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 12 грудня 2010 року, близько 22 год.15 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний умисел спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою та ще з двома невстановленими особами, кримінальна справа щодо яких виділена в окреме провадження, перебуваючи поблизу будинку № 2, по вул. Каштановій в м. Обухів Київської області, побачивши проходячого повз них ОСОБА_11 , з метою незаконного заволодіння його майном, пішли за ним. Дочекавшись поки він зайшов до під`їзду будинку по АДРЕСА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 вчинили напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, який виразився у нанесенні потерпілому близько 6 ударів в область голови, в результаті чого ОСОБА_11 впав на підлогу під`їзду.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_7 , нанесли ще два удари ногою по тілу останнього, який в той час знаходився на підлозі, після чого потерпілий втратив свідомість, в результаті вчиненого розбійного нападу ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 96 від 03 серпня 2011 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після нанесення потерпілому тілесних ушкоджень та користуючись тим, що останній знаходився у непритомному стані, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 незаконно заволоділи мобільним телефоном марки ,,Nокіа 6233, вартістю 550 грн. разом із сім картою оператора мобільного зв`язку ,,Лайф вартістю 15 грн. та грошовими коштами на рахунку в сумі 10 грн., картою оперативної пам`яті ,,Мікро Есті на 4 гбт. вартістю 160 грн., мобільним телефоном марки ,,SAMSUNG СІ 3555 вартістю 310 грн. разом із сім картою оператора мобільного - зв`язку ,,Київстар вартістю 25 грн. та грошима на рахунку в сумі 25 грн., картою оперативної памяті ,,мікро Есті на 2 гбт. вартістю 80 грн. та двадцятьма гривнями, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1195 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 02 січня 2011 року, близько 2 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою між собою, від кафе-бару ,,Гороскоп, що розташований по вул. Каштановій м. Обухів Київської області, пішли за ОСОБА_12 , який вийшов з бару та направлявся до будинку по АДРЕСА_3 . Дійшовши до вказаного будинку, діючи умисно, за попередньою змовою між собою, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 здійснили напад на ОСОБА_12 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилося у нанесенні ОСОБА_12 що найменше двох ударів кулаком в праву верхню частину голови. Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_13 впав на землю та втратив свідомість, в результаті вчиненого розбійного нападу ОСОБА_12 спричинені тілесні ушкодженні, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 60 від 19 травня 2011 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після нанесення потерпілому тілесних ушкоджень та користуючись тим, що останній знаходиться у непритомному стані, ОСОБА_14 , разом з ОСОБА_7 незаконно заволоділи належними ОСОБА_12 грошима в сумі 400 грн., кварцовим годинником вартістю 40 грн., ланцюжком вартістю 30 грн. срібним хрестиком 925 проби вагою 5 г вартістю 25 грн. за 1 г, на суму 125 грн., чим завдали потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 595 грн.

В апеляції на доповненнях до неї засуджений ОСОБА_7 вважає вирок суду щодо нього незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не виконав вказівки, зазначені в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2012 року, в частині усунення допущених під час попереднього розгляду справи недоліків, усунення протиріч і суперечностей, проведення аналізу наявних доказів та перевірки доводів, викладених в апеляціях його захисників. ОСОБА_7 вважає, що судом недостатньо досліджена його версія подій, зокрема його алібі, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Засуджений просить вирок суду щодо нього скасувати, визнати його вину недоведеною, звільнити його з під-варти та прийняти справедливе рішення щодо ОСОБА_10 .

Засуджений ОСОБА_10 в своїй апеляції просить вирок суду скасувати в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину; зазначає, що суд у вироку посилається на докази, які були зібрані незаконним шляхом.

Також апелянт вказує, що суд не виконав вимоги, зазначені в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2012 року, зокрема не усунув протиріччя в показаннях потерпілих, безпідставно узяв до уваги одні докази і проігнорував інші.

Захисники ОСОБА_15 та ОСОБА_8 в апеляції та доповненнях до неї, вважають засудження ОСОБА_7 необґрунтованим та незаконним, посилаючись при цьому на таке: досудове та судове слідство є неповним та однобічним; судом не було досліджено письмові докази, що підтверджують невинність ОСОБА_7 , характеризують його позитивно, а отже мають істотне значення для постановлення вироку та містяться у справі; не взяті судом до уваги позитивні дані про особу та сімейний стан; судом не взято до уваги ряд заяв та клопотання заявлених підсудними та захистом, не надано їм юридичної оцінки у судових засіданнях та при постановленні вироку; при постановленні вироку суд спирається на докази, здобуті незаконним шляхом; суд у вироку посилається на надумані факти, не підтверджені документально; суд відмовився допитати у судовому засіданні свідків про яких є дані у матеріалах справи та на які у судових засіданнях було вказано свідками звинувачення по справі та заявлено у клопотаннях захистом; суд віднісся критично, надумано та не взяв до уваги покази окремих свідків, які підтверджують факт невинності ОСОБА_7 та є істотними для винесення вироку; у вступній частині вироку суд вказує не правдиві відомості про особу підсудного ОСОБА_7 , які суперечать матеріалам справи та які мають істотне значення при поставленні судом обвинувального вироку, спирається на ці неправдиві відомості при поставленні вироку; суд замовчує та перекручує окремі факти, що містяться у матеріалах справи, які підтверджують упередженість слідства та невинність ОСОБА_7 мають істотне значення для об`єктивного винесення вироку; судом проігноровано фальсифікацію документів слідчою СВ РВ ГУ МВС України у Київській області ОСОБА_16 та використано дані документи при поставленні обвинувального вироку; суд не взяв до уваги, що на досудовому слідстві та у судових засіданнях допитаний у якості свідка ОСОБА_10 зізнається у скоєнні злочинів у яких суд звинувачує ОСОБА_7 та показав, що він одноосібно, без участі сторонніх осіб вчинив злочин; суд не надав правової оцінки фактам катувань в Обухівському ІТТ, про що є докази у матеріалах справи у вигляду висновку спеціаліста МВС України Державного науково-дослідного криміналістичного дослідницького центру від 09.08.2007 р. Апелянти просять вирок Обухівського районного суду Київської області від 19 червня 2013 року відносно ОСОБА_7 скасувати та постановити щодо останнього виправдувальний вирок.

Вислухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисників в підтримку поданих апеляцій; думку прокурора, яка заперечувала проти апеляцій, надавши останнє слово засудженому, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до наступного.

Винність засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вчиненому підтверджується: показаннями потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ; протоколами відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; висновками судово-медичних експертиз та поясненнями в судовому засіданні судово-медичного експерта ОСОБА_21 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання, огляду речей, пред`явлення предметів для впізнання.; явкою з повинною ОСОБА_10 (а.с. 63, 143 Т-1); протоколами очної ставки від 10.06.2011 року та від 09.06.2011 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 (а.с. 71-74, 172-175) та інші докази.

Також, судом першої інстанції було враховано показання засудженого ОСОБА_10 на досудовому слідстві, у яких він давав показання щодо вчинення злочину разом з ОСОБА_7 за обставин, наведених у вироку.

Крім того, такі показання ОСОБА_10 давав під час його допиту в якості свідка, при цьому будь-яких заяв чи зауважень щодо його допиту від нього не надходило, що вказує на достовірність наданих ним показань.

З урахуванням зібраних та досліджених доказів судом обгрунтовано кваліфіковані дії ОСОБА_7 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій, за попередньою змовою групою осіб.

За таких обставин посилання апелянтів на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є безпідставними.

Всупереч доводам захисників та засуджених, судом в повному обсязі досліджені зібрані докази, з урахуванням вказівок, зазначених в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2012 року, які належним чином проаналізовані та відповідно оцінені, що підтверджується протоколом судового засідання та вироком суду.

Даних, які свідчили б про те, що потерпілий міг оговорити обвинувачених, на що вказують захисники та ОСОБА_7 , не вбачається.

Також судом під час розгляду справи було усунуто суперечності в показах потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , на які посилаються захисники та засуджені в апеляціях.

На думку апеляційного суду, покази потерпілих, які покладені в основу вироку, відповідають фактичним обставинам справи, тому доводи апеляцій про те, що суд взяв за основу тільки надумані показання потерпілих є безпідставними.

Також судом під час розгляду справи було перевірено алібі засудженого ОСОБА_7 , яке не знайшло свого підтвердження.

Як вбачається з матеріалів справи, заява ОСОБА_7 про те, що 12 грудня 2010 року його на місці вчинення злочину не було спростовується безпосередньо показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який впізнав ОСОБА_7 під час проведення впізнання 29 квітня 2011 року (а.с. 57-58 т.1).

Судом першої інстанції дана оцінка і показам ОСОБА_10 про те, що він оговорив ОСОБА_7 під час досудового слідства.

Так, суд визнав їх неправдивими, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, як спростовується і заява ОСОБА_10 щодо застосування до нього недозволених методів слідства з метою дачі визнавальних показів.

Вказана обставина була перевірена судом першої інстанції та не знайшла свого підтвердження, про що наведено у вироку.

Крім того, судом враховано те, що покази, дані засудженим ОСОБА_10 у ході досудового слідства узгоджуються з іншими зібраними у справі доказами.

Посилання засуджених та захисників в своїх апеляціях про недотримання вимог кримінально-процесуального закону при збиранні доказів є непереконливими, оскільки при перевірці кримінальної справи в суді апеляційної інстанції таких порушень норм Кримінально-процесуального кодексу України, які б могли бути підставою для визнання тих чи інших доказів неналежними, недопустимими чи недостатніми для прийняття рішення по справі, не виявлено.

Також апеляційним судом при перевірці справи не встановлено даних, які свідчили б про упередженість досудового слідства чи суду під час розгляду справи, на що вказують захисники та засуджений ОСОБА_7 в своїх апеляціях.

Обираючи ОСОБА_7 та ОСОБА_10 вид і міру покарання, суд відповідно до вимог ст. 65-67 КК України, врахував суспільну небезпеку та тяжкість злочину, взяв до уваги дані про особи засуджених, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності, проте належних висновків для себе не зробили та знову вчинили тяжкий злочин.

В якості обставин, які обтяжують покарання засудженим, суд визнав рецидив злочинів, а засудженому ОСОБА_10 , крім того, і вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Також судом враховано, що засуджений ОСОБА_7 по місцю роботи та проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, а ОСОБА_10 посередньо, та інші обставини, що характеризують особу засуджених.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що призначене засудженим покарання є необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, обставин та фактів, які могли б вплинути на обгрунтованість прийнятого судом рішення відносно доведеності вини ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у скоєному та не були досліджені чи належним чином оцінені судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що порушень вимог закону як на досудовому слідстві, так і при розгляді справи в суді, які можуть бути підставами для скасування вироку, а також направлення справи на новий судовий розгляд або на додаткове розслідування, апеляційний суд не вбачає, у зв`язку з чим апеляції засуджених та захисників підлягають відхиленню.

Разом з тим, судом першої інстанції в мотивувальній частині вироку зазначено про вчинення ОСОБА_7 злочину в стані алкогольного сп`яніння, однак при мотивуванні покарання засудженим, зокрема щодо обтяжуючих покарання обставин, зазначену органами досудового розслідування обтяжуючу покарання ОСОБА_7 обставину було виключено. (а.с. 37-38 т.6)

В зв`язку з цим колегія суддів вважає, що обставину вчинення злочину ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння з мотивувальної частини слід виключити, тому вирок в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК (в редакції 1960 року) України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_15 залишити без задоволення.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 19 червня 2013 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_10 змінити.

Виключити із мотивувальної частини вироку посилання суду на вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України в стані алкогольного сп`яніння.

В решті вирок залишити без змін.

Головуючий:
Судді: