Справа №483/1489/14-к 05.02.2015 05.02.2015 05.02.2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень, зареєстрованих в ЄРДР за № 0000479 від 17 травня 2014 року та за № 0000871 від 11 серпня 2014 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 2 грудня 2014 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи кваліфікацію його дій та погоджуючись з висновками суду щодо фактичних обставин справи, просить змінити вирок суду та пом`якшити йому міру покарання.

Короткий зміст вироку.
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів за даним вироком та за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2014 року, ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Згідно змісту апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_5 просить суд врахувати те, що він свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно видав викрадене ним майно, потерпілими цивільний позов не заявлений а тому просить пом`якшити призначене йому судом покарання.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
За вироком суду, ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 5 квітня 2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 18 лютого 2014 року умовно-достроково, з невідбутим строком покарання 2 роки 1 місяць та 26 днів, на час виправлення не став та вчинив корисливі злочини за наступних обставин.

Так, 17 травня 2014 року приблизно о 01.00 годині ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, проник до гаражного приміщення, що розташоване на території домоволодіння АДРЕСА_2 , і взявши каністру, почав сточувати бензин з мопеда, в ході чого в нього виник новий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_5 через вхідні двері проник до будинку зазначеного вище домоволодіння, звідки таємно викрав ключі автомобільні в кількості 3 штук вартістю 5 грн. за 1 ключ, що належать на праві приватної власності ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_5 направився до автомобіля марки ВАЗ 2105, який знаходився на території вищевказаного домоволодіння, відкрив за допомогою раніше викрадених ним ключів вказаний транспортний засіб та таємно викрав з нього майно, належне ОСОБА_8 , а саме: один USB кабель вартістю 20 грн. та одну флеш-карту ємкістю 4 Гб вартістю 50 грн. Після цього ОСОБА_5 повернувся до будинку, звідки таємно викрав майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , на загальну суму 1320 грн.

Після цього ОСОБА_5 , бажаючи закінчити первинний умисел, направлений на крадіжку бензину, повернувся до гаражу за каністрою з бензином та при вході з гаражу був помічений ОСОБА_9 , в результаті чого у ОСОБА_5 виник умисел на відкрите викрадення каністри з бензином. За таких обставин, обвинувачений відкрито викрав каністру, ємкістю 10 літрів та 5 літрів бензину, належних на праві приватної власності ОСОБА_8 , на загальну суму 102,50 грн.

Після цього ОСОБА_5 з місця події зник, розпорядившись викраденим майно на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1422,50 грн.

Крім того, 11 серпня 2014 року, приблизно о 08.00 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в торговельному наметі, що розташований по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу таємно викрав ноутбук моделі "Samsung" вартістю 4000 грн., який належить ОСОБА_10 , а також чоловічу балонову куртку вартістю 300 грн. та флеш-карту об`ємом 2 Гб вартістю 50 грн., що належать ОСОБА_11 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 4000 грн., а ОСОБА_11 на загальну суму 350 грн.

Також, 17 серпня 2014 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу проник до житлової кімнати АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_12 на загальну суму 3 490 грн.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу проник до житлової кімнати № 2 того ж самого будинку для відпочиваючих, звідки таємно викрав майно ОСОБА_13 на загальну суму 3070 грн.

Після вчинення вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковані за епізодом від 17.05.2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло;

за епізодом від 17.05.2014 року за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно;

за епізодом від 11.08.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

за епізодами від 17.08.2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, у яких він обвинувачується, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України. В цій частині вирок не оскаржується.

Покарання обвинуваченому судом першої інстанції призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступені тяжкості вчинених ним злочинів, та особи обвинуваченого.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, дані про особу, а саме те, що він раніше судимий, характеризується посередньо за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога. Обставиною, що пом`якшує покарання, судом першої інстанції обґрунтовано визнано щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочинів. Обставиною, яка обтяжують покарання, судом враховано рецидив злочину.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкціями ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України і таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_5 покарання судом враховані всі обставини, які пом`якшують покарання і ті на які посилається апелянт, а тому доводи апелянта про неврахування даних обставин судом першої інстанції є безпідставними.

На думку колегії суддів, суд вірно прийшов до висновку, що саме таке покарання буде справедливим, а тому вважає, що підстав для призначення ОСОБА_5 більш м`якого покарання не має.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 532 КПК України, суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 2 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_5 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді