справа № 1-485/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Самогран С.М.

з участю прокурорів - Костенка Р.А.

- ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

потерпілих - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6, 30.03.1972 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1

Київської області, українця, громадянина України, з професійно -

технічною освітою, не одруженого, не працюючого, жителя смт.

В. Димерка, вул. Пушкіна б. 69 Броварського району Київської

області, раніше судимого 05.07.1994 року військовим місцевим

судом Київського гарнізону за ст.ст. 240 «В», 44 КК України на

1 рік 6 місяців позбавлення волі; 03.07.1995 року Броварським

міським судом Київської області за ст. 140 ч. 2 КК України на

2 роки виправних робіт; 15.05.1996 року Броварським міським

судом Київської області за ст. 86-1 КК України на 10 років

4 місяці 17 днів позбавлення волі; 16.03.1998 року Баришівсь-

ким районним судом Київської області за ст.ст. 17, 183 ч.2, 43

КК України на 13 років позбавлення волі, звільненого 02.04.2009

року з заміною невідбутої частини покарання на 120 годин

громадських робіт, знятого з обліку Броварського районного

підрозділу КВІ 26.05.2009 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 121, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_6, маючи не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості за скоєння злочинів проти власності, повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров»я особи, що зазнала нападу, заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою, а також умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_3 тяжке тілесне ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони, за наступних обставин.

27.09.2010 року ОСОБА_6, перебуваючи на території кафе «Золота рибка», розташованого по вул. Красовського, 10 в м. Бровари Київської області, побачив у ОСОБА_4 мобільний телефон, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаною річчю. Реалізовуючи протиправний намір, підсудний того ж дня, близько 12 години, застосувавши до ОСОБА_4 фізичне насильство, що не є небезпечним для його життя і здоров»я, яке полягало у нанесенні удару в обличчя, та подолавши таким чином волю потерпілого до опору, усвідомлюючи, що вчинювані ним дії відбуваються в умовах очевидності для власника майна, відкрито викрав належні останньому мобільний телефон марки «Самсунг С140» вартістю 243 грн. з чохлом «Madeli» ціною 45 грн., сім-карткою оператора мобільного зв»язку «Київстар» вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 20 грн. Отриманим в результаті грабежу чужим майном ОСОБА_6 мав змогу розпорядитися на власний розсуд, своїми діями завдав ОСОБА_4 матеріальні збитки в розмірі 333 грн.

22.10.2010 року, близько 23 години, знаходячись зі ОСОБА_7 біля будинку № 1-б по вул. Олімпійській в м. Бровари Київської області та скориставшись ситуацією, за якої він з належного останній мобільного телефону розмовляв з їх спільною знайомою, ОСОБА_6 вирішив заволодіти вказаним засобом зв»язку. Реалізовуючи злочинний умисел, підсудний недобросовісно використав довіру до нього ОСОБА_7, яка виникла внаслідок нетривалого особистого знайомства, попросив потерпілу зачекати та зайшов за кут будинку, удаючи продовження розмови й наперед знаючи, що повертати чужу річ не буде, звідки з місця скоєння злочину зник, заволодівши мобільним телефоном «Nokia 1800» вартістю 400 грн. з сім-карткою оператора мобільного зв»язку «Лайф» ціною 15 грн., а всього майном на загальну суму 415 грн. ОСОБА_7, виходячи з почуття довіри і обманливої впевненості в чесності підсудного, очікувала його на місці, доки не усвідомила вчинення відносно неї шахрайських дій.

Увечері 14.11.2010 року ОСОБА_6 знаходився за місцем проживання ОСОБА_8 у будинку № 28 по вул. Кутузова в м. Бровари Київської області, куди для розв»язання конфлікту, виниклого між підсудним і його співмешканкою ОСОБА_9, зайшов ОСОБА_3, що перебував у стані алкогольного сп»яніння. Представившись працівником міліції та застосувавши фізичну силу, ОСОБА_3 змусив підсудного переміститися з кімнати в коридор будинку для з»ясування стосунків віч-на-віч, де, безпричинно й протиправно повалив останнього на підлогу, сів на його тулуб і здійснив побиття кулаками по обличчю, уникнути якого ОСОБА_6 не міг. 14.11.2010 року, близько 21 години 30 хвилин, підсудний, обороняючись від нападу, дістав із кишені куртки невстановлений предмет з колюче-ріжучими властивостями, яким завдав ОСОБА_3 по одному удару в область грудної клітини, підборіддя, правої ключиці, другого ребра справа, нижньої третини правого стегна, після чого з місця події зник. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому було спричинене проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва з розвитком лівостороннього гемопневмотораксу, яке, згідно з даними висновку судово-медичної експертизи № 09 від 18.02.2011 року, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя. Заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень відбулось для захисту підсудним свого здоров»я, припинення реального й дійсного суспільно-небезпечного посягання, що існувало об»єктивно, однак, захищаючись від неправомірних дій з боку потерпілого, спрямованих на завдання йому повторних ударів кулаками, ОСОБА_6 обрав засіб оборони, який явно не відповідав небезпечності посягання та обстановці захисту, перевищивши межі необхідної оборони та використавши знаряддя з колюче-ріжучими властивостями.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_6 свою вину в умисному спричиненні ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень не визнав, в шахрайстві та грабежі визнав повністю, в скоєному розкаявся. Показав, що, співмешкаючи з ОСОБА_9 та підшукуючи для них житло, в середині вересня 2010 року в кафе «Золота рибка» по вул. Красовського в м. Бровари познайомився з ОСОБА_4, який пообіцяв за 1 500 грн. на місяць здати одну кімнату в належній йому квартирі по вул. Олімпійській, 2 в м. Бровари та отримав від нього залог у сумі 200 грн. В подальшому ОСОБА_4 відмовив у проживанні в його житлі, гроші не повернув та уникав спілкування, тому, зустрівши його в кафе 27.09.2010 року й бажаючи помститись, запропонував вийти для розмови за територію закладу, де завдав удар по обличчю і відкрито заволодів мобільним телефоном, зірвавши його з чохлом з ременя. Того ж дня він у кафе «Золота рибка» був затриманий працівниками міліції, доставлений до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, де склав явку з повинною, чужий засіб зв»язку в нього був вилучений і повернутий власнику. Крім того, познайомившись ввечері 22.10.2010 року за місцем проживання знайомого ОСОБА_10 зі ОСОБА_7, запросив останню до приятеля ОСОБА_8 для подальшого відпочинку, в ході слідування в районі житлового масиву «Торгмаш» потерпілій зателефонувала племінниця ОСОБА_10, за місцем проживання якої вони спільно перебували, попросила передати йому слухавку та поцікавилась, чи не причетний він до зникнення її мобільного телефону. Спілкуючись з ОСОБА_11, вирішив скористатись нагодою і заволодіти належним ОСОБА_7 мобільним телефоном, тому наказав останній зачекати, використовуючи її довіру та удаючи продовження розмови зайшов за кут будинку, звідки з місця скоєння злочину зник, отриману в результаті шахрайських дій чужу річ загубив. 14.11.2010 року, посварившись з ОСОБА_12 із-за систематичного зловживання останньою алкогольними напоями та відібравши подарований їй мобільний телефон, відпочивав за місцем проживання ОСОБА_8, коли до кімнати зайшли співмешканка з невідомим чоловіком, ОСОБА_13 і ОСОБА_14 Незнайомець представився працівником міліції, запропонував пройти до Броварського міськвідділу внутрішніх справ, потім витягнув у коридор, де несподівано наніс сильний удар кулаком в ліву скронево-виличну ділянку, від якого він упав головою до вікна. В подальшому ОСОБА_3 сів зверху, лівою рукою підтягував його за одяг до себе, а кулаком правої руки наносив потужні удари по обличчю, яких він не мав можливості уникнути, кликав на допомогу ОСОБА_8 Згадавши про наявний в кишені штанів алюмінієвий гребінець з довгою тонкою ручкою, відчуваючи реальну загрозу своєму здоров»ю, переслідуючи мету зупинення нападника та не маючи можливості перешкодити протиправному посяганню іншим, більш безпечним способом, він вихопив указану річ і почав відбиватися від ОСОБА_3, наносячи удари по його тулубу рукояткою, що дало змогу скористатися тимчасовою розгубленістю потерпілого, вивернутись з-під нього і втекти. Наздоганяючи його по подвір»ю, розлючений ОСОБА_3 упав, а він залишив територію домоволодіння. Наполягає, що застосував гребінець, усвідомлюючи тяжкість наслідків завдання потерпілим ударів, жалкує про спричинення людині тяжких тілесних ушкоджень. Про себе підсудний повідомив, що його батько помер у 2005 році, він є єдиною дитиною матері пенсійного віку та ВІЛ-інфікованою особою, готовий понести за вчинене передбачену законом кримінальну відповідальність.

Крім показів підсудного, вина ОСОБА_6 в злочинах проти власності та в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони повністю підтверджується встановленими і перевіреними судом в ході судового слідства доказами, а саме:

По епізоду відкритого викрадення мобільного телефону у ОСОБА_4, вчиненого повторно:

-показаннями потерпілого ОСОБА_4, згідно з якими в першій половині дня 27.09.2010 року він відпочивав у кафе «Золота рибка» з двома наглядно знайомими чоловіками, за сусіднім столиком сиділи на той час невідомі ОСОБА_6 і ОСОБА_14 Потім за пропозицією підсудного вони відійшли до паркану між територію кафе та розташованим поруч магазином, у безлюдному місці ОСОБА_6 несподівано наніс йому два потужних удари кулаком в обличчя, скориставшись його збентеженістю зірвав з ременя чохол з мобільним телефоном, вивернув кишені штанів, із яких висипались дрібні металеві гроші, ще раз ударив по обличчю та повернувся на територію закладу відпочинку. Він пішов до розташованої неподалік будівлі ДАІ, розповів про подію, з працівниками міліції прибув у кафе, де останні затримали ОСОБА_6 з його телефоном, всіх доставили до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області для з»ясування обставин;

-показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що в один із днів 27.09.2010 року вона відпочивала в кафе «Золота рибка» зі знайомими ОСОБА_6 і ОСОБА_12, з останньою вживала горілку, за розташованим поруч столиком постійно знаходився ОСОБА_4 Коли підсудний наблизився до вказаного столика, вона відійшла приблизно на 10 хвилин, при поверненні виявила присутність лише ОСОБА_6, майже відразу їх затримали працівники міліції та доставили до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, дорогою вона дізналась, що приятель незаконно заволодів мобільним телефоном ОСОБА_4

-протоколом усної заяви про злочин від 27.09.2010 року, в якій ОСОБА_4 повідомив про відкрите заволодіння його мобільним телефоном невідомим чоловіком після

спричинення тілесних ушкоджень 27.09.2010 року

( т.1 а.с. 6 ) ;

-протоколом огляду місця події від 27.09.2011 року про вилучення мобільного телефону, що в службовому автомобілі Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області випав з кишені затриманого ОСОБА_6

( т.1 а.с. 12-13 ) ;

-протоколом явки з повинною від 27.09.2011 року, згідно з яким ОСОБА_6 зізнався в заволодінні належним знайомому на ім»я «Віктор» мобільним телефоном у кафе «Золота рибка» в м. Бровари

( т.1 а.с. 14) ;

-протоколом пред»явлення предметів для впізнання про те, що ОСОБА_4 впізнав свої мобільний телефон «Самсунг С140» і чохол до нього, вилучені у ОСОБА_6

( т.1 а.с. 22-23 ) ;

-висновком товарознавчої експертизи, із якого вбачається, що вартість мобільного телефону «Самсунг С140» становить 243 грн., чохла «Madeli» до мобільного телефону - 45 грн., сім-картки оператора мобільного зв»язку «Київстар» - 25 грн.

( т.1 а.с. 41) ;

-протоколом пред»явлення фотознімків для впізнання від 14.12.2010 року, відповідно до якого ОСОБА_4 серед інших осіб упізнав ОСОБА_6, що відкрито викрав належний йому мобільний телефон

( т. 1 а.с 71-73).

По епізоду заволодіння належним ОСОБА_7 мобільним телефоном шляхом зловживання довірою, вчиненого повторно:

-показаннями потерпілої ОСОБА_7 про те, що 22.10.2010 року за місцем проживання знайомої ОСОБА_11 вона познайомилась з ОСОБА_6. А.Г., будучи нетверезою, погодилась на пропозицію останнього щодо подальшого спільного відпочинку та прибула з ним на житловий масив «Торгмаш». Під час слідування в гості до ОСОБА_8 їй зателефонувала ОСОБА_11, повідомила про зникнення з місця проживання її мобільного телефону, виявила намір поспілкуватись з ОСОБА_6, для чого попросила тимчасово передати йому засіб зв»язку. Отримавши належний їй мобільний телефон «Нокіа 1800» та спілкуючись з ОСОБА_11, підсудний наказав їй зачекати його, зайшов за кут будинку № 1-б по вул. Олімпійській в м. Бровари, після чого з місця скоєння злочину зник, оскільки не повертався понад 20 хвилин, у подальшому не вживав заходів до повернення чужої речі. Вона звернулась з заявою про злочин до відділу внутрішніх справ значно пізніше часу його скоєння, оскільки тієї ж ночі була піддана жорстокому побиттю, тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні ;

-показаннями свідка ОСОБА_11, із яких убачається, що 22.10.2010 року в гості до дядька ОСОБА_10, в одній квартирі з яким вона мешкає, прийшов раніше незнайомий ОСОБА_6, її відвідала приятелька ОСОБА_7, після спільного вживання пива ОСОБА_6 з ОСОБА_7 разом пішли, а вона виявила відсутність свого мобільного телефону, в крадіжці якого запідозрила ОСОБА_6 З телефонної розмови зі ОСОБА_7 дізналась, що та перебуває поруч із підсудним, тому попросила передати йому телефон для спілкування, яке швидко закінчилось після заперечення ОСОБА_6 своєї причетності до зникнення її майна. В подальшому вона дізналась, що тієї ночі потерпіла була піддана фізичному насильству і потрапила до лікарні, ОСОБА_10 не розповідав їй, що належний ОСОБА_7 телефон знаходиться в підсудного;

-протоколом заяви про злочин від 14.01.2011 року, згідно з яким ОСОБА_7 повідомила Броварському МВ ГУ МВС України в Київській області про заволодіння ОСОБА_6 шляхом шахрайства належним їй мобільним телефоном марки «Нокіа 1800», що мало місце близько 23 години 22.10.2010 року біля будинку № 1-б по вул. Олімпійській в м. Бровари

( т. 1 а.с. 79 ) ;

-протоколом явки з повинною ОСОБА_6 від 14.01.2011 року

( т. 1 а.с. 82 ) ;

-протоколом пред»явлення фотознімків для впізнання, відповідно до якого ОСОБА_7 серед інших чоловіків упізнала ОСОБА_6, що 22.10.2010 року шляхом зловживання довірою заволодів належним їй мобільним телефоном «Нокіа 1800»

( т. 1 а.с. 91-93 ) ;

-довідкою про вартість мобільного телефону марки «Нокіа 1800», яка становить 400 грн.

( т. 2 а.с. 13-15 ).

По епізоду умисного спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_3 при перевищенні меж необхідної оборони :

-показаннями потерпілого ОСОБА_3 про те, що ввечері 14.11.2010 року він з дружиною і знайомими відпочивав у кафе біля магазину «Фора» в районі житлового масиву «Торгмаш» у м. Бровари, куди прийшла наглядно знайома ОСОБА_9 в пошкодженому верхньому одязі, що плакала, звернулась до нього з проханням допомогти повернути мобільний телефон, який у неї незаконно відібрали. Він прибув з ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_9 до приватного будинку за вказаною останньою адресою, де йому були заподіяні колото-різані поранення в різні частини тіла, одне з яких відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, того ж вечора був госпіталізований до Броварської ЦРЛ;

- показаннями свідка ОСОБА_9, згідно яких в один із вечорів 14.11.2010 року, прибувши до кафе біля магазину «Фора» в м. Бровари після конфлікту з ОСОБА_6, вона відпочивала в компанії знайомих і незнайомих людей, що вживали пиво й горілку, скаржилась ОСОБА_14 на співмешканця, який забрав мобільний телефон, була заплаканою, засмученою, одягнутою в куртку з розірваним рукавом. ОСОБА_3 з власної ініціативи висловив намір покарати образника, тому вони з ОСОБА_13 і ОСОБА_14 пішли до домоволодіння ОСОБА_8 по вул. Кутузова в м. Бровари, де тимчасово перебував підсудний, дорогою вона підбурювала потерпілого до побиття ОСОБА_6 Безперешкодно пройшовши до кімнати будинку, в якій знаходились ОСОБА_8 і співмешканець, вказала на останнього, ОСОБА_3, будучи налаштованим агресивно, представився працівником міліції та схопив ОСОБА_6 за одяг, після чого вона вийшла з будинку, перебуваючи нетривалий час на подвір»ї по характерних звуках чула, що відбувається бійка, при цьому підсудний кликав на допомогу ОСОБА_8 Через декілька днів бачила співмешканця зі слідами побиття на обличчі, останньому непритаманне носіння ножів, разом із тим, він постійно мав при собі алюмінієвий гребінець з довгою тонкою ручкою;

-показаннями свідка ОСОБА_14, яка показала, що в один із вечорів у листопаді 2010 року вони з подругою ОСОБА_13 вживали горілку та пиво у великій компанії незнайомих людей в кафе, розташованому біля магазину «Фора» в м. Бровари. До них приєдналась п»яна ОСОБА_9, яка, плачучи та вказуючи на куртку з частково відірваним рукавом, скаржилась присутнім, що її побив співмешканець і відібрав подарований ним мобільний телефон, просила помститись за неї. ОСОБА_3, будучи п»яним і сильно збудженим, висловив намір розібратися з підсудним, тому з нею, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 пішов до місця проживання ОСОБА_8, де на той час знаходився ОСОБА_6, дорогою ОСОБА_9 підбурювала потерпілого до застосування фізичної сили відносно образника, чим підсилювала його агресію. Через незамкнені вхідні двері вони вчотирьох зайшли всередину будинку, в кімнаті ОСОБА_3, представившись працівником міліції, схопив за одяг в ділянці грудної клітини співмешканця ОСОБА_12 та витягнув його в коридор, розгублений ОСОБА_6 опору йому не чинив. З коридору було чутно метушню, підсудний голосно просив про допомогу, однак всі присутні боялись ОСОБА_3, тому кімнату не залишали та в конфлікт не втручались. Коли все затихло, вони біля підсобного приміщення на подвір»ї домоволодіння виявили потерпілого з крововиливом в ділянці грудної клітини, на його прохання викликали дружину, яка разом з ОСОБА_13 доправила пораненого до Броварської ЦРЛ. Столик у коридорі був перевернутий, на тюлі та на підлозі біля батареї мались сліди крові, що було зафіксовано прибулими на місце працівниками міліції;

- показаннями свідка ОСОБА_13, із яких убачається, що 14.11.2010 року вона з сусідкою ОСОБА_14 прийшли в кафе, розташоване біля магазину «Фора» в м. Бровари, де в компанії незнайомих людей вживали алкогольні напої. Після перебування в закладі п»яної ОСОБА_9 в збудженому емоційному стані ОСОБА_3, що також знаходився в стані сильного алкогольного сп»яніння, пішов з нею в напрямку вул. Кутузова, вони з ОСОБА_14 приєдналися до останніх. Дорогою їй стало відомо, що співмешканець забрав у ОСОБА_9 мобільний телефон, вона просила помститися йому шляхом побиття, з цією метою привела потерпілого до місця проживання ОСОБА_8, де той перебував. Безперешкодно пройшовши через відчинені вхідні двері до будинку, ОСОБА_3 представився ОСОБА_8 і ОСОБА_6 співробітником міліції, після чого, маючи фізичні переваги, схопив підсудного за одяг в ділянці грудей і витягнув з кімнати в коридор, ОСОБА_9 в якийсь момент залишила домоволодіння. Почувши характерні для бійки звуки та крики підсудного про допомогу, вона виглянула в коридор, побачила, що біля батареї на підлозі лежав ОСОБА_6 зі скривавленим обличчям, зверху сидів потерпілий і завдавав йому удари кулаками, ОСОБА_6 опору не чинив. Поки вони з ОСОБА_8 і ОСОБА_14 обговорювали спосіб допомоги підсудному, метушня в коридорі припинилась, вийшовши вони побачили, що ОСОБА_3 сидів на подвір»ї з раною в ділянці шиї, просив зателефонувати дружині, обставин отримання тілесного ушкодження не повідомляв. Надавши допомогу ОСОБА_15 в доставці її чоловіка до Броварської ЦРЛ, з працівниками міліції повернулась до місця скоєння злочину, де вона, ОСОБА_8 і ОСОБА_14 детально розповіли про події. Як очевидець частини конфлікту, ініціатором якого був агресивний ОСОБА_3, переконана, що ОСОБА_6 спричинив тому поранення, захищаючись від протиправного посягання з його боку;

- показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що ввечері 14.11.2010 року її чоловік висловив намір розібратися зі співмешканцем ОСОБА_9, яка скаржилась на систематичні знущання, з цією метою разом з останньою та двома її подругами пішов з кафе, розташованому біля магазину «Фора» в м. Бровари, де вони в одній компанії вживали алкогольні напої. Через деякий час вона в телефонному режимі від ОСОБА_14 дізналась, що ОСОБА_3 підрізали, на «таксі» прибула за вказаною адресою, де на подвір»ї приватного будинку побачила чоловіка з раною в ділянці шиї, ніхто з присутніх не міг пояснити, що трапилось, після чого потерпілого доставили до Броварської ЦРЛ, де він тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні. Про обставини скоєння злочину їй в подальшому стало відомо від чоловіка;

- показаннями свідка ОСОБА_8, даними під час досудового слідства і оголошеними в судовому засіданні згідно поданої заяви, із яких убачається, що ввечері 14.11.2010 року до кімнати його будинку, де знаходився знайомий ОСОБА_6, прибули ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_9 та невідомий чоловік, якому ОСОБА_9, вказавши на ОСОБА_6, повідомила, що саме він забрав її мобільний телефон. Незнайомець представився працівником міліції, витягнув ОСОБА_6 у коридор, де між ними, виходячи із звуків, відбувалась боротьба, підсудний кричав, що його вбивають і просив про допомогу. Коли все затихло, ОСОБА_6 зник, в коридорі мались плями крові, а на подвір»ї сидів ОСОБА_3 з пораненням шиї

( т. 1 а.с. 117-118)

-рапортом ПНОЧ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, згідно з яким 14.11.2010 року, о 22 годині 12 хвилин, до міськвідділу міліції надійшло повідомлення чергової медсестри Броварської ЦРЛ про доставку до приймального відділення ОСОБА_3 з колото-різаними пораненнями

( т. 1 а.с. 111 ) ;

-протоколом огляду місця події від 15.11.2010 року та фототаблицею до нього про виявлення в коридорі домоволодіння № 28 по вул. Кутузова в м. Бровари Київської області порушення загального порядку і плям речовини бурого кольору, схожої на кров, що підтверджує показання підсудного, свідків ОСОБА_16, ОСОБА_14, ОСОБА_13 про місце конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, спростовує твердження останнього з цього приводу

( т. 1 а.с. 127-134 ) ;

-протоколом відтворення обстановки і обставин події від 17.01.2011 року, під час якого ОСОБА_6 показав на місці механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3, що змусило застосувати предмет з колюче-ріжучими властивостями для захисту від протиправного посягання

( т. 1 а.с. 164-174 ) ;

-висновком судово-медичної експертизи № 09 від 18.02.2011 року, відповідно до якого у ОСОБА_3 малось проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва з розвитком гемопневмоторакса, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, утворилось від дії предмету з колюче-ріжучими властивостями, можливо 14.11.2010 року та за обставин, вказаних ОСОБА_6 при проведенні відтворення обстановки і обставин події

( т. 1 а.с. 186-187 ).

Оцінюючи здобуті та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що злочинні дії ОСОБА_6 органом досудового слідства невірно кваліфіковані за ст. 121 ч.1 КК України. Інкриміноване підсудному умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_3 не має доказового підґрунтя, суперечить сукупності зібраних під час судового розгляду справи доказів, які, об»єктивно узгоджуючись між собою, доводять умисне заподіяння ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони. Так, під час досудового слідства і судового розгляду кримінальної справи ОСОБА_6, визнаючи факт нанесення потерпілому колото-різаних поранень металевим гребінцем із довгою ручкою, наполягав, що такі дії являлися захистом від його нападу, який виразився в нанесенні значної кількості ударів кулаками в обличчя особі, яка, лежачи на підлозі, не могла цьому протистояти. Ці твердження підсудного нічим не спростовані, судом не здобуто жодного переконливого доказу, який би свідчив про наявність у винної особи умислу на спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень з настанням суспільно-небезпечних наслідків, на що посилається орган досудового слідства. Свідчення ОСОБА_6 об»єктивно підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_8 про те, що потерпілий, будучи п»яним та агресивним, ініціював з»ясування стосунків з підсудним віч-на-віч і застосував до нього фізичну силу, останній не міг йому самостійно протистояти й просив про допомогу, тобто судом достеменно встановлено вчинення ОСОБА_3 увечері 14.11.2010 року неправомірних дій, які свідчать про реальність суспільно-небезпечного посягання з його боку, що існувало об»єктивно. Обстановка, яка склалась, розвиток подій за умов відсутності реакції присутніх на прохання про допомогу, усвідомлення ОСОБА_6 реальної загрози з боку ОСОБА_3 давали йому всі підстави вважати дії нападника загрозливими для свого здоров»я. Підсудний спричинив потерпілому тілесні ушкодження після безпричинного й протиправного насильства з боку останнього, якому він не міг протистояти, проте, захищаючись від нападу, обрав засіб оборони, що явно не відповідав небезпечності посягання та обстановці захисту: використав предмет з колюче-ріжучими властивостями, застосування якого призводить до більш небезпечних наслідків для життя і здоров»я, ніж удари кулаками. За вказаних обставин суд вважає, що ОСОБА_6 умисно заподіяв тяжке тілесне ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони, тому перекваліфіковує його дії зі ст. 121 ч. 1 КК України на ст. 124 КК України.

Органом досудового слідства дії підсудного вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, та заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинені повторно. Таким чином, суд визнає ОСОБА_6 винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 124 КК України, і за вказаними статтями призначає винній особі покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, думки потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, що претензій матеріального й морального характеру до підсудного не мають, просять не ізолювати його від суспільства, дані про особу ОСОБА_6, який має чотири не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості за скоєння умисних суспільно-небезпечних діянь, на шлях виправлення не став: після звільнення з місць позбавлення волі не вирішив питання про працевлаштування, обмежився спілкуванням з особами, що ведуть маргінальний спосіб життя і зловживають алкогольними напоями, тому протягом нетривалого часу вчинив три злочини, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є єдиною дитиною одинокої матері та ВІЛ-позитивною особою.

Обставиною, яка пом»якшує покарання ОСОБА_6, суд визнає щире каяття, оскільки останній критично оцінює свою злочинну поведінку і готовий нести за вчинене передбачену законом кримінальну відповідальність; обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, є рецидив злочинів.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 можливі лише в умовах ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі.

Аналіз показань потерпілого ОСОБА_3 у сукупності з іншими дослідженими судом доказами вказує на їх недостовірність і надуманість, наявність бажання ввести в оману органи досудового слідства і суд стосовно фактичних обставин справи, що унеможливлює прийняття таких доказів судом на підтвердження вини підсудного. Свідчення ОСОБА_3 про те, що удари предметом з колюче-ріжучими властивостями йому ввечері 14.11.2010 року були безпідставно нанесені невідомою особою на вході до будинку № 28 по вул. Кутузова в м. Бровари, а не в коридорі вказаного домоволодіння після ініціювання потерпілим з»ясування стосунків із ОСОБА_6 віч-на-віч та застосування до останнього фізичної сили спростовуються показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_14, ОСОБА_13, суперечать незмінним протягом досудового слідства і судового розгляду показам підсудного, які об»єктивно узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи № 09 від 18.02.2011 року про можливість утворення колото-різаних поранень у потерпілого за обставин, указаних підозрюваним при відтворенні обстановки і обставин події. Активністю дій ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_6, а не навпаки, спростовується помилковий висновок органу досудового слідства відносно реалізації підсудним умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень. Оскільки свідок ОСОБА_15 не була очевидцем подій і про обставини дізналась від чоловіка ОСОБА_3, її похідні покази також не можуть бути прийняті судом на підтвердження вини ОСОБА_6

Цивільні позови в справі не заявлялись, судові витрати відсутні.

Речові докази: мобільний телефон марки «Самсунг - С140» з чохлом, що переданий ОСОБА_4, доцільно залишити в користуванні власника; ксерокопія гарантійного талону на мобільний телефон марки «Нокіа 1800» підлягає збереженню в матеріалах кримінальної справи.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 2, 190 ч. 2, 124 КК України, і призначити йому покарання :

- за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді 4 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді 2 років позбавлення волі;

- за ст. 124 КК України - у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим, остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначити 4 (чотири) роки позбавлення волі, вираховуючи строк відбуття покарання з 13.12.2010 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишити без змін - у вигляді взяття під варту в Чернігівському СІЗО № 31 ДДВП України в Чернігівській області.

Речові докази: мобільний телефон марки «Самсунг - С140» з чохлом, який переданий потерпілому ОСОБА_4 залишити в користуванні власника; ксерокопію гарантійного талону на мобільний телефон марки «Нокіа 1800», що знаходиться в кримінальній справі залишити в матеріалах справи.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, засудженим ОСОБА_6 у той же строк з часу отримання копії вироку, а також шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з моменту набрання ним законної сили безпосередньо до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя О.Ф.Кічинська