Справа №463/2437/15-к
Провадження №1-кп/463/209/15
В И Р О К
іменем України
03 червня 2015 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодою про примирення між сторонами відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_6 03.05.2015 року близько 04.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , проїжджаючи по пл. Галицькій у м. Львові відмовився виконати законну вимогу працівників ДПС взводу № 2 РДПС ВДАІ з обслуговування м. Львова ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які несли службу з охорони громадського порядку, а саме здійснити зупинку вказаного транспортного засобу. В подальшому близько 05.00 год. ОСОБА_6 на вказаному автомобілі був зупинений працівниками ДПС ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які перебували на службовому автомобілі марки «ВАЗ-2109», на перехресті вулиць Підвальна-Личаківська-Ів.Франка, після чого йому було запропоновано пройти медичну експертизу з приводу встановлення факту вживання ним спиртних напоїв. Однак, ОСОБА_6 відмовився виконати законну вказівку працівника правоохоронного органу, будучи незадоволеним діями працівника міліції почав смикати інспектора ДПС взводу № 2 РДПС ВДАІ з обслуговування м. Львова ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 за формений одяг, який разом з іншим інспектором ОСОБА_7 перебував при виконанні службових обов`язків, а також нецензурно висловлювався на адресу вказаних працівників міліції, погрожував їх звільненням з органів внутрішніх справ, при посадці в службовий автомобіль декілька разів бив по його дверях.

Таким чином, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 342 КК України опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Крім цього, ОСОБА_6 03.05.2015 року близько 04.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , проїжджаючи по пл. Галицькій у м. Львові відмовився виконати законну вимогу працівників ДПС взводу № 2 РДПС ВДАІ з обслуговування м. Львова ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які несли службу з охорони громадського порядку, а саме здійснити зупинку вказаного транспортного засобу. В подальшому близько 05.00 год. ОСОБА_6 на вказаному автомобілі був зупинений працівниками ДПС ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які перебували на службовому автомобілі марки «ВАЗ-2109», на перехресті вулиць Підвальна-Личаківська-Ів.Франка, після чого йому було запропоновано пройти медичну експертизу з приводу встановлення факту вживання ним спиртних напоїв. Однак, ОСОБА_6 відмовився виконати законну вказівку працівника правоохоронного органу, будучи незадоволеним діями працівника міліції почав смикати інспектора ДПС взводу № 2 РДПС ВДАІ з обслуговування м. Львова ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 за формений одяг, після чого наніс декілька ударів рукою в область грудей та удар в голову, заподіявши потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Під час судового провадження в підготовчому судовому засіданні між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 досягнуто та підписано угоду від 29.05.2015 року про примирення між сторонами, за змістом якої вони погодили, що ОСОБА_6 за ч.2 ст. 342 КК України понесе покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст. 345 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України - у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який обвинувачений зобов`язується сплатити в 30-ти денний строк, на що сторони дають свою згоду. Крім цього, потерпілий стверджує, що немає жодних претензій до ОСОБА_6 , вимог майнового характеру не заявляє. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті, нормами Загальної частини КК України, з врахуванням ст. 70 КК України, ст. 69 КК України (призначення більш м`якого виду покарання ніж передбачено санкцією ст. 345 ч.2 КК України), оскільки обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, такими визнає суд і наявність на утриманні трьох малолітніх дітей, також враховує, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Потерпілому в судовому засіданні роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України потерпілому зрозумілі. Після таких роз`яснень потерпілий не заперечив проти затвердження угоди.

Прокурор та захисник в судовому засіданні не заперечили проти затвердження угоди.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст. 314 ч.3 п.1, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
Затвердити угоду від 29 травня 2015 року про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345 КК України ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст. 345 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання

- за ч.2 ст. 342 КК України у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави;

- за ч.2 ст. 345 КК України у виді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави.

У відповідності до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (три тисячі чотириста грн.) в дохід держави.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Личаківський районний суд м. Львова, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1