Справа № 1-158/2011 рік
ВИРОК

Іменем України

22 серпня 2011 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Лицура І.М.,

секретаря - Бойків В.П.,

з участю прокурора - Мосюк Б.В.

та захисника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Долині справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, що має середню освіту, одруженого, що має на утриманні 1 неповнолітню дитину, непрацюючого, несудимого,

за ст. 185 ч.І КК України,-

встановив :

ОСОБА_2 вчинив крадіжку, тобто таємно викрав чуже майно.

Злочин вчинено за таких обставин.

01 липня 2011 року приблизно о 17.00 год., перебуваючи в приміщенні роздягальні, що на території пекарні «Солодка Долина», яка знаходиться по вул. Нафтовиків, 26 в м.Долина Івано-Франківської області, з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення, ОСОБА_2 таємно викрав з кишені куртки ОСОБА_3 належний останньому мобільний телефон марки «Нокіа 2330 класік», вартістю 350,00 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора «МТС», вартістю 10,00 грн., на рахунку якої було 25,00 грн., а всього викрав майна на загальну суму 385,00 грн.

Підсудний ОСОБА_2 повністю визнав свою вину у вчиненні даного злочину та пояснив, що 01.07.2011 року приблизно о 08.00 год. він прийшов на роботу і почав працювати на складі готової продукції. Приблизно о 17.00 год. зайшов у роздягальню, щоб помитись. Коли проходив біля шафи, то побачив, що дверка однієї шафи була привідчинена і там висіла чиясь куртка. Кому вона належала, він не знав. З кишені даної куртки було видно мобільний телефон, оскільки більше нікого у роздягальні не було, він вирішив цим скористатися і викрав мобільний телефон марки «Нокіа 2330», чорно-сірого кольору. Даний телефон зразу виключив і заховав собі у кишеню штанів, помився і пішов працювати. Про те, що викрав мобільний телефон, він нікому не говорив та нікому телефон не показував. Приблизно о 19.30 год. він пішов додому. Вдома телефон поставив на тумбочку біля телевізора і особисто ним не користувався. Через декілька днів сказав своїй матері, що знайшов даний телефон і вона може ним користуватись. 15.07.2011 року на роботу прийшли працівники міліції та запитували про даний мобільний телефон. Тоді він зізнався у скоєному і добровільно видав телефон разом з сім-карткою. Оскільки він повністю визнає свою вину, просить суд не допитувати потерпілого та свідків по даній справі, розуміє, що в разі оскарження вироку суду він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо його не карати.

За клопотанням підсудного було визнано за недоцільне дослідження тих фактичних обставин справи,які ніким не оспорюються.

Оцінивши всі здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні крадіжки, тобто таємному викраденні чужого майна, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч.І КК України.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом'якшують покарання, оскільки обтяжуючих покарання підсудного обставин судом не встановлено.

До пом'яшуючих покарання підсудного обставин суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданих збитків.

Вивченням особи підсудного ОСОБА_2 встановлено, що він по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не перебуває, не працює, одружений, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, несудимий.

З урахуванням викладеного, особи підсудного та наявності кількох пом'якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_2 можливе без ізоляції його від суспільства і йому слід призначити найм»якше покарання у виді штрафу, передбачене санкцією ст. 185 ч.І КК України, яке, на думку суду, буде необхідним та достатнім для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,

суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 510,00 (п'ятсот десять) гривень.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_2 у вигляді підписки про невиїзд залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речовий докази по справі: мобільний телефон марки «Нокіа 2330 класік», - повернути власнику ОСОБА_3.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано- Франківської області через Долинський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: