Справа № 1-16/08
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Локачі
21 лютого 2008 року

Локачинський районний суд під головуванням -

судді Усік
Н.Є.,

за участю секретаря - Боярської Н.В.,

прокурора -
Артисюка В.В.,

потерпілої
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу про обвинувачення

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в с. Степове
Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, з повною
середньою загальною освітою, неодруженого, несудимого, непрацюючого, військовозобов'язаного, жителя
с. П'ятикори Локачинського району Волинської області, в скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2007
року близько 16 години ОСОБА_2, перебуваючи в своєму будинку АДРЕСА_1,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючись метою заподіяння тілесних
ушкоджень умисно кулаком наніс один удар по обличчю своїй співмешканці ОСОБА_1,
від якого вона впала на підлогу. Однак на цьому ОСОБА_2 свої протиправні дії не
припинив та почав бити потерпілу головою в дерев'яну підлогу, внаслідок чого
заподіяв їй середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий
розлад здоров'я.

Вищенаведене
обвинувачення підтверджується такими доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Показаннями
підсудного, який вину в скоєному злочині визнав повністю і пояснив, що того дня
разом з дружиною випивали. Він попросив гроші на цигарки, але вона йому
відмовила. Під час сварки він вдарив її кулаком в обличчя, від якого вона впала
на підлогу. Потім він головою став бити її об підлогу. Скільки наніс ударів не
знає.

Показаннями
потерпілої, яка пояснила, що після того, як вона відмовила дати одну гривню,
чоловік схопив її за волосся, збив з ніг і вона впала лицем вниз на підлогу, а
він став бити її головою об підлогу. Скільки разів вдарив не знає, бо втратила
свідомість.

Показаннями
свідка ОСОБА_3, який пояснив, що підсудний є його батьком. Зі слів сестри йому
відомо, що він побив матір. В даний час батько продовжує випивати, погрожує
матері.

Свідок ОСОБА_4
пояснила, що того дня вона йшла провідати матір і від сусідки ОСОБА_5 взнала,
що матір б'є чоловік. Коли вона зайшла в будинок, то побачила матір, яка лежала
на підлозі і все обличчя було в крові, а біля неї стояв підсудний.

Показаннями
свідка ОСОБА_6, яка пояснила, що працює продавцем в сільському магазині і їй
добре відомо, що того дня потерпіла не купувала в магазині горілку, бо
повернула борг в сумі 50 гривень.

Те що підсудний
перебував у стані алкогольного сп'яніння підтверджується його показаннями та
потерпілої.

Вищенаведене
обвинувачення підтверджується й іншими доказами, дослідженими в судовому
засіданні, а саме:

- протоколом
огляду місця події, яким зафіксовано місце вчинення злочину (а.с.14);

- протоколами
відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілої та підсудного, з
яких вбачається механізм та місце заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій
(а.с.26, 31);

- висновком
судово-медичної експертизи, згідно якого потерпілій заподіяні тілесні
ушкодження у вигляді синців та саден обличчя, закритої черепно-мозкової травми
у вигляді струсу головного мозку, внутрішньо-черепної гематоми, закритого
перелому кісток носа, які виникли внаслідок нанесення ударів рукою, стиснутою в
кулак, так і від удару (ударів) головою об підлогу. По ступеню тяжкості
ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня
тяжкості, як таких що потягнули за собою тривалий розлад здоров'я (а.с.43-44).

Таким чином, суд
вважає, що вина підсудного в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного
ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків,
передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад
здоров'я потерпілої, доведена повністю і він повинен нести відповідальність за
ч.1 ст.122 КК України.

Призначаючи
покарання, суд враховує тяжкість
скоєного злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу
підсудного, який характеризується незадовільно, злочин скоїв вперше.

Обтяжуючою обставиною
є скоєння злочину підсудним у стані алкогольного сп'яніння.

Підсудний хоча
визнає вину у скоєному злочині, але щиро не покаявся, не висловив жалю з
приводу вчиненого, не вибачився, не виявив бажання виправити ситуацію, що
склалася, а навпаки погрожує потерпілій розправою.

Потерпіла не
пробачила підсудному, пояснила, що боїться його, проживає в іншій кімнаті і
закривається від нього через погрози.

Враховуючи
викладене, суд вважає , що підсудному необхідно призначити покарання у вигляді
позбавлення волі, яке необхідне і достатнє для його виправлення та попередження
нових злочинів.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним за ч.1 ст.122 КК України і призначити покарання 2(два) роки позбавлення
волі.

Міру запобіжного
заходу у відношенні засудженого змінити з підписки про невиїзд на взяття під
варту і взяти під варту в залі суду.

Строк відбуття
покарання рахувати з 21 лютого 2008 року.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Локачинський районний
суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим - в цей же строк, з часу одержання копії
вироку.

Головуюча підпис

Оригіналу
відповідає

Суддя Локачинського районного суду Н.Є. Усік