Справа № 1-8/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2010 року м. Городенка

Городенківський районний суд ОСОБА_1 Франківської області в складі :

головуючого судді Стефурака Є. М.

секретаря Козанко Л.Д. з участю прокурора Паньківа В.Д.

захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу про обвинувачення

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого водієм, раніше не судимого, українця, громадянина України, за ст. 122 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, умисно спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що викликали тривалий розлад здоровя потерпілого і не є небезпечним для життя.

Злочин вчинено при наступних обставинах: 20 квітня 2009 року біля 14.30 години на присадибній ділянці, що знаходиться по вул. Грушевського, 51 в с. Михальче Городенківського району та межує з присадибною ділянкою ОСОБА_4, між ОСОБА_3 та онуком ОСОБА_4 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителем ІНФОРМАЦІЯ_5 г/ 45, виник конфлікт через розподіл межі між вказаними присадибними ділянками. Під час даного конфлікту ОСОБА_3 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи їх вчинити, можливі наслідки своїх дій, почав наносити ОСОБА_1 удари руками в різні частини тіла. Від нанесених ОСОБА_3 ударів ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньосуглобового оскольчатого перелому проксимального метаепіфізу 5-ї п»ясної кістки правої кисті, синця грудної клітки справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що викликали тривалий розлад здоровя потерпілого і не є небезпечним для життя.

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнав себе винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України , суду пояснив, що ініціатором конфлікту був сам ОСОБА_1 який теж наносив йому удари руками від чого теж були спричинені і йому тілесні ушкодження.

Хоча вини ОСОБА_3 не визнає, його винуватість доводиться показами свідків та потерпілого іншими зібраними у кримінальній справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_1, в судовому засіданні показав, що 20.04.2009 року приїхав до бабусі в гості і мав намір вирішити добровільно межовий спір який існує між підсуднім та його бабусею. Під час розмови з ОСОБА_3 останній почав вести себе зухвало, накинувся на нього, почав наносити удари в різні частини тіла. Від ударів почав захищатися, а саме блокував удари руками та ухилявся, щоб той не спричинив йому тілесні ушкодження. Під час того коли ОСОБА_3 намагався нанести йому удар рукою в обличчя то він витягнув вперед праву руку, щоб блокувати удар ОСОБА_3 і останній наніс удар по правому зап»ясті від чого відчув різкий біль. Після цього повалив ОСОБА_3 на землю і в той момент на нього накинулись ще троє людей, він вимушений був витягнути пістолет ПСМР травматичної дії голосно крикнув, щоб всі зупинились і вистрілив вверх.

Просить призначити покарання в межах санкції статті.

Цивільний позов просить задовольнити в повному обсязі та стягнути з підсудного в його користь 3530 грн. матеріальної та 100 000 грн. моральної шкоди.

Факт конфлікту із застосуванням фізичної сили між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 який мав місце 20 квітня 2009 року підтверджено показами свідків ОСОБА_5, Сергенюків, Скіцько, Клебаш, ОСОБА_6.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо суглобового оскольчатого перелому проксимального метаеаіфізу 5-ї п»ясної кістки правої кисті, синця грудної клітки справа, які утворились від дії тупих твердих предметів, можуть відповідати терміну, вказаному обстеженим, відносяться до тілесних ушкоджень середньої важкості, які викликали тривалий розлад здоров»я і не є небезпечними для життя.

До показів Кедика суд відноситься критично по тій причині, що останній міняв покази. На досудовому слідстві давав покази в яких вказував, що ОСОБА_5 першим наніс удар по голові, від чого втратив свідомість і нічого не пам»ятав. Однак дані покази є надуманими так як допитані свідки не підтвердили вказаного факту, а ствердили про обоюдну бійку. В судовому засіданні підсудній допустив, що ОСОБА_5 міг пошкодити руку внаслідок падіння та удару рукою по голові. Вказана позиція підсудного свідчить про те, що останній намагається уникнути від відповідальності за вчинене.

В свою чергу потерпілий ОСОБА_5 із самого початку досудового слідства давав послідовні та не міняючи при цьому покази. Пояснення потерпілим про механізм та обставини спричинення йому тілесних ушкоджень, а саме, що перший удар прийшов в груди, від ударів почав захищатися, а саме блокував удари руками та ухилявся і останній наніс удар по правому зап»ясті від чого відчув різкий біль, відповідають висновку судово-медичного експерта, а також даними на досудовому слідстві показами свідка ОСОБА_6.

Отже ОСОБА_7 умисно спричинив середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_1

Його дії за ст. 122 ч. 1 КК України кваліфіковані вірно.

В судовому засіданні потерпілий збільшив позовні вимоги в частині матеріальної шкоди з 2000 грн. на 3530 грн., в частині моральної з 75 000 грн. на 100 000 грн.

Відповідно до ст. 28 ч.3 КПК України, цивільний позов може бути пред»явлений як під час досудового слідства і дізнання, так і під час судового розгляду, але до початку судового слідства, однак цивільним позивачем ОСОБА_1 під час судового слідства, збільшено позовні вимоги тому суд вважає, що позов про збільшення позовних вимог слід залишити без розгляду.

В судовому засіданні доведена підставність позову про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1506,78 грн., а тому його слід задовольнити в розмірі підтвердженому представленими доказами.

Що стосується моральної шкоди, то суд враховує обставини вчиненого, особу підсудного, його майновий стан, вважає, що його слід задовольнити частково в розмірі 3500 грн.

Обираючи покарання, суд враховує як суспільну небезпечність вчиненого, обставини вчиненого, наслідки так і дані про особу підсудного, і суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 122 ч.1 КК України та призначити покарання 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обовязки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи .

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1506,78 грн. матеріальної та 3500 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог залишити без розгляду.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід щодо ОСОБА_3 залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд протягом 15 діб з часу проголошення.

Головуючий: Стефурак Є.М.