Справа № 1-121/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2007 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

в складі:
головуючого Дубеля
P.M.

при секретарі Півала
І.М.

з участю прокурора Курлятовича
І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Дрогобичі справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого,
не працюючого, прож. АДРЕСА_1,
згідно ст. 89 КК
України раніше не судимого ,
в скоєнні злочину, передбаченого ст. 164
ч.1 КК України,-

встановив:

ОСОБА_2 був
ознайомлений, що згідно виконавчого листа місцевого Дрогобицького районного
суду Львівської області НОМЕР_1 він
зобов'язаний сплачувати ОСОБА_3 аліменти на утримання їх спільних неповнолітніх
дітей - сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в
розмірі 1/3 частини
з усіх видів заробітку, але не менше 1/2
неоподатковуваного мінімуму всіх доходів громадян на дитину щомісячно,
починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_4 до
досягнення дітьми повноліття, але з цього часу злісно ухилявся від сплати
встановлених рішенням суду аліментів, тобто не являвся на виклики виконавця та
не сплачував належні аліменти, внаслідок чого заборгованість його по цих
виплатах станом на ІНФОРМАЦІЯ_5
становить 6407 грн. 10 коп.

В судовому
засіданні підсудній ОСОБА_1. винним себе визнав повністю і пояснив суду, що
проживає разом зі своїми батьками. На обліку у лікарів нарколога та психіатра
не перебуває, травм голови у нього ніколи не було, в 1990-1992 pp. проходив
строкову військову службу, ніколи не притягувався до адміністративної чи
кримінальної відповідальності.

В 1997 році відділом
РАГСу він зареєстрував шлюб з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6,
(дівоче прізвище ІНФОРМАЦІЯ_7). Під час їхнього спільного проживання у них
народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., через
деякий час у них народився другий син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3., яких вони разом виховували.

Так як їхнє
сімейне життя не склалось, в 2003
році місцевим Дрогобицьким районним судом було розірвано шлюб між ним та
ОСОБА_3. і цього ж року, рішенням цього ж суду, за заявою ОСОБА_3. він
зобов'язаний сплачувати аліменти на користь неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх
видів заробітку, але не менше 1/2
неоподатковуваного мінімуму всіх доходів громадян на дитину щомісячно,
Офіційно на роботах з дня розлучення і по сьогоднішній день він не працював.

На даний час він
неналежним чином виконує свій обов'язок щодо сплати аліментів ОСОБА_3. на
утримання синів, так як немає місця роботи і немає звідки платити гроші. Він
проживає на випадкові заробітки, однак зароблених коштів не вистачає на сплату

2

аліментів. Він звертався у центр
зайнятості про пошук роботи, але вони йому нічим не допомогли. На даний час має
намір влаштуватися на роботу та сплачувати аліменти.

Свою вину в
тому, що злісно ухилявся від сплати аліментів своїй колишній дружині на
утримання дітей, визнає повністю, так як аліменти, сплата яких встановлена
судом, не сплачував. У вчиненому розкаюється.

Крім повного
визнання своєї вини в скоєнні інкримінованого йому злочину самим підсудним
ОСОБА_1, його вина в скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України,
повністю доведена доказами, зібраними як під час досудового, так і судового
слідства, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_3., яка пояснила суду, що в 1997 році вона
зареєструвала шлюб відділом РАГСу в с
Болехівці Дрогобицького району з гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8. Під час
їхнього спільного проживання у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., та через
деякий час у них народився другий син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3., яких вони разом виховували.

Однак їхнє
сімейне життя не склалось, а тому 2003
році місцевим Дрогобицьким районним судом було розірвано шлюб між нею та
гр. ОСОБА_1 і цього ж року, рішенням цього ж суду, за її заявою ОСОБА_1
зобов'язаний сплачувати аліменти на користь їхніх неповнолітніх дітей в розмірі
1/3 частини
з усіх видів заробітку, але не менше 1/2
неоподатковуваного мінімуму всіх доходів громадян на дитину щомісячно,
починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_4 до
досягнення дітьми повноліття. Після розірвання шлюбу діти постійно проживають з
нею і вона їх утримує.

З червня 2003 року і по даний
час ОСОБА_1. не виконує свій обов'язок щодо сплати аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, а також жодних коштів від ОСОБА_1. на утримання дітей вона
не отримувала. На її неодноразові запитання, чому він не сплачує кошти на
утримання дітей, ОСОБА_1. відповідав, що буде сплачувати аліменти, хоча цього
не робить.

Також, її
відомо, що ОСОБА_1. неодноразово не заявлявся на виклики державного виконавця
Дрогобицького відділу виконавчої служби для погашення заборгованості по сплаті
аліментів на користь дітей.

Такі дії
ОСОБА_1. свідчили про те, що він свідомо ухиляється від сплати аліментів на
утримання неповнолітніх дітей, а тому вона подала заяву у Дрогобицьке
відділення виконавчої служби про притягнення його до відповідальності.

На даний час
заборгованість ОСОБА_1. по сплаті аліментів на користь дітей становить біля 6 407 грн. 10 коп.

Просить суворо
не карати підсудного ОСОБА_1. та не позбавляти його волі. Матеріальних
претензій до підсудного ОСОБА_1. не має, від стягнення заборгованості по
аліментах із ОСОБА_1. відмовляється.

Суд переконаний,
що дії підсудного ОСОБА_1. правильно кваліфіковано на досудовому слідстві за 164 ч.1 КК України,
так як він скоїв злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів
на утримання дітей (аліментів).

При обранні виду
та розміру покарання підсудному ОСОБА_1. суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного ним злочину, його позитивну характеристику по
місцю проживання, що повністю визнав свою вину та щиросердечно розкаявся у
вчиненому, прохання потерпілої суворо не карати його.

З врахуванням
всіх вищенаведених обставин та особи винного, суд вважає, що підсудному
ОСОБА_1. слід визначити покарання у вигляді обмеження волі та на підставі ст.75
КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України та призначити йому покарання 2 (два) роки
обмеження волі.

3

На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Згідно ст. 76 КК України
зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції Дрогобицького р-ну, повідомляти
цей орган про зміну місця проживання, періодично з'являтися для реєстрації в
цей орган.

Міру запобіжного
заходу щодо ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку про
невиїзд.

Вирок може бути
оскаржений до Апеляційного суду Львівської обл. на протязі 15
діб з часу його оголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Р.М.Дубель