Справа № 466/7404/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року

Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі: головуючого
Едера П.Т.

за участю секретаря
Репети К.М.

прокурора
Мотрука Н.В.

обвинуваченого
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
кримінальне провадження про
обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Горбачі, Пустомитівського
р-ну, Львівської обл., українця,
громадянина України, з середньою
освітою, не одруженого, працюючого в
компанії «Таксі «Оптимальне» водієм
таксомотора, раніше судимого, останній
раз 06.06.2013 року Шевченківським районним
судом м. Львова за ч.2 ст.185 КК України до
покарання у виді позбавлення волі
строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК
України звільнений від відбування
покарання з іспитовим строком на 2 роки,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2
ст. 185 КК України,

в с т а н о
в и в :

обвинувачений ОСОБА_1, будучи
неодноразово судимим, востаннє 06.06.2013
року Шевченківським районним судом м.
Львова за ч.2 ст.185 КК України до
покарання у виді позбавлення волі
строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК
України звільнений від відбування
покарання з іспитовим строком у 2 роки,
на шлях виправлення не став та знову
вчинив злочин. Так, ОСОБА_1 18 серпня 2013
року близько 16.00 год. перебуваючи в
приміщенні квартири АДРЕСА_2, з
корисливих мотивів, скориставшись тим,
що присутні в квартирі особи та
потерпіла не спостерігають за його
діями та поведінкою, таємно, з метою
особистого збагачення, шляхом вільного
доступу викрав із полиці дерев'яної
стінки, що заходилася в кімнаті
вказаної квартири мобільний телефон
«Nокіа» моделі «Q9» (китайського
виробника, ІМЕІ не встановлено)
належний потерпілій ОСОБА_2, в якому
знаходилась картка оператора
мобільного зв'язку «Life» НОМЕР_1
вартістю 20 гривень на рахунку, якої
були кошти в сумі 5 гривень, після чого
залишив місце вчинення кримінального
правопорушення, обернувши чуже майно
на свою користь та розпорядившись ним
на власний розсуд.

Згідно висновку товарознавчої
експертизи № 9/368 від 19.09.2013 року ринкова
вартість мобільного телефону з
надписом «Nокіа» (Нокіа) з врахуванням
його експлуатаційного зносу, станом на
18.08.2013 року та з умовою, що з моменту
викрадення до моменту представлення на
дослідження, його товарний стан не
змінився, становила 128,00 грн. (сто
двадцять вісім гривень 00 коп,).

Таким чином своїми умисними,
протиправними діями обвинувачений
ОСОБА_1 завдав потерпілій ОСОБА_2
матеріальних збитків на загальну суму
153,00 гривень.

В судовому розгляді обвинувачений
ОСОБА_1 повністю визнав свою
винуватість у вчиненні
інкримінованому йому кримінальному
правопорушенні та надав пояснення про
обставини вчиненого ним кримінального
правопорушення, що абсолютно
аналогічні до викладеного в показаннях
під час провадження досудового
розслідування та вищевикладеної
фабули.

З показань ОСОБА_1 встановлено, що 18
серпня 2013 року близько 13.00 год. він,
ОСОБА_1 знаходився у власних справах на
вул. Замарстинівській у м. Львові,
неподалік кафе-бару «Каприз». В цей час
до нього підійшов візуально знайомий
чоловік на ім'я ОСОБА_6, кличка «ОСОБА_6»
віком 30 років, проживаючий в районі вул.
Гайдамацької, який повідомив що його
знайома на ім'я ОСОБА_2, яка проживає по
АДРЕСА_2 у зв'язку з скрутним становище
з грошима продає хороший телевізор за
200 грн. Його це зацікавило і він вирішив
подивитися на цей телевізор.

Цього ж дня він, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_6
пішли до місця проживання ОСОБА_2.
Зайшовши в помешкання ОСОБА_2 він
оглянув телевізор «Самсунг»і
вирішивши його придбати, зателефонував
до ОСОБА_3, який являється його пасинком
та повідомив останнього, що він
перебуває на на вул. Гайдамацькій,
навпроти старої бані та планує купити
телевізор і запропонував йому підійти
та подивитися на нього спільно з ним,
щоб порадитись чи купувати його.
ОСОБА_3 погодився та прийшов разом із
своїм товаришем на ім'я ОСОБА_5. Коли
ОСОБА_3 перебував в помешканні то
сказав, що телевізор досить не поганий
і, що вартувало б його придбати після
чого він, ОСОБА_1 дав ОСОБА_2 кошти в сумі
200 гривень і попросив ОСОБА_5 та ОСОБА_3
винести телевізор на вулицю та на
автомобілі таксі перемістити до місця
свого проживання, на АДРЕСА_1. Під час
того, як ОСОБА_5 та ОСОБА_3 намагалися
підняти телевізор він, ОСОБА_1
перебував біля них і на поличці, що була
над ним помітив мобільний телефон
марки «Нокіа» сірого кольору з
комбінованим на деяких деталях чорним
кольором. Переконавшись, що за ним та
його діями ніхто не спостерігає та
скориставшись відсутністю стороннього
нагляду він, ОСОБА_1 підійшов ближче і
ще раз оглянувши всіх присутніх в
приміщенні і зауваживши, що ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 заклопотані тим, як винести
телевізор, ОСОБА_2 спостерігає за ними а
ОСОБА_6 очікував на коридорі будинку,
він користуючись моментом забрав з
полиці вказаний телефон та поклав в
одну з кишень штанів, з метою
подальшого продажу, або для власного
користування.

У вчиненому щиро розкаюється та
просить його суворо не карати.

Крім повного визнання ОСОБА_1 своєї
вини, його винуватість у вчиненому
повністю і об'єктивно стверджується
зібраними в ході досудового
розслідування доказами, які містяться
в матеріалах кримінального
провадження № 0003276
внесеного до ЄРДР 11.09.2013р.

Фактичні обставини справи, які
підтверджуються цими доказами, не
оспорювались в судовому засіданні ні
обвинуваченим, ні іншими сторонами
кримінального провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що дії обвинуваченого ОСОБА_1 органом
досудового розслідування вірно
кваліфіковано за ч. 2 ст.185 КК України,
оскільки він вчинив таємне викрадення
чужого майна (крадіжку), повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_1
міру покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, його
наслідки, особу винного, який раніше
неодноразово судимий, не одружений,
неповнолітніх дітей на утриманні
немає, працюючий, на обліку в
психіатричному та психонаркологічному
диспансерах не перебуває, визнання
обвинуваченим своєї вини, його
відношення до вчиненого, вчинення
кримінального правопорушення під час
іспитового терміну за попереднім
вироком.

Обставини, які пом'якшують покарання
згідно ст. 66 КК України щире каяття,
активне сприяння розкриттю
кримінального правопорушення.

Обставиною, що згідно ст. 67 КК України
обтяжує покарання ОСОБА_1 є рецидив
кримінального правопорушення.

Суд вважає, що міру покарання ОСОБА_1
слід обрати у виді позбавлення волі в
межах санкції статті, за якою
кваліфіковано злочин, та частково
приєднати не відбуте покарання за
вироком Шевченківського районного
суду м. Львова від 06.06.2013 року.

Долі речових доказів слід вирішити в
порядку передбаченому КПК України.

З ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави
судові витрати в розмірі 293, 40 грн. за
проведену у справі товарознавчу
експертизу.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України,
суд,-

з а с
у д и в :

ОСОБА_1, 22.04.1957 р. н. визнати винуватим у
вчиненні кримінального правопорушення
передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та
призначити йому покарання у виді трьох
років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до
покарання, призначеного ОСОБА_1 за цим
вироком, частково приєднати не відбуте
покарання за вироком Шевченківського
районного суду м. Львова від 06 червня 2013
року і за сукупністю вироків визначити
остаточне покарання у виді позбавлення
волі на строк три роки шість місяців.

Захід забезпечення кримінального
провадження ОСОБА_1 не обирався.

Строк відбування покарання
засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту
звернення вироку до виконання.

Речовий доказ мобільний телефон марки
«Nокіа» моделі «Q9» (китайського
виробника, ІМЕІ не встановлено), що
знаходиться на зберіганні у камері
зберігання речових доказів
Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у
Львівській області - повернути
потерпілій ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 293, 40
грн. (двісті дев'яносто три гривні сорок
копійок) витрат за проведення
товарознавчої експертизи № 9/368 від
19.09.2013 року.

Апеляційна скарга на вирок може бути
подана протягом тридцяти днів з дня
його проголошення через
Шевченківський районний суд м. Львова
з підстав, передбачених ст.ст.394, 349 КПК
України.

СуддяП. Т. Едер