ВИРОК

іменем України

07
листопада 2007 року справа
№1-94

Королівський
районний суд м. Житомира в складі:
головуючої - Янчук Н.П. при секретарі - Левченко Т.В., Денисенко
Д.М. захисника -
ОСОБА_5 з участю потерпілого - ОСОБА_4представників потерпілого - ОСОБА_2, ОСОБА_3 розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі кримінальну
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1народження, народженого в с. Забріддя Черняхівського району Житомирської
області, одруженого, працює водієм маршрутного таксі ПП "
ПВН" ( м. Житомир, проспект Миру, 57),
проживає: АДРЕСА_1; не судимого,
за ч.1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 липня
2006 року ОСОБА_1 керував автомобілем д.н. НОМЕР_1рухаючись по маршруту № 26
" М"ясокомбінат-Богунія " в м.
Житомирі. Близько 15-00 години до салону автомобіля зайшов ОСОБА_4 з
яким у ОСОБА_1 виник конфлікт з приводу зупинки маршрутного таксі в районі
перехрестя вулиць Східної та Котовського,
де зупинка в тому числі "на вимогу" не передбачена. Після
зупинки маршрутного таксі на зупинці "Автопарк", конфлікт продовжився на вулиці біля
автомобіля. В ході конфлікту ОСОБА_1 умисно наніс удар ногою по лівій нозі
ОСОБА_4, чим спричинив останньому
закриту тупу травму лівої нижньої кінцівки у вигляді синця в ділянці лівого
колінного суглобу та пошкодження внутрішньої повздовжньої зв'язки лівого
колінного суглобу, яка відноситься до
категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Дав покази про те, що дійсно 24 липня 2006 року близько 15
години у нього виник конфлікт з одним із пасажирів, який вимагав зупинити автомобіль в місці, де не передбачена зупинка. Отримавши
відмову, ОСОБА_4 став бити руками і
ногами по дверях автомобіля вимагаючи зупинити автомобіль. На його зауваження
пасажир підійшов до нього ззаду і став наносити удари йому кулаками по голові
та спині. Коли ОСОБА_4 вийшов з автомобіля то знову став бити ногами по його
дверях. Після цього він змушений був вийти з салону та відтягнув пасажира від
автомобіля. Тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не наносив, будь - яких пакетів з речами в його руках не
було, одяг на ньому та мобільний
телефон не пошкодив.

Потерпілий
ОСОБА_4 в судовому засіданні показав,
що 24 липня 2006 року разом зі своєю дружиною рухався в маршрутному
таксі під керуванням ОСОБА_1 Водій відмовився зупинитись на зупинці на його
прохання та прохання дружини. В районі автопарку водій зупинив автомобіль і він
з дружиною вийшов та пройшов кілька метрів. ОСОБА_1 наздогнав його і зненацька
почав бити ногами. Під час побиття ОСОБА_1 побив сервіз, який він ніс в пакеті, розбив мобільний телефон, порвав шорти та футболку, в які він був одягнений. В

результаті
неправомірних дій ОСОБА_1 йому було
завдано матеріальної шкоди в розмірі 1770,
18 гривень, що включає вартість
пошкодженого сервізу, мобільного
телефону, шортів, футболки,
придбаних медикаментів на лікування. Крім того, йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 5 000 гривень.

В судовому
засіданні свідок ОСОБА_6підтвердила факт виникнення конфлікту з приводу зупинки
маршрутного таксі між водієм та її чоловіком ОСОБА_4, з яким вона разом їхала в гості до доньки.
Показала, що після того як вони вийшли
на вулицю і направились в сторону будинку доньки, водій підбіг до чоловіка і почав бити ногами
по колінах. При цьому порвав на ньому футболку,
шорти, побив мобільний телефон та
сервіз, який був в пакеті і який ніс
чоловік.

Свідки
ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 в судовому засіданні показали,
що перебуваючи на вулиці поблизу своїх будинків бачили, як із маршрутного таксі що зупинилось, вийшов потерпілий з дружиною, слідом вискочив водій і наздогнавши
потерпілого став ногами його бити,
наносячи удари по колінах. Під час нанесення ударів водій на потерпілому
порвав одяг, розбив сервіз та мобільний
телефон.

Свідок
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в суді
показали, що 24 липня 2006 року
знаходились в маршрутному таксі № 26. В районі перехрестя вулиць Східної та
Котовського, один з пасажирів почав
вимагати зупинити автомобіль на що водій відмовив, пояснивши відмову відсутністю зупинки в
даному місці. Після цього пасажир почав кричати та стукати ногами по дверях
автомобіля, штовхати в плечі та бити
водія по голові. Водій зупинив автомобіль і запропонував пасажиру вийти, вийшовши пасажир знову став стукати по
автомобілю. На такі дії пасажира, водій
вийшов та відтягнув того від автомобіля.

Судово-медична
експертиза №198 від 07.06.2007 року встановила,
що у ОСОБА_4було виявлено закриту тупу травму лівої нижньої кінцівки у
вигляді синця в ділянці лівого колінного суглобу та пошкодження внутрішньої
повздовжньої зв'язки лівого колінного суглобу,
яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним
розладом здоров'я.

Оцінюючи
в сукупності досліджені докази, суд
вважає доведеною вину підсудного, а
докази достатніми для вирішення питань зазначених у ст. 324 КПК України, що вирішуються судом при постановленні вироку
і кваліфікує дії ОСОБА_1. :

за ч.2 ст. 125 КК України - заподіяння умисного легкого
тілесного ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я.

Невизнання
вини підсудним розцінюється судом як спосіб захисту та ухилення від
кримінальної відповідальності.

Допитані
в суді свідки ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 підтвердили, що саме ОСОБА_1наніс потерпілому ногою удар в
область колінного суглобу.

Судово-медична
експертиза визначила тяжкість виявлених у ОСОБА_4. тілесних ушкоджень, механізм їх утворення за обставин та в
термін, що вказує потерпілий.

Свідок
ОСОБА_9, ОСОБА_10 підтвердили
лише факт виникнення конфлікту в салоні автомобіля між водієм та
пасажиром, який продовжився на вулиці
після зупинки автомобіля коли ОСОБА_1вийшов слідом за ОСОБА_4 та вдарив якого в
область колінного суглобу.

Наведені
обставини спростовують покази підсудного про його непричетність до виявлених у
потерпілого тілесних ушкоджень при судово-медичному освідуванні 26.07.06 р.

Призначаючи
покарання, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу підсудного,
обтяжуючі та пом'якшуючі покарання обставини.

Злочин, передбачений ч.2 ст. 125 КК України не є тяжким.

Обставин, які відповідно до ст.
ст. 66, 67 КК України пом'якшують
чи обтяжують покарання ОСОБА_1 судом не
встановлено.

Досліджуючи
дані про особу підсудного, суд враховує
його вік, поведінку до вчинення
злочину, як у побуті, так і за місцем роботи, його минуле.

ОСОБА_1вперше
притягується до кримінальної відповідальності,
за місцем проживання та роботи позитивно характеризується, тяжких наслідків від його дій не настало.

Із урахуванням
ступеня тяжкості, обставин вчиненого
злочину, його наслідків та даних про
особу підсудного, суд призначає ОСОБА_1
покарання у виді виправних робіт.

Потерпілим
заявлено позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1770, 18 гривень,
з яких 190, 18гр. складають
витрати на придбання медикаментів, 1580,
0 гр. становить вартість пошкодженого майна.

Згідно
висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_4є
легкими з короткочасним розладом здоров'я. Термін амбулаторного лікування, згідно довідки від 01.09.06 р. № 162 виданої
поліклінікою №2 ЦМЛ №1, проходив з 31.07
по 10.08. 06 рік.

На
підтвердження витрат на лікування потерпілим надані фіскальні чеки, які не можуть бути прийняті до уваги, оскільки на них відсутня дата придбання
медикаментів ( за виключенням чека № 4383 про придбання медикаментів від
05.09.2006 p., тобто за межами
терміну амбулаторного лікування ) та відсутні відомості про те, що саме дані медикаменти визначались лікарем
для лікування тілесного ушкодження,
виявленого у ОСОБА_4

Окрім
того, потерпілим не надано жодного
об'єктивного доказу того, що саме
ОСОБА_1побив сервіз, мобільний телефон, порвав одяг на ОСОБА_4 З моменту написання
скарги на ім'я керівника підсудного ОСОБА_11,
подачі заяви до Житомирського MB УМВС України в
Житомирській області, при дачі пояснень
працівнику міліції, який займався
перевіркою заяви стосовно виниклого конфлікту,
відсутні відомості щодо пошкодження будь - якого майна ОСОБА_4

Таким
чином, підстави для задоволення позову в
частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди відсутні.

Вирішуючи
питання про конкретний розмір відшкодування моральної шкоди в грошовій
сумі, суд враховує характер діяння
підсудного, тяжкість тілесних ушкоджень
у ОСОБА_4, які є легкими з короткочасним
розладом здоров'я, моральні страждання
потерпілого пов'язані з їх отриманням,
інші негативні наслідки, зокрема
перебування на амбулаторному лікуванні,
а тому суд вважає, що потерпілому
завдано моральної шкоди, яка підлягає
відшкодуванню в сумі 1 000 гривень, в
решті частині позову слід відмовити.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1за
ч.2 ст. 125 КК України на шість місяців
виправних робіт за місцем роботи засудженого з відрахуванням щомісячно із суми
заробітку десять відсотків в доход держави.

До
набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_1.3апобіжний захід - підписку
про невиїзд.

Стягнути
з ОСОБА_1на користь ОСОБА_41 000 гривень заподіяної моральної шкоди, в решті частині позову відмовити.

Вирок може
бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський
районний суд м. Житомира протягом 15 діб.