У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Кліменко М.Р. і Школярова В.Ф.,

за участю прокурора

Вергізової Л.А.,

розглянувши в
судовому засіданні в м. Києві 27 лютого
2007 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на судові рішення щодо них,
а також ОСОБА_3,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 червня 2005
року

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
раніше не судимого, -

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_2,
раніше не судимого, -

та

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3,
раніше не судиму, -

визнано
винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, і на підставі
ст. 7 КПК України їх усіх звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку
зі зміною обстановки.

Ухвалою Апеляційного суду
Кіровоградської області від 8 листопада 2005 року зазначений вирок змінено. В частині вирішення цивільного позову цей вирок
скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд у порядку цивільного
судочинства.

За вироком суду ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними у тому, що 27
травня 2004 року близько 8-ої год. біля магазину “Квіти”, розташованому на вул.
Леніна у м. Світловодську Кіровоградської області, на ґрунті неприязнених
стосунків між ОСОБА_3 з одного боку та
ОСОБА_1 і ОСОБА_2- з іншого, виникла сварка, яка переросла в бійку, під час
якої ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було спричинено легкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі засудженого
ОСОБА_1 порушується питання про скасування судових рішень щодо нього. На його думку, висновки суду щодо його
винуватості неправильні та не підтверджуються доказами. Стверджує, що суд ухвалив рішення про звільнення його від
кримінальної відповідальності без наявності його згоди, а аналогічне рішення
суду щодо ОСОБА_3 не ґрунтується на законі, оскільки він не є особою, яка
перестала бути суспільно небезпечною. Як потерпілий - ОСОБА_1 посилається на безпідставну відмову суду щодо задоволення його цивільного позову.

ОСОБА_2 у касаційній скарзі наводить
доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам скарги ОСОБА_1

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора про
залишення касаційних скарг без
задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у касаційних
скаргах доводи, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають з таких
підстав.

Винність ОСОБА_1 й ОСОБА_2 у вчиненні злочину підтверджена сукупністю
зібраних по справі, вірно оцінених та обґрунтовано покладених судом в основу
вироку доказів, зокрема,
послідовними показаннями ОСОБА_3 про обставини заподіяння йому
тілесних ушкоджень саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2, показаннями свідківОСОБА_4 і ОСОБА_5, які були очевидцями конфлікту та
спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3, даними висновку судово-медичної
експертизи про характер та локалізацію спричинених ОСОБА_3 тілесних ушкоджень,
іншими доказами.

Уся сукупність зібраних по справі доказів була ретельно проаналізована судом, що дало можливості
дійти обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_1 та ОСОБА_2
у заподіянні ОСОБА_3 легких тілесних
ушкоджень. Тому викладені у скаргах
доводи про незаконність їх засудження, колегія суддів вважає безпідставними.

Посилання у скаргах на те, що суд ухвалив рішення про звільнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від
кримінальної відповідальності без
наявності їх згоди не ґрунтуються на законі, оскільки суд провадження по справі проводив у
звичайному порядку і вироком суду
вони визнанні винними у скоєнні
злочину.

Разом з тим, визнавши ОСОБА_1, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 винними у скоєнні
злочину, суд звільнив їх усіх від кримінальної
відповідальності внаслідок зміни обстановки, що є неправильним.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 7 КПК
України суд своїм вироком може звільнити від
покарання особу, яка вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості,
коли визнає, що з урахуванням
бездоганної поведінки і сумлінного
ставлення до праці цю особу на час розгляду
справи в суді не можна визнати суспільно небезпечною.

Проте суд, постановляючи вирок по справі,
звільнив засуджених не від
покарання, а від кримінальної відповідальності, чим порушив закон.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного
Суду України №12 від 23 грудня 2005 року
“Про практику застосування судами
України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності” суд
касаційної інстанції не
вправі скасувати судові рішення про звільнення особи від
кримінальної відповідальності та закриття
кримінальної справи за
обставинами, передбаченими зазначеними статтями КПК, лише через істотне
порушення прав обвинуваченого.

А оскільки у даній справі ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 одночасно у справі є потерпілими
і засудженими, суд касаційної інстанції
не вправі скасувати судові
рішення щодо названих осіб з
мотивів, наведених ними у касаційних скаргах.

З урахуванням того, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 раніше до кримінальної
відповідальності не притягувались, вчинили злочин невеликої тяжкості, їх
позитивні характеристики та те, що з дня вчинення правопорушення пройшов
тривалий час і нових правопорушень ними не вчинено, місцевий суд дійшов
правильного висновку, що внаслідок зміни обстановки ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
перестали бути суспільно небезпечними.

Доводи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у касаційних скаргах про неправильне вирішення
судом цивільного позову, не відповідають матеріалам справи.

Апеляційний суд, розглядаючи справу за апеляцією ОСОБА_1, скасував
зазначений вирок у частині вирішення цивільного позову, а справу в цій частині
направив на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства. Висновок
суду з наведеного питання належно вмотивований.

Таким чином, у справі не виявлено таких істотних порушень
кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування
постановлених щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 судових рішень, про що порушується питання у касаційних скаргах.

Виходячи з наведеного та керуючись
ст. ст. 394-396 КПК України, колегія суддів,

у
х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційних
скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

с у д д і :

Паневін В.О. Кліменко
М.Р. Школяров
В.Ф.