Справа № 496/2480/15-к
Провадження № 1-кп/496/168/15
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

24.06.2015 року місто Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю

прокурора ОСОБА_3 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка матеріали кримінального провадження за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Усатове Біляївського району Одеської області, українця, громадянина України, учня 11 класу Усатівського навчально-виховного комплексу (школа-гімназія), не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

19.04.2015 року приблизно о 01 годині 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, переконавшись у таємності своїх дій, переліз через паркан на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де через відкриті двері проник до приміщення гаражу, звідки викрав компресор «Міол», вартістю 3000 грн. та електричну дриль «Буран», вартістю 1000 грн., які належать ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_5 переніс викрадене майно за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та розпорядився викраденим за власним розсудом, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в загальному розмірі 4000 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. У вчиненому розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути кримінальне провадження відносно неповнолітнього ОСОБА_5 за його відсутності, претензій матеріального та/або морального характеру до нього не має.

Суд кваліфікує умисні дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого неповнолітнім обвинуваченим кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, що виявилось у тому, що він як під час досудового розслідування, так і під час судового слідства, повно, детально та послідовно розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а також вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин, проте позитивно характеризується за місцем проживання, визнаний таким, що не має судимостей, відповідно до ст. 89 КК України.

Враховуючи особу неповнолітнього обвинуваченого, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, пом`якшуючі покарання обставини, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що покарання неповнолітньому ОСОБА_5 слід призначити в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі винного.

Потерпілий ОСОБА_6 під час кримінального провадження до початку судового розгляду не заявляв цивільний позов про стягнення матеріальної та/або моральної шкоди з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , який вчинив суспільно небезпечне діяння.
Суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим судові витрати відсутні.
Також до обвинувального акту не долучались матеріали кримінального провадження №0000450 від 20.04.2015 року.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Неповнолітнього ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України неповнолітнього ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Речові докази по справі: компресор «Міол» та електричну дриль «Буран» в зборі в пластиковому ящику залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1