Справа №1-43/07
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7
травня 2007 року

Борщівський районний
суд Тернопільської області

в складі головуючого П.В. ЧИР

при секретарі В.І. ОЛІЙНИК

з участю прокурора М.В. Носовського

адвоката ОСОБА_2

представника
служби в справах неповнолітніх

Борщівської
районної державної адміністрації М.В. Яловіца

представника кримінальної міліції в справах

неповнолітніх
Борщівського РВ УМВС України Р.В. Мізюк

потерпілого ОСОБА_4

представника
неповнолітнього підсудного ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Борщеві справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
уродженця і жителя с Гермаківка Борщівського району Тернопільської області,
українця, громадянина України, учня 9-го «б» класу Гермаківської ЗОПІ І - III
ступенів Борщівського району, не судимого, у вчиненні злочину передбаченого
ст. 185 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

7 березня 2007
року біля 12 год. ОСОБА_1,
приїхав разом із своєю матірюОСОБА_3. до фотоательє «Кодак», яке знаходиться в
м.Борщові по вул.Шевченка,44/5, для виготовлення фотографій. Знаходячись у
вказаному місці, ОСОБА_1 побачив на робочому столі фотоательє, мобільний телефон марки «NOKIA» моделі 6021, ІМЕІ
359750/00/992029/6, який належав ОСОБА_4., та вирішив його
викрасти. Скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4. відвернув свою увагу
розмовою зОСОБА_3., неповнолітній ОСОБА_1, діючи умисно, з корисливих
спонукань, таємно викрав мобільний телефон марки «NOKIA», заховавши
його в кишеню куртки та вийшов з приміщення фотоательє на вулицю, де відключив
телефон і повернувся в приміщення фотоательє, а коли побачив, що потерпілий
виявив крадіжку заховав телефон в коробку для замовлень. Всього, ОСОБА_1 вчинив
крадіжку майна ОСОБА_4. на загальну суму 677.50грн., а саме телефон 617
грн.50грн., на рахунку якого було 10 грн., стартовий пакет «DJUICE»
вартістю 50 грн.

Підсудний
ОСОБА_1, вину у вчиненому визнав повністю і дав суду покази, що 7.03.2007 року
він разом із своєю мамою ОСОБА_3. приїхали в м. Борщів, для того, щоб він
сфотографувався на паспорт громадянина України. Біля 11 год. вони зайшли в
фотоательє «Кодак», де його сфотографував ОСОБА_4. Під час перебування в
приміщенні фотоательє почув що ОСОБА_4розмовляє по мобільному телефону, а коли
побачив телефон, то зрозумів, що він дуже дорогий. Фотограф порозмовлявши по
телефоні, поставив його на свій робочий стіл, а сам розмовляв з його мамою.
Скориставшись моментом, коли на нього ніхто не дивився він взяв телефон «НОКІА»
та поставив його собі у кишеню куртки і пішов до виходу. Ще в коридорі
фотоательє телефон почав дзвонити і він, прискоривши кроки, вийшов на вулицю,
та виключив телефон. Телефон поставив у свій черевик та знову зайшов у
приміщення фотоательє. Через деякий час фотограф почав шукати телефон, та
сказав, що його викрали і попросив закрити вхідні двері та нікого не випускати
із приміщення, а він в свою чергу сказав, що викликає міліцію. Він побачив що
із фотоательє немає можливості вийти і незамітно витягнув мобільний телефон з
черевика та поставив на стіл між пакетами та фотографіями. Мати запитувала чи
він не брав мобільного телефона, але він
не

2

признався. Працівники міліції попросили
його з мамою, пройти в міліцію і
вже будучи в приміщенні міліції налякався та розповів,
що дійсно викрав мобільний телефон у ОСОБА_4. Вина підсудного підтверджується
такими доказами.

Потерпілий
ОСОБА_4 показав, що 07.03.07 року біля 12 години в фотоательє прийшли ОСОБА_1
та його мамаОСОБА_3., щоб зробити фотографію. Коли вони були в приміщенні то
він вів розмову по мобільному телефону і поставив його у фотомайстерні на
робочий стіл, де в той час знаходились ОСОБА_1 та його мама. Після цього він
роздрукував фотографії, взяв гроші і вони почали виходити. Син пішов вперед і
вийшов на вулицю, а його мати залишилась і почала розпитувати про цифрові
фотоапарати. КолиОСОБА_3. хотіла вже йти, то він помітив, що на його робочому
столі відсутній мобільний телефон марки «Нокіа-6021» і почав його шукати.
ЗапитавОСОБА_3., а потім зайшов її син ОСОБА_1 і його теж запитав, чи не брав
він мобільний телефон, але вони відповідали, що не брали. Так як в фотоательє
більше нікого не було він сказав закрити двері і викликав міліцію. Коли прийшли
працівники міліції то розпитували Тимківа, але він сказав що не брав і їх
запросили в райвідділ міліції. Він разом з братом почали ще раз шукати телефон
у фотоательє і під час огляду в коробці для заказів його брат знайшов мобільний
телефон марки «Нокіа-6021», який він
відніс в міліцію. Свідок ОСОБА_5.
суду дала покази, що 07.03.07 року вона знаходилася на робочому місці в
фотоательє «Кодак» в м.
Борщеві. Біля 12 години в фотоательє зайшли мама з сином, та направились до
фотомайстерні, де знаходився фотограф ОСОБА_4. Через деякий час ОСОБА_1 вийшов
на вулицю і незадовго повернувся. Ще через деякий час підійшов ОСОБА_4. та
запитував її і ОСОБА_6 чи не брали вони його мобільного телефону. Крім тих
людей, матері і сина, які знаходилися в його майстерні, більше ніхто в
приміщення не заходив. ОСОБА_4 викликав працівників міліції, які
запросилиОСОБА_3 з сином пройти в райвідділ міліції. Свідок ОСОБА_7. дав суду
покази, що 07.03.2007 року він прийшов на своє робоче місце перед обідом та
побачив двох людей, а саме ОСОБА_1 таОСОБА_3. Брат, ОСОБА_4., попросив його
передзвонити на його мобільний телефон так, як його хтось викрав. Він набрав
номер, але був відсутній зв»язок. Тоді ОСОБА_4. подзвонив в міліцію і коли
прийшли працівники міліції ці двоє людей пішли з ними в райвідділ міліції. Він
подумав, що телефон ці люди могли підкинути і почав ще раз оглядати фотоательє.
Під час огляду виявив викрадений телефон брата в паперовій коробці, де були
фотографії.

СвідокОСОБА_3.
дала суду покази, що 07.03.07 року біля 11 години вона з сином ОСОБА_1зайшли в
фотоательє м. Борщева, де фотограф ОСОБА_4. сфотографував її сина. Почала розпитувати
ОСОБА_4. про цифрові фотоапарати, так як в подальшому хотіла купити його своїй
дочці. ОСОБА_4. пішов в інше приміщення, приніс журнал з фотоапаратами, та
почав розказувати, які є цифрові фотоапарати. Син, ОСОБА_1, вийшов на вулицю і
в цей час ОСОБА_4. подивився за своїм
мобільним телефоном, але його не було. Він почав шукати телефон. До
фотомайстерні зайшовОСОБА_7. і ОСОБА_4. сказав, щоб він передзвонив на
його мобільний телефон. Той подзвонив, але був відсутній зв»язок. Тоді ОСОБА_4.
сказав їй, щоб вони віддавали його телефон, бо більше нікого з по сторонніх в
приміщенні не було, якщо ні, то він викличе міліцію. Вона запитала сина, чи він
не брав телефон і він відповів, що не брав. Обшукала сина, але телефону не
знайшла. Пішли в райвідділ міліції, де її син зізнався у крадіжці телефону
ОСОБА_4. та розповів про все. Згідно протоколу огляду місця події, від
07.03.2007 року, проведено огляд місця події, а саме приміщення фотоательє «Кодак» в м.Борщові по вул. Шевченка,
44 «б»( а.с.10). З висновку товарознавчої
експертизи №13/41 від 23.03.2007 року слідує, що вартість мобільного телефону
„Нокіа-6021" який належить ОСОБА_4. становить 617 грн. 50 коп. ( а.с.52). Згідно довідки
виданої магазином «ЛІДЕР GSM» вартість стартового пакета марки «Діджус» становить 50
грн. ( а.с.22). З висновку судово-психіатричної експертизи №150 від 30.03.2007
року слідує, що ОСОБА_1 в період, який відноситься до інкримінованого йому
злочину і в даний час, психічними тимчасовими розладами не страждав і не
страждає, міг давати звіт своїм діям і керувати ними та примусових заходів
медичного характеру не потребує ( а.с.63)

03.04.07 року з
ОСОБА_1 проведено відтворення обстановки та обставин події де він показав, як
саме вчинив крадіжку, що підтверджується протоколом (а.с.66).

Аналізуючи всі дані в їх сукупності суд вважає, що
підсудний ОСОБА_1 вчинив крадіжку чужого майна і такі його дії слід
кваліфікувати за ст. 185 ч. 1 КК України.

3

При обранні міри
покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину і вважає,
що покарання йому слід обрати у виді позбавлення волі.

Суд також враховує, що ОСОБА_1
вчинив злочин в неповнолітньому віці, вперше, щиро розкаюється у вчиненому,
сприяв розкриттю злочину, характеризується позитивно по місцю навчання і
проживання, а також його подальшу бездоганну поведінку і вважає, що на момент постановления вироку він не
потребує застосування покарання, а тому до нього слід застосувати примусові
заходи виховного характеру на підставі ст. 105 КК України у вигляді передачі
під нагляд матері.

По справі
проведено судово - товарознавчу експертизу вартість якої 70 грн. 62 коп., що
підлягає стягненню з матері ОСОБА_1 - ОСОБА_3.

Речові докази:
мобільний телефон «Нокія»6021, який повернуто потерпілому слід залишити в
користуванні потерпілого ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати винним
ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України і призначити
покарання 1 (один) рік позбавлення
волі.

На підставі ст.
105 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з застосуванням
примусових заходів виховного характеру і передати його під нагляд матері
ОСОБА_3.

Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_1підписку про невиїзд відмінити.

Стягнути з
ОСОБА_3 70 грн. 62 коп. в користь НДЕКЦ
при УМВСУ в Тернопільській області за проведення товарознавчої експертизи і
перерахувати на р/р 0215 банку УДК
в Тернопільській області код
24524727 МФО 838012.

Речові докази: мобільний телефон «Нокіа6021», який повернуто потерпілому,
слід залишити в користуванні ОСОБА_4.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного /суду Тернопільської
області через

Борщівський районний суд протягом
15 діб.