Справа № 366/6/15-к
Провадження № 1-кп/366/14/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2015 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків, Київської області кримінальне провадження за обвинувальним актом за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000090 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залісся, Чорнобильського району, Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 04.04.2011 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 3 роки, звільнився 11.01.2014 року по відбуттю строку покарання. обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:
29.09.2014 року приблизно о 07 годині, маючи на меті назбирати виробів з кольорових металів, оминаючи контрольно-пропускні пункти міліції встановлені по периметру зони відчуження. Через прорив у дротяній огорожі. В районі с. Старі Соколи. Незаконно проник на територію зони відчуження. Та близько 19 години 30 хвилин прибув у відселене село Лелів, де в одному з відселених будинкув залишився переночувати. Наступного дня, 30.09.2014 року перебуваючи у відселеному селі Лелів. У період часу з 07 до 13 години, ОСОБА_4 на території відселених господарств назбирав виробів з кольорового металу у вигляді фрагментів мідного дроту. Склавши їх до поліпропіленового мішка, якого він взяв з дому, маючи на меті перемістити їх за межі зони відчуження без проведення дозиметричного контролю у с. Старі Соколи, з метою збуту. Виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, під час переміщення виробів з кольорового металу за межі зони відчуження, близько 13 год. 30 хв.. 30.09.2014 року в районі відселеного села Лелів, ОСОБА_4 був виявлений та затриманий працівниками міліції, з виробами з кольорового металу, загальною вагою 12,5 кг.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, підтвердження ним обставин вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, суд визнає на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року) недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року), проти яких, він не заперечує.

Вищезазначені встановлені судом обставини підтверджуються доказами, що отримані судом з досліджених у судовому засіданні таких процесуальних джерел доказів, як показання обвинуваченого.

Зокрема, допитаний, як обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. У вчиненому розкаявся. Крім того, показав, що після звільнення з місць позбавлення волі проживав періодично в с. Макалевичі зі співмешканкою або в с. Старі Соколи з матір`ю. Роботи в селі не було. Спершу після звільнення з місць позбавлення волі йому допомагала його мати, давала консервацію, а потім сказала. Що немає змоги постійно його годувати і перестала йому допомагати. З метою заробити трохи грошей він вирішив назбирати металобрухту та здати. Щоб у подальшому на виручені гроші придбати продуктів харчування. 29.09.2014 року він зібрався та пішки пішов в бік зони відчуження. Про зону відчуження він знав, оскільки родом із с. Залісся, зав що туди не можна заходити, там радіація. Однак, не зважаючи на заборону, він пройшов пішки 30 кілометрів від місця свого проживання до зони відчуження, де через прорив у дротяній огорожі проник на її територію. Зайшовши до найближчого відселеного будинку він залишився ночувати. Наступного дня, зранку він почав збирати по господарствах металобрухт у вигляді мідного дроту. Назбиравши приблизно 12,5 кг. поклав його до мішка, який він приніс із собою та вирушив у зворотному напрямку, до дому, але був затриманий працівниками міліції.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує:

- наявність обставин, які у відповідності до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання - щире каяття;

- наявність обставин, які у відповідності до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання рецидив злочинів.

При обранні міри покарання, суд враховує також, ступінь тяжкості та громадську небезпеку скоєного кримінального правопорушення, данні, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного та наявність постійного місця проживання, що у своїй сукупності суттєво знижує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та значно пом`якшує покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 мінімальне покарання передбачене санкцією ч. 3 ст. 267-1 КК України у вигляді 2 років обмеження волі із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе і без її безпосередньої ізоляції від суспільства. Разом з цим в силу вимог ст. 76 Кримінального кодексу України на обвинуваченого слід покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Така міра покарання буде достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, у матеріалах кримінального провадження наявні речові докази, щодо яких необхідно ухвалити процесуальне рішення при постановленні вироку, а саме вироби із кольорового металу у вигляді мідного дроту загальною вагою 12 кілограм 500 грам, які знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Відділу зони ЧАЕС ГУМВС України в Київській області передати до ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» для знищення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі звільнити з випробуванням з встановленням іспитовим строку на 1 (один) рік, поклавши відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, у матеріалах кримінального провадження наявні речові докази, щодо яких необхідно ухвалити процесуальне рішення при постановленні вироку, а саме вироби із кольорового металу у вигляді мідного дроту загальною вагою 12 кілограм 500 грам, які знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Відділу зони ЧАЕС ГУМВС України в Київській області передати до ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» для знищення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його нене скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно

Копія виготовлена 17.02.2015 року

Вирок не набрав законної сили

Суддя ОСОБА_1

Секретар ОСОБА_2