Справа № 482/1330/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2015 року м.Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Баку Республіка Азербайджан, громадянина України, з середньою освітою, невійськовозобов`язаного, неодруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого в порядку 89 КК України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України,
В С Т А Н О В И В:

З початку лютого 2023 року обвинувачений ОСОБА_4 , точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, до 17.07.2015 року, будучи фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, що передбачено законодавством, діючи умисно та протиправно, з метою незаконного здійснення операцій з брухтом чорного металу, в порушення вимог ст.4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року, згідно якої операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами, ОСОБА_4 на території свого фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 став займатися прийомом брухту чорного металу від населення, не маючи на це спеціального дозволу, при цьому розраховувався готівкою з розрахунку 2 грн. 60 коп. за 1 кг чорного металу.

17.07.2015 року в період часу з 18 год. 30 хв. по 20 год. 00 хв. за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 згідно ухвали слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.07.2015 року було проведено обшук, в ході якого у дворі домоволодіння було виявлено та вилучено брухт чорного металу загальною вагою 1162 кг, металеві механічні ваги «Секер», за допомогою яких ОСОБА_4 зважував прийнятий від населення металобрухт та електронний калькулятор, за допомогою якого він здійснював обчислення для розрахунку з населенням за прийнятий металобрухт.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними, протиправними діями, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.213 КК України, а саме, здійснення операції з брухтом чорних металів фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.

24.07.2015 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.213 КК України щодо узгодженого покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік та згоди сторін на його призначення щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь яких обставин, які примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним або суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, яке враховуючи положення ст.12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення

обвинуваченого суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.213 КК України як здійснення операції з брухтом чорних металів фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в ході судового провадження не виявлено.

Суд, в порядку ст.474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в кримінальному провадженні № 482/1330/15-к (ЄРДР № 0000478) між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке відповідає санкції ч.1 ст.213 КК України, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме у виді обмеження волі строком 1 рік.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України і призначити йому покарання 1 (один) рік обмеження волі.

Згідно частин 2, 3 ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В силу п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції та повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази по кримінальному провадженню: брухт чорного металу загальною вагою 1162 кг, металеві механічні ваги «Секер», електронний калькулятор передати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 діб до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Головуючий: