В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2012 Справа №1915/18083/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

при секретарі Пилипець О.І.

з участю прокурора Тронки Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залы суду у м.Тернополі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше несудимого,

- за ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1, перебуваючи на початку червня 2012 року на автовокзалі м.Тернополя, випадково зустрів невстановлену слідством особу, яка під час розмови запропонувала ОСОБА_1 підробити знайдений ним незадовго до зустрічі пустий бланк посвідчення учасника війни, що дає ряд передбачених законом пільг, зокрема - безкоштовного проїзду в приміському залізничному транспорті, на що він погодився та усвідомлюючи свої протизаконні дії, з корисливих міркувань та знаючи, що не є учасником війни і не має права на безкоштовний проїзд, передав за попередньою домовленістю та у визначений час вищевказаній невстановленій слідством особі пустий бланк посвідчення учасника війни, свою фотографію, після чого в обумовлений час ОСОБА_1 отримав підроблене посвідчення учасника війни № 973857 із записом про видачу 14 квітня 2001 року Косівським управлінням праці та соціального захисту населення на його ім'я із його фотокарткою, за що заплатив 30 грн. У подальшому в період з кінця червня 2012 року до 21 вересня 2012 року підсудний ОСОБА_1, усвідомлюючи свої протизаконні дії, періодично використовував завідомо підроблене посвідчення для здійснення безкоштовних проїздів приміськими дизель-поїздами на дільниці «Тернопіль-Білка» Львівської залізниці та у зворотному напрямку.

Так, 21 вересня 2012 року близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_1 здійснив посадку по зупиночному пункті Білка в приміський дизель-поїзд № 6245 сполученням «Ланівці Тернопіль» з метою доїхати до залізничної станції Тернопіль, де під час перевірки наявності безквиткових пасажирів, він пред'явив провіднику-кондуктору підроблене посвідчення, на підставі якого останнім підсудному було видано нульовий квиток, який він використовував з метою пільгового безоплатного проїзду, однак того ж дня був затриманий працівниками транспортної міліції, які дане посвідчення вилучили.

Допитаний як підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що на початку червня 2012 року поблизу видавництва «Збруч», що в м.Тернополі по вул.Живова, він знайшов незаповнений бланк посвідчення учасника війни і оскільки не працював і у нього було важке матеріальне становище, вирішив забрати його собі, оскільки знав, що власники даного посвідчення мають пільги під час проїзду в міських та приміських видах транспорту. Через декілька днів підсудний, перебуваючи на автовокзалі м.Тернополя випадково зустрів жінку на ім'я «Леся», із якою познайомився в травні 2012 року та якій розповів про знахідку, а остання повідомила йому, що може допомогти у виготовлені підробленого посвідчення, однак для цього їй необхідно надати знайдений ним бланк та фотокартку, на що він погодився та одразу ж передав їй бланк, який знайшов незадовго до зустрічі та свою фотокартку і вони домовились про наступну зустріч, при якій він отримає готове посвідчення. Прийшовши на автовокзал м.Тернополя він зустрівся із жінкою на ім'я «Леся», яка надала йому підроблене посвідчення учасника війни із його фотографією, вписаними його даними, серією та номером, а також із печаткою Косівського управління праці та соціального захисту населення, а він їй за це надав 30 грн. В подальшому він періодично користувався даним підробленим посвідченням з метою пільгового проїзду приміськими дизель-поїздами на дільниці «Тернопіль-Білка» Львівської залізниці та у зворотному напрямку. Так, 21 вересня 2012 року близько 17 год. 00 хв. він здійснивши посадку в приміський дизель-поїзд № 6242 сполученням «Тернопіль-Ланівці» та слідуючи ним до ст.Тернопіль, для безоплатного проїзду пред'явив посвідчення учасника війни АТ №973857, видане 14 квітня 2001 року Косівським управлінням соціального захисту населення на його ім'я, та провідник надав йому пільговий безкоштовний квиток. На ст.Збараж до нього підійшли працівники міліції та попросили пред'явити квиток на проїзд, а оскільки в нього квиток пільговий, то попросили пред'явити документ, на підставі якого його видали, однак запідозривши по відтиску печатки, що воно містить ознаки підробки, працівники міліції по прибуттю на ст.Тернопіль запросили його пройти в ЛВ на ст.Тернопіль для надання пояснень з приводу того, звідки у нього дане посвідчення, де він їм розповів, що дане посвідчення учасника війни йому підробила жінка на ім'я «Леся» з метою безоплатного проїзду в приміських поїздах та він чітко усвідомлював, що використовуючи дане посвідчення вчиняє злочин, оскільки не являється ветераном війни, і посвідчення даного типу органами державної влади йому ніколи не видавались.

Підсудний ОСОБА_1, визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК країни, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового слідства доказами, що її підтверджують, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, зясувавши думку учасників процесу щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.299 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши при цьому, чи правильно розуміють підсудний та інші учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1, суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, фактичні обставини справи, особу винного, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивну характеристику за місцем реєстрації, та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що помякшують покарання, суд відносить повне визнання підсудним вини, щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Враховуючи сукупність помякшуючих обставин, особу підсудного, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення у виді мінімального розміру штрафу в доход держави, яке буде достатнє для виправлення ОСОБА_1 та попередження нових злочинів.

По справі проведена судово-технічна експертиза документів №1-1443/12 від 04 жовтня 2012 року, вартість якої в сумі 470 грн. 40 коп. слід стягнути із ОСОБА_1 в користь НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області: код 24524727, банк одержувача ГУДКУ в Тернопільській області, МФО 838012, р/р 0463 з призначенням платежу: «За проведення судово-технічної експертизи документів №1-1443/12 від 04 жовтня 2012 року».

Речові докази у справі:

· два пільгових квитка, що зберігаються при матеріалах кримінальної справи слід зберігати при матеріалах кримінальної справи;

· посвідчення учасника війни серії АТ 973857, виданого на імя ОСОБА_1, яке направлене для перевірки та постановки на облік в ДНДЕКЦ МВС України слід залишити там же.

До вступу вироку в законну силу раніше обраний ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України (в редакції 1960 року) і п.11 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції 2012 року), суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України і призначити йому за даним злочином покарання у виді 510 (пятсот десяти) грн. штрафу в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 вартість проведеної у справі судово-технічної експертизи документів №1-1443/12 від 04 жовтня 2012 року в сумі 470 грн. 40 коп. в користь НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області: код 24524727, банк одержувача ГУДКУ в Тернопільській області, МФО 838012, р/р 0463 з призначенням платежу: «За проведення судово-технічної експертизи документів №1-1443/12 від 04 жовтня 2012 року».

· судово - технічної експертизи документів № 1-1443/12 від 04 жовтня 2012 року в сумі 470 грн 40 коп. з призначенням платежу: За проведення судово технічної експертизи документів № 1-1443/12 від 03 жовтня 2012 року».

Речові докази у справі:

· два пільгових квитка, що зберігаються при матеріалах кримінальної справи зберігати при матеріалах кримінальної справи;

· посвідчення учасника війни серії АТ 973857, виданого на імя ОСОБА_1, яке направлене для перевірки та постановки на облік в ДНДЕКЦ МВС України залишити там же.

Раніше обраний ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення

Головуючий суддяОСОБА_2