Справа №10-198 2008р. Головуючий
в суді І-ї інстанції - Орінко В.В.
Доповідач у апеляції -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня
2008 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого:
Палічука А.О.

Суддів:
Бабича О.П.

Коротченка
В.В.

з участю прокурора:
Хохлаткіна В.В.

скаржника: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді матеріали справи за апеляцією ОСОБА_1 на постанову
Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 8 липня 2008 року.

13 травня 2008 року постановою прокурора
Бобринецького району порушена кримінальна справа щодо ОСОБА_1 за ознаками злочину,
передбаченого ст.143 ч.2 КК України (в ред. 1960р.)

З постанови про порушення кримінальної справи
вбачається, що ОСОБА_2, достовірно знаючи про порядок та умови набуття права на
земельну ділянку, маючи на меті незаконне заволодіння земельною часткою (паєм),
яка належала на праві власності згідно виданого сертифікату права на земельну
частку (пай) ОСОБА_3, вступив у злочинну змову з ОСОБА_1, після чого вони
04.07.2000 року прибули до
Бобринківської сільської ради Бобринецького району. У подальшому шляхом
зловживання довірою ОСОБА_4, яка працювала секретарем Бобринківської сільської
ради, ввівши її в оману, ОСОБА_2 повідомив останній про наявність згоди з ОСОБА_3 на право представництва
її інтересів ОСОБА_1 щодо оформлення спадкового майна, яке залишилося від
померлого чоловіка ОСОБА_5 У свою чергу ОСОБА_6, діючи в інтересах і в
присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст. ст. 41, 43 Закону України
«Про нотаріат», 4 жовтня 2000 року в приміщенні Бобринківської сільської ради,
не пересвідчившись в присутності ОСОБА_3, склала, завірила та скріпила печаткою
сільської ради доручення від імені жительки с.Сорочаново Миколо - Бабанківської
сільської ради ОСОБА_3 на право продажу земельної частки (паю) №43, яким надала
право ОСОБА_1 продати належну ОСОБА_3 земельну частку (пай), розміром 8,25 га,
вартістю 60566 грн., яке в подальшому видала ОСОБА_1; в цей же день ОСОБА_6 в
сільській раді у відсутності ОСОБА_3 завірила та скріпила печаткою вищевказаної
сільської ради доручення № 44, складеного ОСОБА_1, від імені ОСОБА_3, яким
уповноважила ОСОБА_1 оформити спадкову справу по продажу земельної частки (паю)
належній ОСОБА_3 Вказане доручення також було передане ОСОБА_1

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований
на незаконне заволодіння чужим майном, 16 серпня 2000 року ОСОБА_1, діючи від
імені ОСОБА_3, незаконно уклала з громадянином ОСОБА_2 нотаріально посвідчений
договір купівлі - продажу права на земельну частку (пай), який продала
останньому за 1000 грн., чим позбавила ОСОБА_3 права на приватну власність на
земельну частку (пай) та завдала останній матеріальних збитків на суму 60566
грн.

29.05.2008 року ОСОБА_1, вважаючи
вищевказану постанову прокурора Бобринецького району про порушення кримінальної
справи щодо неї незаконною, звернулася до Бобринецького районного суду
Кіровоградської області зі скаргою у порядку ст.236-8 КПК України.

Постановою
Бобринецького районного суду Кіровоградської області від
8 липня 2008 року скарга ОСОБА_1 на зазначену вище постанову про порушення кримінальної справи щодо останньої залишена
без задоволення.

В апеляції ОСОБА_1 просить скасувати
постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 8 липня 2008
року та постанову прокурора Бобринецького району від
13.05.2008 року про порушення кримінальної справи щодо неї, оскільки вказані постанови є незаконними; також апелянт просить
відмовити у порушенні кримінальної справи стосовно неї.

Заслухавши доповідача, думку скаржника ОСОБА_1, яка підтримала свою
апеляцію, міркування прокурора, що заперечував проти доводів апеляції, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона
підлягає задоволенню за слідуючих підстав.

Відповідно до ст.94 ч.2 КПК України справа може бути порушена тільки у тих
випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину. Згідно
до ст.98 ч.1 КПК України приводи і підстави для порушення кримінальної справи
повинні бути зазначені у самій постанові про її порушення. Проте вимоги
вказаних статей Закону при порушенні кримінальної справи виконані не були.
Зокрема, у постанові про порушення кримінальної справи від 13 травня 2008 року
прокурором не вказано, на підставі яких достатніх даних ним прийнято рішення
про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину,
передбаченого ст.143 ч.2 КК України (в ред. 1960р.).

Більше того, як вбачається з матеріалів
справи 16.08.2000 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсно був укладений договір купівлі-продажу, згідно
умов якого ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_3 через її представника ОСОБА_1 право на земельну
частку (пай), розміром 8,25 га, за що сплатив ОСОБА_3 1000 грн. На підставі
договору купівлі-продажу земельної частки ОСОБА_2 була виділена в натурі земельна
ділянка, виготовлені правовстановлюючі документи на його ім'я, які пройшли
державну реєстрацію та з 2000 року він відкрито володіє і користується
зазначеною землею, про що було відомо ОСОБА_3 та посадовим особам
Миколо-Бабанської сільської ради. Зазначені обставини свідчать про наявність
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 цивільно-правових відносин, що вказує на відсутність у діях ОСОБА_1 ознак злочину,
передбаченого ст.143 ч.2 КК України (в ред.1960р.). При цьому доручення на
представництво інтересів ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_1 та договір купівлі-продажу
права на земельну частку посвідчували посадові особи, а саме секретар
Бобринківської сільської ради та приватний нотаріус ОСОБА_7, які самостійно
несуть відповідальність за свої дії.

Крім того, при порушенні 13 травня 2008 року кримінальної справи стосовно
ОСОБА_1 за ст.143 ч.2 КК України (в ред.1960р.) прокурором не було враховано,
що на час порушення справи діяв Кримінальний кодекс України від 5 квітня 2001 року, який пом'якшує кримінальну відповідальність за шахрайство (ст.190 ч.2 КК
України), у зв'язку з чим на підставі ст.5 КК України має зворотну дію у часі,
тобто поширюється на осіб, які
вчинили відповідні діяння до
набрання таким законом
чинності. За таких обставин, прокурор Бобринецького району зобов'язаний
був за наявності приводів та підстав порушити щодо ОСОБА_1 кримінальну справу
за ст.190 ч.2 КК України.

Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вказані вище
постанову суду першої інстанції та постанову прокурора Бобринецького району
щодо ОСОБА_1 як необґрунтовані, а також відмовити в порушенні кримінальної
справи стосовно останньої.

Керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 8 липня 2008 року
про залишення скарги ОСОБА_1 без задоволення та постанову
прокурора Бобринецького району про порушення кримінальна справа стосовно
ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ст.143 ч.2 КК України (в ред.
1960р.), - скасувати.

Відмовити
у порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю у її діях
складу злочину, передбаченого ст.143 ч.2 КК України (в ред. 1960р.).

СУДДІ: