ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015 року

м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові, українка, гр-нка України, з середньою освітою, не працює, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , судима: - 04 листопада 2004 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки; - 07 вересня 2005 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі; - 17 лютого 2010 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, яке відбула, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони провадження: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , маючи судимості за вчинення інших умисних злочинів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин незаконно придбала наркотичний засіб у медичному шприці опій ацетильований масою у сухій речовині 0,047 гр, який продовжила незаконно зберігати при собі без мети збуту. 07 березня 2013 року приблизно о 15 год 44 хв в першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 на сходинковій клітині між четвертим та п`ятим поверхом мешканцями будинку була виявлена у непритомному стані ОСОБА_6 , яка в руці тримала медичний шприц, в якому була рідина коричневого кольору. Через деякий час того ж дня ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаному під`їзді названого будинку була затримана працівниками міліції, а вказаний медичний шприц з рідиною коричневого кольору в неї вилучено.

Вилучена у ОСОБА_6 речовина (рідина коричневого кольору) є особливо небезпечним наркотичним засобом опій ацетильований, обіг якого заборонено згідно з Переліком, затвердженими Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (Таблиця 1, Список №1), розмір якого не становить великий (Таблиця 1, затверджена наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000р.).

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у висунутому звинуваченні не визнала і пояснила, що дійсно 07 березня 2013 року приблизно о 15 год 50 хв, перебуваючи в першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , була затримана працівниками міліції, а поруч з нею на сходах останні вилучили медичний шприц з рідиною коричневого кольору. Водночас, вона наполягала на тому, що їй стало погано, а тому вона випадково опинилася у приміщенні зазначеного під`їзду, де втратила свідомість. Коли вона прийшла до тями, то поруч з нею були працівники міліції, які повідомили, що ними знайдено шприц, проте вона до цієї знахідки не має ніякого відношення, наркотичних засобів ніколи не придбавала, не вживала і не вживає, походження цього шприца їй не відомо, про що вона відразу заявила під час затримання.

Не зважаючи на захисну позицію ОСОБА_6 , її винуватість у вчиненні злочину за вказаних вище обставин підтверджується всієї сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, як видно з дослідженого судом протоколу огляду місця події від 07 березня 2013 року, проведеного слідчим ОСОБА_8 за участю понятих ( ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ) та особи, яка назвалася « ОСОБА_11 », на сходинковому майданчику між четвертим та п`ятим поверхом в першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 виявлена жінка, яка назвалася « ОСОБА_11 », біля неї на сходах виявлений медичний одноразовий шприц ємкістю 5 мл, частково заповнений рідиною коричневого кольору, який за словами жінки їй не належав. Зауважень до вказаного протоколу з боку учасників цієї слідчої дії не було.

Згідно з даними перевірки відбитків пальців за дактилокартою від 19 травня 2014 року встановлено, що відбитки пальців жінки, яка назвалася « ОСОБА_11 », безспірно належать обвинуваченій ОСОБА_12 .

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні протоколу впізнання за фотознімками від 23 грудня 2014 року свідок ОСОБА_13 впізнала жінку, яка зображена на фотографії за № 3 і перебувала в першому під`їзді буд. АДРЕСА_2 між четвертим та п`ятим поверхом у непритомному стані і в руці тримала медичний шприц з рідиною коричневого кольору.

Під час дослідження вказаних документів обвинувачена ОСОБА_6 визнала, що на вказаній у протоколі впізнання фотографії № 3 міститься її фото, розгубившись, вона дійсно назвалася працівникам міліції даними своєї невістки (дружина брата) як « ОСОБА_11 », лише потім, оскільки було з`ясовано її дійсне прізвище, ім`я, по-батькові, вона зізналася у тому, що приховувала дійсні дані щодо себе. Даного факту вона не оспорює і жалкує про те, що вводила в оману працівників міліції тривалий час.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 понятий огляду місця події показав, що разом з сусідкою ОСОБА_13 приймав участь в огляді місця події за безпосередньою участю обвинуваченої ОСОБА_6 , при цьому у протоколі цієї слідчої дії правильно і повно відображено її хід та результати, зауважень з будь-якої сторони, в т.ч. від ОСОБА_6 , не було, а за наслідками її проведення був вилучений медичний шприц, що було засвідчено підписами понятих. Як також уточнив свідок, на його адресу ОСОБА_6 виловлювала погрози у зв`язку з його участю в слідчих діях.

Враховуючи наведені дані в їх сукупності суд вважає встановленим, що вказаний огляд місця події 07 березня 2013 року відбувався за участю безпосередньо ОСОБА_6 , яка називалася « ОСОБА_11 ».

Зважаючи на вказані обставини, суд визнає допустимим доказом винуватості обвинуваченої дані, які містить вказаний протокол огляду місця події, оскільки ці дані отримані у спосіб, з підстав та у порядок, передбачені процесуальним законом, факт приховання ОСОБА_6 дійсних даних про себе, не ставить під сумнів допустимість даних, які були отримані внаслідок проведеної слідчої дії.

Крім того, свідок ОСОБА_14 , будучи безпосередньо допитаним судом, також показав, що проживає в першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , 07 березня 2013 року у після обіденний час він дізнався від сусідки ОСОБА_13 про те, що на сходах в під`їзді сидить в незрозумілому стані невідома жінка. Він вийшов зі своєї квартири, то побачив ОСОБА_6 , яка сиділа в під`їзді на сходинковій клітині між четвертим та п`ятим поверхом біля поручня, притулившись до поручнів та тримаючи в правій руці медичний із пластика прозорий одноразовий шприц ємкістю 5 мл, вміст його не відомий. У ОСОБА_6 був стан легкого запаморочення, як він, свідок, припустив, маючи медичну освіту, від вживання наркотику, тому почав проганяти її з під`їзду. ОСОБА_6 не поспішала, верталася за сумочкою, яку забула, при цьому висловлювала невдоволення тим, що її потурбували, шприц вона тримала при собі. ОСОБА_6 він, свідок, спілкувався один, інших осіб не було. Разом з тим, виявилося, що ОСОБА_6 під`їзду не покинула і коли її через деякий час затримали працівники міліції, біля неї був вилучений медичний шприц, схожий зовні на той, який він бачив раніше в руці ОСОБА_6 , інших шприців не вилучалося. Як уточнив свідок, на даний час він не пам`ятає, чи було щось в шприці, припустивши, що він був пустий.

Під час огляду в судовому засіданні за клопотанням захисту речових доказів встановлено, що речовим доказом у даному провадженні, відповідно і предметом експертного дослідження від 5 березня 2013 року, є медичний із пластика прозорий одноразовий шприц ємкістю 5 мл., який у належний спосіб опечатаний експертом, який проводив експертизу 5 березня 2013 року.

Згідно з дослідженим в судовому засіданні висновком експерта від 5 березня 2013 року, речовина (рідина коричневого кольору), яка містилася у вилученому за описаних вище обставин шприці, є особливо небезпечним наркотичним засобом опій ацетильований, масою у сухій речовині 0,047 гр. При цьому також експертом встановлено, що об`єкт дослідження (одноразовий медичний шприц ємкістю 5 мл частково заповнений рідиною коричневого кольору) надійшов у пакеті, який був прошитий ниткою, кінці якої заклеєні та опечатані за допомогою склеєних паперових смужок, на яких у свою чергу є відбитки печатки «Для пакетів № 1 МВС України. Святошинське РУ ГУ МВС України в м. Києві» та пояснювальний напис «одноразовий медичний шприц ємкістю 5 мл частково заповнений речовиною…», вилучений по вул. Вернадського, 73 в м. Києві, підписи /слідчий ОСОБА_8 /, поняті / ОСОБА_9 , ОСОБА_10 /, при цьому порушення цілісності пакування, що забезпечує зберігання об`єктів дослідження й запобігання несанкціонованому доступу, не виявлено, що також знайшло своє повне підтвердження під час дослідження фото таблиць до даного висновку експерта.

Оцінюючи за таких обставин на предмет достовірності показання обвинуваченої, а також свідка ОСОБА_14 , суд приймає до уваги те, що показання саме вказаного свідка повністю узгоджуються з іншими дослідженими судом та наведеними вище доказами, зокрема, даними, що містять протоколи огляду місця події та впізнання, а тому визнає показання свідка ОСОБА_14 щирими і кладе в основу вироку, критично оцінюючи при цьому відповідно показання обвинуваченої в тій частині, в якій вони суперечать показанням вказаного свідка.

Всупереч доводам сторони захисту про непричетність ОСОБА_6 до виявленого біля неї наркотичного засобу вказує, на думку суду, і поведінка останньої відразу після вчиненого.

Обвинувачена ОСОБА_6 наполягала на тому, що шприц з наркотиком опинився біля неї випадково, разом з тим, не зважаючи на таку її позицію (нібито непричетність до злочину), вона відразу вдалася до відвертих провокацій, приховуючи дійсні дані про себе. Обвинувачена з цього приводу пояснила, що вона розгубилася, коли побачила працівників міліції. Однак, на нещирість таких її пояснень вказує тривалий характер її нібито «розгубленості», тобто поки іншими засобами, в тому числі із залученням спеціалістів, що потребувало значного часу, об`єктивно не було встановлена особа обвинуваченої.

Крім того, обвинувачена, будучи викритою свідком очевидцем подій, який не підтримував з нею жодних стосунків, що визнала в судовому засіданні і сама обвинувачена, відтак не мав підстав для оговору, висловлювала погрози на його адресу.

Натомість, суд оцінює як недопустимі дані, які містить досліджений судом інший протокол впізнання за фотознімками від 16 грудня 2014 року, на якому свідок ОСОБА_15 також впізнав ОСОБА_6 , оскільки вказаний протокол не містить належного підпису одного понятого, а з самого його тексту не видно, за яких саме обставин вказаний свідок побачив особу, яку згодом впізнав.

Крім того, той факт, що під час судового розгляду з незалежних від суду причин не вдалося провести дактилоскопічну експертизу вилученого медичного шприца на предмет наявності на ньому відбитків пальців обвинуваченої, що суд тлумачить виключно в інтересах її самої відбитків пальців ОСОБА_6 на вилученому шприці не встановлено, не ставить під сумнів інші наведені докази причетності обвинуваченої до зберігання наркотичних засобів саме у цьому шприці (протоколи огляду місця події та впізнання, показання свідка ОСОБА_14 ).

За таких обставин, ґрунтуючись на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин справи, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, тлумачачи при цьому всі сумніви на користь обвинуваченої, суд вважає доведеним факт незаконного зберігання ОСОБА_6 у медичному шприці наркотичного засобу опій ацетильований масою у сухій речовині 0,047 гр.

Об`єктивно і безспірно доведений під час судового розгляду факт незаконного зберігання ОСОБА_6 наркотичного засобу прямо вказує на її причетність і до його незаконного придбання, при цьому те, що не встановлено конкретних обставин його придбання (час, місце, умови та джерело), не впливає на правову оцінку таких дій ОСОБА_6 як злочинних.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 , без передбаченого законом дозволу придбала та зберігала без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований масою у сухій речовині 0,047 гр, а тому ці її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винної, яка неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, проте належних висновків для себе не зробила, після вчинення даного злочину продовжила свою злочинну діяльність, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , не встановлено. Обставиною, що його обтяжує, суд визнає рецидив злочинів.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також враховуючи матеріальний стан обвинуваченої, стан її здоров`я, суд вважає за неможливе її виправлення в умовах без ізоляції від суспільства, а тому призначає ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

Остаточне покарання, враховуючи зазначені обставини, має бути призначено ОСОБА_6 в порядку ч. 4 ст. 70 КК України із застосуванням принципу часткового складання призначених покарань, оскільки встановлено, що вона вчинила цей злочин до постановлення щодо неї вироку Ірпінського міського суду Київської області від 27 листопада 2014 року за яким, з урахуванням внесених до нього змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2015 року, її засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України також із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, яке ОСОБА_6 відбуває реально - строк відбування покарання зараховано з 20 червня 2013 року.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид покарання, наявність підстав вважати, що ОСОБА_6 , з огляду на дані про його особу та репутацію (численні судимості), зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду, суд, приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченої, вважає за необхідне в порядку ст. 377 КПК України раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст. ст. 177179, 199, 205, 366-371, 373-377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_16 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за якою призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підстави ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_17 покарання шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Ірпінського міського суду Київської області від 27 листопада 2014 року, у виді позбавлення волі строком на п`ять років із зарахуванням покарання, відбутого частково за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 27 листопада 2014 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_17 рахувати з 20 червня 2013 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ залишити без зміни до набрання вироком законної сили і утримувати її у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

На підставі ч. 2 ст. 122 КПК України стягнути з ОСОБА_6 на відшкодування судових втрат за проведення експертизи 293 грн 40 коп в дохід держави.

Речові докази: наркотичний засіб опій ацетильований масою у сухій речовині 0,047 гр,, який зберігається в камері схову речових доказів Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_18