Справа № 1-231/2006 р.
№ 1-5 / 2007 р.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня
2007 року Крюківський районний суд міста Кременчука, Полтавської області, в
складі: Головуючого судді Демиденко І.О., при секретарях Коптяєвій Т.М., Скічко
Н.В. за участю прокурора Сеннікова А.Б., адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Кременчуці справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Руза, Московської області, Росії, українця,
громадянина України, з вищою освітою, працюючого директором ДП
„Кременчукгазпостач" ТОВ „Нафта-регіон" - проживаючого в АДРЕСА_1, раніше не судимого, в скоєнні злочину,
передбаченого ст.367 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ

07.02.2005 року
прокурором м.Кременчука була порушена кримінальна справа за ознаками злочину,
передбаченого ст.364 ч.2 КК України, - за фактом зловживання службовим
становищем відносно службових осіб ТОВ
„Кременчуцький завод силікатної цегли".

Підставами для
порушення кримінальної справи стали наступні обставини,
як це зазначено в постанові від 07.02.2005 року:

„ Ухвалою Господарського суду Полтавської області від
31.10.2003 року було порушено справу № 10/311 про банкрутство ТОВ „Кременчуцький завод силікатної цегли" і
введений мораторій на задоволення вимог кредиторів.

З метою
забезпечення цих вимог ТОВ „Кременчуцький завод силікатної цегли"
заборонено в будь-який спосіб здійснювати відчуження своїх активів, призначений
розпорядник майна боржника, без погодження з яким, відповідно до ст.13 Закону
України „ Про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його
банкрутом" органи правління боржника
не мали право приймати та укладати будь-які угоди з передачі майна та
про зміну правового статусу підприємства.

Однак,
незважаючи не порушення справи про банкрутство, без згоди розпорядника майна та
всупереч припису п.7 Ухвали Господарського суду Полтавської області від
31.10.2003 року по справі 30/311, посадові
особи ТОВ „Кременчуцький завод
силікатної цегли",

2

зловживаючи службовим становищем,
умисно, з корисливих мотивів та в інтересах третіх осіб, всупереч інтересах юридичних осіб та

окремих громадян, спільно із
засновників підприємства - ВАТ „Кременчукпромзалтранс" та ЗАТ
„Укрсплав", створили нову юридичну особу - ТОВ „Перехід" і як внесок
до статутного фонду вказаного товариства ТОВ „Кременчуцький завод силікатної
цегли" внесло свої основні засоби, на загальну суму 1 359 719, 09 гривень.
Власником вказаного майна в подальшому стає ТОВ „Промислова компанія
2003"."

22 лютого 2005
року слідчим прокуратури М.Кременчука порушена кримінальна справа по факту
зловживання службовим становищем посадовими
особами ВАТ „Кременчуцький завод силікатної цегли" за ознаками
злочину, передбаченого ст.364 ч.2 КК України. Як зазначено в фабулі постанові про порушення кримінальної справи "В період
жовтня-грудня 2003 року посадові особи ВАТ „Кременчуцький завод силікатної
цегли", в порушення вимог ст.8 Закону України „ Про порядок погашення
зобов'язань платників податків ..." від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ",
маючи не погашену податкову заборгованість перед бюджетом в сумі 808 441, 73
гривні, без згоди податкового органу здійснили реалізацію майна, що перебувало
в податковій заставі, на суму 1 359 719 ,09
гривень".

Постановою від
17 березня 2005 року слідчим прокуратури М.Кременчука була порушена кримінальна
справа по факту доведення ТОВ „ Кременчуцький завод силікатної цегли" до
банкрутства, - за ознаками злочину, передбаченого ст.219 КК України. В описовій
частині постанови про порушення справи слідчий зазначив встановлені ним
обставини, а саме, що „ 25 грудня 2003 року рішенням засновників ТОВ
„Перехід", згідно протоколу № 3 від 25.12.2003 року (засновники - ТОВ
„Кременчуцький завод силікатної цегли",
ЗАТ „Укрсплав", ВАТ „Кременчукпромзалтранс") на підставі висновків
№ 1,2,3 від 15.12.2003 року „ про моральний та фізичний знос активів на 99
процентів", зменшено балансову вартість цілісного майнового комплексу
підприємства для подальшої реалізації по цінам можливої реалізації. 25 грудня
2003 року ТОВ „ Перехід" реалізує вказані основні засоби на ПЮФ „Адвокат"
( м.Київ) за 20,04 тис.грн.

Постановою від
28 червня 2005 року слідчого прокуратури м.Кременчука була порушена кримінальна
справа по факту легалізації майна ТОВ „Кременчуцький завод силікатної
цегли", здобутого злочинним шляхом, - за ознаками злочину, передбаченого
ст.209 ч.3 КК України. При цьому слідчий
встановив, що „ в ході розслідування кримінальної справи встановлено і
підтверджено при проведенні документальної перевірки, що основні засоби
ТОВ „ Кременчуцький завод силікатної цегли , які були внесені до статутного
фонду ТОВ „Перехід, безпідставно реалізовані ПЮФ „Адвокат" за заниженою
вартістю. Збитки склали 1 340 847,09 гривень. В подальшому, 29.12.2003 року (
тобто через 2 дні після передачі майна) ТОВ „Адвокат" здійснює реалізацію
вказаного майна ТОВ „Промислова компанія 2003" за 34 тис.грн. Останнім
даний комплекс 31.12.2003 року переданий в оренду ТОВ „Транспортно-промислова
компанія" і внесений в заставу Кременчуцькій філії АКБ „Укрсоцбанк" згідно

3

договору застави № 720/3-036 від
14.04.2004 року для надання кредиту ТОВ „Транспортно-промислова компанія".
При цьому, вартість майнового комплексу визначена вже в сумі 1 376 542,64
гривень, згідно визначенням „справедливої" вартості об"єкту оренди
Українською універсальною біржею (додаток № 3 додаткової угоди № 1 від
02.04.2004 року до договору оренди № 4 від 31.12.2003 року між ТОВ „Промислова
компанія 2003" та ТОВ „Транспортно-промислова компанія" А при
оформленні кредитної лінії в КФ АКБ
"Укрсоцбанк" майновим поручителем ТОВ „Промислова компанія 2003"
в заставу надане промислове обладнання
іпотечною вартістю 870 000 гривень.

Таким чином, проведенням визначених фінансових операцій з майном, здобутого
завідомо злочинним шляхом, легалізовано майновий комплекс ТОВ „Кременчуцький
завод силікатної цегли" ( будівлі, споруди та обладнання) вартістю 1357,9
тис. грн., тобто, в особливо великих розмірах".

Зазначені
кримінальні справи слідчим були об"єднані в одне провадження.

За наслідками
досудового слідства слідчим було прийнято рішення про направлення справи до суду
з обвинувальним висновком, затвердженим прокурором, щодо обвинувачення
колишнього директора ТОВ „Кременчуцький завод силікатної цегли" ОСОБА_1 в скоєнні
злочинів, передбачених ст.ст.364 ч.2 ,209 ч.3 КК України. ОСОБА_1 обвинувачувався
в тому, що „ Своїми діями, які виразились в умисному, із корисливих мотивів і в
інтересах третіх осіб - засновників ТОВ „Кременчуцький завод силікатної
цегли", використанні свого службового становища всупереч інтересам служби,
що спричинило тяжкі наслідки у вигляді реалізації без згоди органів державної
податкової служби майна, яке знаходилось в податковій заставі, на суму 1 359
719,09 гривень, ОСОБА_1 вчинив
злочин, передбачений ст.364 ч.2 КК України.
Також, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні операції з
майном ТОВ „Кременчуцький завод силікатної цегли" на загальну суму 1 359
719,09 гривень, переданим в уставний фонд ТОВ „Перехід" внаслідок вчинення
суспільно-небезпечного протиправного діяння та укладанні договору оренди на це
майно, директор ТОВ „Кременчуцький завод
силікатної цегли" ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ст..209 ч.3 КК
України, тобто, легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом,
вчинену в особливо великих розмірах".

Під час судового
розгляду справи, прокурором дії підсудного були перекваліфіковані на ст.367 ч.2
КК України, як службова недбалість, тобто, неналежне виконання службовою особою
своїх службових обов"язків через несумлінне ставлення до них, що
спричинило тяжкі наслідки у вигляді реалізації без згоди органів державної податкової
служби майна, яке знаходилось в податковій заставі , на суму 1 359 719,09
гривень.

Однак, з
урахуванням доказів, які були досліджені під час судового слідства, суд не може
погодитись з висновками, до яких дійшов слідчий за наслідками досудового слідства.

4

Зокрема, судом
встановлено, що під час дізнання та досудового слідства допущена неповнота та
неправильність, яка не може бути усунута в судовому засіданні, а також такі
порушенні вимог КПК, без усунення яких справа не може бути розглянута в суді, а
тому справа підлягає поверненню на
додаткове розслідування.

Так, очевидним є те, що вчиненими злочинами завдана істотна шкода інтересам
окремих фізичних осіб ( про що, до речі , вказує сам слідчий в постанові про
порушення кримінальної справи), які внаслідок неправомірного відчуження
заставленого майна, на яке повинно бути звернуто стягнення при виконанні
судових рішень про стягнення з ВАТ „Кременчуцький завод силікатної цегли"
на їх /окремих фізичних осіб/ користь заробітної плати, присуджені їм судом кошти
не отримали. Про це зазначав в численних зверненнях до правоохоронних органів
арбітражний керуючий підприємством ОСОБА_2 /а.с. 6,41 т.2/. Незважаючи також на
численність скарг та заяв про злочин самих громадян, які потерпіли від
злочинних дій ( а.с.241-277 т.4), ці особи достовірно не встановлені, не
опитані , та не визнані потерпілими постановами слідчого, а так, були
позбавлені свого процесуального права під час досудового слідства, та розгляду
справи, в подальшому, в суді.

Під час додаткового розслідування
слід встановити цих осіб, визнати потерплими від злочинів, допитати, відновити
їх процесуальні права, вирішити питання про
цивільні позови.

З урахуванням
наведеного та інших доказів також необґрунтованими та передчасними можна
вважати: постанову слідчого - від 28.02.2005 року - про відмову в порушенні
кримінальної справи стосовно громадянина ОСОБА_3 та постанову від 20.02.2005
року - про закриття кримінальної справи по
окремими епізодам. Незважаючи на численні докази, в тому числі висновку
Державного комітету фінансового моніторингу України - про причетність саме
ОСОБА_3 до вчинення злочинів, слідчий взяв за основу свого рішення лише покази
ОСОБА_3 щодо його непричетності до злочинів і виніс зазначену постанову.

Під час
додаткового розслідування прокурору пропонується скасувати ці постанови
слідчого як неправомірні та вирішити питання про притягнення до кримінальної
відповідальності саме тих осіб, які винні у вчиненні злочинів проти держави та
особи, для чого виконати всі необхідні слідчі та організувати проведення
оперативно-розшукових дій.

Встановлено, що
згідно з рішенням № 25 від 29 жовтня 2003 року заступника начальника
Кременчуцької ОДПІ Любченка А.А., звільнено з податкової застави активи
підприємства - ВАТ „Кременчуцький завод силікатної цегли" і 1.11.2003 року
відновлено цю податкову заставу шляхом скасування попереднього рішення - від
29.10.2003 року. Але, за час відсутності податкової застави, а саме, в день її
скасування, ВАТ „Кременчуцький завод силікатної цегли" провело

5

відчуження основних засобів підприємства шляхом їх
передачі в уставний фонд іншого
підприємства - ТОВ „Перехід".

Слідчим взагалі
не досліджено та не надана оцінка очевидно неправомірним діям посадових осіб
КОДПІ, які фактично своїм рішенням створили умови для вчинення злочину,
приймаючи завідомо неправомірне рішення про скасування податкової застави при
наявності в підприємства численних боргів перед кредиторами -фізичними та
юридичними особами.

Під час
додаткового розслідування слід провести детальну перевірку викладеного та
прийняти рішення в порядку ст.97 КПК України
щодо правомірності дії службових осіб КОДПІ.

Наведена,
встановлена судом суттєва неповнота та неправильність досудового слідства, а
також порушення вимог КПК, без яких справа не може бути розглянута в суді, підлягають
усуненню, а справа поверненню на додаткове розслідування.

Під час
додаткового розслідування слід виконати вказівки суду, викладені в описовій
частині цієї постанови, при необхідності виконати інші слідчі та
оперативно-розшукові дії, та прийняти рішення
про подальшій рух справи, у відповідності до вимог КПК.

Керуючись ст.281 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_1 в
скоєнні злочину, передбаченого ст.367 ч.2 КК України повернути на додаткове розслідування прокурору м.Кременчука.

Запобіжний захід ОСОБА_1залишити - підписку про невиїзд.

На постанову може бути подана апеляція протягом 7 діб до апеляційного суду Полтавської області.