У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кравченка К.Т.

суддів

Кузьменко О.Т., Шевченко Т.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 15 травня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на постановлені щодо нього судові
рішення.

Вироком Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 16 червня
2006 року засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово судимого, останній раз вироком Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 24 березня 2004 року
за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України на три роки позбавлення волі,

за ч.4 ст. 186 КК України на сім років шість місяців позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у сумі
66 220 грн.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 липня 2007 року вирок
залишено без змін.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 10 червня 2005 року у м. Харкові,
повторно з проникненням до житла, застосовуючи до малолітнього ОСОБА_3
насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров'я останнього, відкрито
викрав гроші ОСОБА_2 у сумі 13 100 доларів США, що відповідно до курсу НБУ
складає 66 220 грн., що є великим розміром.

За змістом касаційної скарги засуджений ОСОБА_1, посилаючись на
безпідставність засудження за ч.4 ст.186 КК України, та неправильне вирішення цивільного позову, а
також на істотні порушення вимог кримінально - процесуального закону, зокрема,
неознайомлення його з матеріалами кримінальної справи та порушення права на
захист, просить судові рішення скасувати, а справу закрити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга засудженого задоволенню
не підлягає.

Суд правильно встановив фактичні обставини
справи і дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

З матеріалів кримінальної справи вбачається,
що під час досудового слідства ОСОБА_1 визнав, що 10 червня 2005 року у м. Харкові
він, перебуваючи в гостях у квартирі свого знайомого ОСОБА_2, бачив в кухні на
столі дві пачки грошей в іноземній валюті номіналом по 100 доларів США. Після повернення
з кафе, коли ОСОБА_2 залишився на вулиці біля свого будинку,
він повернувся до квартири, де застосовуючи насильство до малолітнього ОСОБА_3, який відкрив йому двері, таємно викрав гроші, які раніше
бачив на кухні.

Потерпілий ОСОБА_2 підтвердив, що під
час перебування ОСОБА_1 у нього в квартирі, останній бачив як він залишив на столі
в кухні дві пачки грошей в іноземній валюті у сумі 13 100 доларів США. Повертаючись
із кафе, куди вони разом ходили відпочивати, він залишився біля свого будинку, а
ОСОБА_1 зайшов до під'їзду. В подальшому він теж піднявся до себе
в квартиру, де малолітній ОСОБА_3 розповів, що приходив ОСОБА_1, який, застосовуючи насильство, відштовхнув його, пройшов
на кухню, забрав гроші й утік.

Потерпілий ОСОБА_3 показав, що 9 червня
2005 року ОСОБА_1 приходив до них в гості. Разом із ОСОБА_2 вони сиділи на кухні,
а коли вони пішли, ліг спати. Приблизно о 6 год. ранку 10 червня 2005 року він прокинувся,
оскільки хтось подзвонив у двері. Через глазок він побачив, що біля дверей стоїть
ОСОБА_1, який просив відчинити йому двері, оскільки ОСОБА_2 йому доручив щось забрати. Коли він відкрив двері, ОСОБА_1, застосовуючи насильство, відштовхнув його,
побіг на кухню, схопив щось зі стола та вийшов
з квартири.

Суд обгрунтовано визнав безпідставними твердження
засудженого ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що насильства
до ОСОБА_3 він не застосовував, в квартиру повернувся за особистими
речами і грошима не заволодівав, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами.

Таким чином, ОСОБА_1 законно й обґрунтовано
засуджено за ч.4 ст.186 КК України.

Призначене йому покарання відповідає вимогам
ст.65 КК України.

Оскільки злочинними діями ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 завдано матеріальну шкоду у сумі 66
220 грн., суд обґрунтовано задовольнив його цивільний позов про її стягнення із
засудженого.

Посилання засудженого ОСОБА_1 на істотні порушення
вимог кримінально - процесуального закону, зокрема, неознайомлення його з матеріалами кримінальної справи та порушення
права на захист, не відповідають дійсності.

Як убачається з матеріалів справи, клопотання
ОСОБА_1 про ознайомлення його з матеріалами кримінальної справи після
призначення справи до судового розгляду суд першої інстанції задовольнив і останній
з матеріалами кримінальної справи ознайомився. Аналогічне клопотання ОСОБА_1 задоволено й апеляційним судом, який ознайомив його з матеріалами
кримінальної справи в повному обсязі (а.с.320).

У зв”язку із тим, що ОСОБА_1, ознайомлюючись з матеріалами кримінальної справи в порядку
ст.384 КПК України, умисно затягував ознайомлення, суд правомірно його припинив.

Не знайшли свого підтвердження й доводи
засудженого ОСОБА_1 про те, що порушено його право на захист
з огляду на те, що під час затримання й у подальшому під час досудового слідства
слідчий не роз'яснив йому право мати захисника та інші конституційні права.

Перевіркою матеріалів справи встановлено,
що під час досудового слідства ОСОБА_1 роз'яснювалися його права, передбачені
законом, в тому числі і право мати захисника, однак він відмовився від його участі,
зазначивши про це у відповідному протоколі. В подальшому, після надходження від
нього в судовому засіданні клопотання, йому було призначено захисника (а.с.
153)

Таким чином,
істотних порушень вимог кримінально - процесуального закону, які б перешкодили суду
повно й всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий
вирок, не виявлено.

З огляду на викладене передбачені законом підстави для призначення справи
до касаційного розгляду відсутні.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів,
-

УХВАЛИЛА:

відмовити у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1.

Судді:

КРАВЧЕНКО К.Т. КУЗЬМЕНКО О.Т. ШЕВЧЕНКО Т.В.