справа № 0603/768/2012
В И Р О К провадження№1/0603/256/12
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.02.2012 року Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого-судді Заїки Г.М., за участю секретаря Гурковської Н.В., прокурора Копишинської О.В., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, раніше несудимого, приватного підприємця, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, - за ст. 286 ч.2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Крім повного визнання своєї вини, вина підсудного підтверджується показами потерпілої та матеріалами справи, а саме:
заявою потерпілої ОСОБА_4, відповідно до якої вона не може прибути в судове засідання за станом здоровя., тому просить розглянути справу у її відсутності. Заподіяна шкода їй відшкодована, на суворості покарання підсудному не наполягає ( а. с. 98);
будучи допитаною під час досудового слідства потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 5 грудня 2011 року приблизно о 17 годині 55 хвилин вона наблизилась до пішохідного переходу через вул. Леніна, який був визначений відповідним дорожнім знаком та дорожньою розміткою і знаходився перед перехрестям з вул. Чапаєва - ОСОБА_3 в м. Бердичеві. Маючи намір перейти дорогу, вона зупинилась. При цьому побачила, що з обох боків до пішохідного переходу наближались автомобілі. Після того як перед пішохідним переходом зупинився автомобіль, що рухався в правій смузі руху вул. Леніна в напрямку пл. Соборної, вона, впевнившись, що безпечно перейде проїзну частину, почала рухатись по пішохідному переході в темпі спокійного кроку. Після того як вона пройшла повз автомобіль, що зупинився перед пішохідним переходом, то він поїхав собі далі, а вона продовжила рухатись через проїзну частину з попереднім темпом, розраховуючи на те, що інші транспортні засоби також зупиняться перед пішохідним переходом. Пройшовши приблизно 6,0-6,5 м., відчула сильний удар по лівій частиш тіла, після чого впала на землю та втратила свідомість. Внаслідок даної ДТП вона отримала тілесні ушкодження і проходила стаціонарне лікування в Бердичівській ЦМЛ. Заподіяну внаслідок даної ДТП шкоду ОСОБА_2 їй повністю відшкодував, тому вона до нього ніяких претензій немає ( а. с. 27-28, 57, 80);
протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою та фототаблицею до нього від 5 грудня 2011 року, відповідно до якого було оглянуто місце скоєння злочину. Також в ході огляду зафіксовано об'єктивну видимість пішохода з місця водія автомобіля при наявності світла фар зустрічного автомобіля (а. с. 3-8);
висновком судово-медичної експертизи № 1550 від 28 грудня 2011 року, відповідно до якого ОСОБА_4 внаслідок наїзду на неї автомобілем під керуванням ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми: закритої травми грудної клітки зліва; множинних переломів ребер зліва (2-9) з порушенням лівої легені; лівобічного гемотораксу; уламкового перелому проксимального метафізу обох кісток лівої гомілки; уламкового перелому проксимального епіметафізу великогомілкової кістки та проксимального метафізу правої малогомілкової кістки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя (а. с. 23-24);
протоколом відтворення обстановки та обставин події та схемою до нього від 29 грудня 2011 року за участю потерпілої ОСОБА_4, відповідно до якого було визначено місце наїзду на неї та темп її руху, при якому вона перетинала проїзну частину в момент дорожньо-транспортної пригоди ( а. с. 44, 45);
висновком автотехнічної експертизи № 17 від 19 січня 2012 року, згідно якого водій ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_4 шляхом застосування своєчасного термінового гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху.
Причиною створення аварійної обстановки та виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія ОСОБА_2 технічним вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України (а. с. 51-54).
Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного в скоєнні злочину.
Суд знаходить вину ОСОБА_2 в порушенні правил безпеки дорожнього руху, а саме: в грубому порушенні вимог п.п. 2.3 «б», 11.2, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, які в своїй сукупності знаходяться у прямому причинному зв'язку із здійсненням дорожньо-транспортної пригоди, при якій потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження, тобто в скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, повністю доведеною.
Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину злочин тяжкий, особу винного, який характеризується позитивно, раніше несудимий.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 ч.1 п.п.1,2 КК України пом»якшують покарання підсудному, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про призначення підсудному ОСОБА_2 міри покарання у виді позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.
Однак, враховуючи, що підсудний раніше несудимий, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завданий збиток, враховуючи думку потерпілої щодо міри покарання, суд вважає можливим, відповідно до ст.. 75 КК України, звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Судові витрати підлягають стягненню з підсудного.
Керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_2 винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, та засудити його на 3 роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року шести місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовяки.
На підставі ст. 76 ч.1 п.3 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_2 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженому не змінювати, залишити підписку про невиїзд.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області 703 грн. 50 коп. судових витрат.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.
Головуючий