Овруцький районний суд Житомирської області
Справа 1-57/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2010 року

головуючої - судді при секретарі з участю прокурора захисника потерпілих підсудного

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6

ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Овручі кримінальну справу за обвинуваченням у вчиненні злочину

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні 2-х малолітніх дітей, пенсіонера, потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, мешкаючого с. Радчиці Овруцького району, Житомир¬ської області, раніше не судимого,

за ст. 365 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2004 року, ДІМ ОСОБА_8 УМВС України в Житомирській області ОСОБА_7, в коло службових обов'язків якого входить, обслуговування адміністративної дільниці № 7, до складу якої входять села: В.Чернігівка, Богданівна, Мамеч, М.Чернігівка, Камінь, Раківщина, у складі слідчо-оперативної групи, за вказівкою помічника чергового ОСОБА_8 УМВС, приблизно об 11 годині був направлений для з'ясування обставин крадіжки вала деревообробного станка та електродвигуна з приміщення тваринницької ферми СТОВ «Гладковицьке», с.Гладковичі Овруцького району, Житомирської області. По підозрі в скоєні даного злочину, працівниками ОСОБА_8 УМВС були затримані мешканці с.Гладкович, ОСОБА_9, якого доставили в ОСОБА_8 УМВС близько 16 години, ОСОБА_10 та ОСОБА_6, які були доставлені в райвідділ о 18 годині.

Доставивши ОСОБА_9 до ОСОБА_8 УМВС, ДІМ ОСОБА_7, працюючий на займаній посаді згідно наказу № 110 о/с з 6 серпня 2000 року, не зареєструвавши його затримання в книзі обліку громадян, які затримані ОСОБА_8, перевищуючи свої службові повноваження та функціональні обов'язки, проводячи дізнання по матеріалах події, яка мала місце на не підпорядкованій йому адміністративній дільниці, в приміщенні кабінету № 26 ОСОБА_8 УМВС, в м. Овруч, вул. Леніна, буд. 31 Житомирської області, неумисно штовхнув ОСОБА_9 який упавши, отримав не менш 1-2 ударів в область життєво- важливих органів - голови. Після цього на ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 були складені протоколи про адміністративні правопорушення в порядку ст. 51 КУпАП. Приблизно о 21 годині, склавши протоколи їх відпустили.

По дорозі додому ОСОБА_9, який до 20 лютого 2004 року на стан свого здоров'я ні яких скарг своїм знайомим та рідним не висловлював, за медичною допомогою до цього дня не звертався, на обліку у лікаря невролога не перебував, почав скаржитись ОСОБА_10 та ОСОБА_6 на головний біль. Прийшовши додому, він повідомив батькам, що в нього сильно болить голова, назвавши причину головної болі, фізичний вплив працівників ОСОБА_8 Приблизно о 00 годині 15 хвилин до нього була викликана швидка допомога, яка після надання першої необхідної допомоги, була викликана вдруге, о 6 годині 30 хвилин.. ОСОБА_9 доставили до реанімаційного відділення ОСОБА_8 лікарні, де він не приходячи до свідомості. 23 лютого 2004 року, помер.

Смерть потерпілого ОСОБА_9 настала внаслідок тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась геморогічним забоєм головного

мозку, крововиливом під м'які мозкові оболонки, крововиливами під тверду мозкову оболонку (субдуральну гематому) лівої півкулі мозку, крововиливами в речовину мозку, крововиливами в шлуночки мозку і ускладнилися набуханням та здавлюванням головного мозку, що привело до порушень та припинення функцій центральної нервової системи, зупинки серцевої діяльності та дихання.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ДІМ ОСОБА_8 УМВС ОСОБА_7, 20 лютого 2004 року, проводячи перевірку по факту крадіжки майна СТОВ "Гладковицьке" в приміщенні ОСОБА_8 УМВС, опитуючи ОСОБА_6 почав у нього вимагати зізнання в крадіжці металевих труб в смт. Першотравневе, при цьому, ОСОБА_7 принижував людську гідність ОСОБА_11, ображаючи його брутальною лайкою. Коли ОСОБА_11 не витримав і обурився, то ОСОБА_4 перевищуючи свої службові повноваження, наніс йому удар долонею по обличчю, спричинивши ОСОБА_11 фізичний біль.

Будучи допитаним в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що він працював ДІМ ОСОБА_8 УМВС і в коло його обов'язків входило обслуговування адміністративної дільниці №7, до складу якої входили села: В.Чернігівка, Богданівна, Мамеч, М.Чернігівка, Камінь, Раківщина. 20.02.04 року за вказівкою помічника чергового ОСОБА_8 УМВС він в складі слідчо-оперативної групи, біля 11 год. був направлений в с. Гладковичі для з'ясування обставин крадіжки вала деревообробного станка з ферми СТОВ «Гладковицьке». За підозрою у скоєні даного злочину працівниками міліції були затримані мешканці с.Гладковичі, ОСОБА_9 який був доставлений до ОСОБА_8 УМВС біля 16 години, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були доставлені до ОСОБА_8 УМВС пізніше.

Після цього, він опитував ОСОБА_9 в службовому кабінеті ОСОБА_8 УМВС з метою з'ясування обставин вчинення крадіжки з приміщення ферми СТОВ' Гладковицьке". ОСОБА_9 перебував в стані алкогольного сп'яніння, поводив себе зухвало, хитався на стільці. Проходячи повз нього, він необережно зачепив його ліктем і ОСОБА_9В не втримався та впав разом із стільцем на підлогу при цьому, вдарився потилицею об стіну. Він допоміг йому піднятись, вибачився і далі продовжив його опитування. По закінченню опитування він відпустив його і той самостійно пішов додому, при цьому, ні на що не скаржився. Про те, що ОСОБА_9 помер, дізнався пізніше. Допомагав батькам ОСОБА_9, так як вважав, що якимось чином винен в смерті сина.

Стосовно спричинення фізичного болю ОСОБА_11 підсудний пояснив, що того ж дня він також опитував останнього стосовно крадіжки металевих труб в смт. Першотравневе. При цьому, висловився в його бік нецензурною лайкою. І коли ОСОБА_11 обурився, він не стримався і несильно вдарив ОСОБА_11 долонею по щоці. Розкаюється у вчиненому, просить суд суворо не карати його та не позбавляти волі.

Крім повного визнання своєї вини винуватість підсудного підтверджується показами в судовому засіданні потерпілих та свідків.

Потерпіла ОСОБА_6, яка визнана потерпілою по справі у зв'язку зі смертю сина, в судовому засіданні пояснила, що син помер 4 роки тому. Він був присутнім на самому першому судовому засіданні. Вона про обставини цієї справи нічого не знає. Знає тільки дещо зі слів сина. Зараз претензій до підсудного немає. Щодо покарання, то просить покарати його на погляд суду.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_9 був її сином, 20.02.04 року до її будинку в с. Гладковичі Овруцького району приїхали працівники міліції і спитали, де знаходиться її сини, ОСОБА_11 та ОСОБА_9. Вона відповіла, що в баби і працівники міліції поїхали туди. Звідти працівники міліції забрали її сина і відвезли в м. Овруч. Син повернувся додому пізно ввечері, став скаржитись на головну біль. Вона дала йому ліки, а потім викликала швидку допомогу. Вночі сину стало погано і вона повторно викликала швидку допомогу, яка госпіталізувала його в лікарню, де він помер 23.02.04 року. Більше нічого сказати не може, так як пройшло багато часу і вона втратила за ці роки, і здоровая, і чоловіка, і свекруху. Свої свідчення дані на досудовому слідстві підтверджує повністю. Претензій до підсудного немає. Просить покарати його на погляд суду.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він тоді працював ДІМ ОСОБА_8 До його адміністративної дільниці входили: с. Підруддя, с.Гладковичі, с. Колесниківка Овруцького району. 20 лютого 2004 року (точної дати не пам"ятає) від чергового по ОСОБА_8 йому стало відомо, що в с. Гладковичі скоєно крадіжку циркулярної пили, двигуна та шестерні. Так як це його територія, то він поїхав в село розібратися на місці з крадіжкою . Приїхавши до сільради, він побачив міліцейський автомобіль з працівниками міліції (оперативно-розшуковою групою) ОСОБА_7, Чичирком, Федулою та Ігнатенко. Також в автомобілі знаходився ОСОБА_9, якого підозрювали в скоєні крадіжки. Він пішов в сільраду щоб взяти довідку про вартість викраденого, а автомобіль з міліціонерами в цей час поїхав в м. Овруч. Він прийшов до райвідділу о 18 годині. ОСОБА_9 стояв на порозі відділу разом з своїм братом . Він підійшов до них. Чи скаржився він на головну біль - не пам'ятає . Можливо ОСОБА_9 і скаржився на головний біль, але він на його слова уваги не звернув. Ввечері, цього ж дня, коли ОСОБА_9 відпустили з райвідділу, він в автомобілі з ОСОБА_13 їхали по м. Овруч, де на дорозі зустріли ОСОБА_9 з ОСОБА_10 та ОСОБА_6. ОСОБА_9 підійшов до автомобіля і сказав, що в нього дуже болить голова, але на пропозицію підвезти його додому відмовився, сказавши, що він піде до с. Гладковичі з своїми друзями. Пройшло багато часу, точно все згадати не може.

Оголошені його показання дані на досудовому слідстві (а.с.65-67, 163-165 т.1, а.с.84 т.4) повністю підтверджує.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. По сусідству з ним проживає сімя ОСОБА_9. ОСОБА_9 він добре знає. Останній раз він його бачив 18 лютого 2004 року на вулиці, в с. Гладковичі. Він виглядав нормально, на стан свого здоров"я не скаржився, скарг на головний біль йому не висловлював. Про те, що ОСОБА_9 помер, йому стало відомо 23 лютого 2004 року. Точно уже відобразити не може, так як пройшло багато часу.

Оголошені його показання, дані на досудовому слідстві (а.с. 146-148 т.1) підтверджує в повному обсязі.

Винність підсудного також підтверджується зібраними на досудовому слідстві та оголошеними і дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

оголошеними показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_10О.(а.с.80-84, 115-117. 260-262 т.1) який показав, що 20.02.04 року, біля 18 год. до його будинку приїхали працівники міліції, які відвезли його та ОСОБА_11 до ОСОБА_8 Там їх розвели по різним кабінетам для опитування. Його опитував Чичирко, а ОСОБА_11 опитував ОСОБА_4. Його опитували про обставини збирання металобрухту на території СТОВ «Гладковицьке». Потім його відпустили і він вийшов в коридор, де побачив ОСОБА_9, який йому сказав, що в нього болить голова, але чому - не говорив. Потім вони, дочекавшись ОСОБА_11, разом вийшли з райвідділу і пішли додому. По дорозі ОСОБА_9 скаржився на головний біль, прикладав сніг до голови. На другий день, коли ОСОБА_9 потрапив до лікарні, його викликали для дачі пояснень;

оголошеними показаннями свідка ОСОБА_15 (127-129, 155-156 т.1). який показав, що ОСОБА_9 являється його ріднім братом. Стосунки між ними були нормальні. 20 лютого 2004 року, він перебував біля магазину в с. Гладковичі, до нього звернулися працівники міліції та спитали, де його брат ОСОБА_9. Він відповів, що ОСОБА_9 у баби, і показав їм де вона живе. Вони під'їхали до будинку його баби та забрали його з собою і повезли в центр с. Гладковичі, а потім в м. Овруч. Приблизно, о 24 годині він. разом з завідуючою клубом в с. Гладковичі, ОСОБА_13 прийшов додому. Брат був вже вдома, лежав на ліжку та скаржився на головний біль. Вони викликали швидку допомогу. Від матері йому стало відомо, що брата побили працівники міліції, коли він перебував в райвідділі. 23 лютого

2004 року брат помер в лікарні м. Овруч;

оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_16 (а.с.192-т.1), який показав, що ОСОБА_9 являється його племінником. 20 лютого 2004 року, він був з племінником з самого ранку. Вони разом обідали, відпочивали у матері свідка, ОСОБА_17 Приблизно, о 15 годині до будинку приїхали працівники міліції, які забравши ОСОБА_17 з собою та повезли його в м. Овруч. На запитання, чого вони забирають його, працівники міліції йому нічого не відповіли. На другий день, 21 лютого 2004 року, він пішов до будинку брата, там йому стало відомо, що ОСОБА_17 забрала швидка допомога. 23 лютого 2004 року він помер;

оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_17 (а.с. 172-174 т.1), свідчення якої аналогічні показам свідка ОСОБА_16;

оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_18 (а.с. 149-150 т.1) свідчення якого аналогічні показам свідка ОСОБА_14;

оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_13 (а.с. 159-160 т.1), яка показала, що вона проживає по сусідству з сімєю ОСОБА_16 в с. Гладковичі. Останній раз вона бачила ОСОБА_9 15 лютого 2004 року, він приходив до її будинку за сірниками. Виглядав він нормально, скарг на свій стан здоров"я не висловлював;

оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_19 (а.с. 196-198 т.1) який показав, що на посаді начальника ОСОБА_8 віз з 18.11.2000 року. 20.02.2004 року в чергову частину надійшло повідомлення з СТОВ " Гладковицьке", про те, що з приміщення тваринницької ферми викрадено циркулярну пилу та інший металобрухт. Було напрвлено слідчо-оперативну групу. В другій половині дня до його кабінету зайшли: ОСОБА_19, Чичирко та інші, які доповіли, що виїжджали на місце пригоди, там виявили сліди взуття та колес транспортного засобу, та те, що вони встановили осіб, які підозрюються в скоєні злочину, і те, що викрадений металобрухт знаходиться на приймальному пункті по вул. Правди в м. Овручі. Він запросив начальника ВД СБЕЗ ОСОБА_20 і доручив йому спільно з працівниками ОСГ перевірити діяльність цього приймального пункту. Про те, що були доставлені в РВ підозрювані, і хто саме, йому не доповіли. Уже на нараді черговий йому повідомив, що в Овруцьку ЦРЛ доставлений ОСОБА_9, що зі слів його батьків в приймальному покої, його побили працівники міліції. Він відразу доручив провести розслідування цього випадку своєму заступнику ОСОБА_21, а сам поїхав в лікарню. Від лікарів взнав стан хворого, після цього зустрівся з його батьками. Батьки ОСОБА_9 відмовилися з ним спілкуватися та сказали, що будуть звертатися в прокуратуру. Більше з батьками він не спілкувався, грошей на похорони їх сина він не передавав, гроб та хреста на похорони не замовляв і не привозив. Горілки також не передавав ні він, ні його підлеглі;

оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_22 (а.с. 229-230 т.1) , який показав, що він працює лікарем анестезіологом ОСОБА_8 районної лікарні. 21 лютого 2004 року, коли він прийшов на роботу, йому повідомили, що до лікарні був доставлений ОСОБА_9 Оглянувши його, він побачив під його правим оком синець, більше ніяких ушкоджень на його обличчі та голові не було Він був без свідомості, перебував в тяжкому стані. Після проведення огляду з м. Житомира викликали нейрохірурга, який оглянувши його прийняв рішення оперувати. Під час операції, на якій він був присутній, була проведена трепанація черепа, в лівій скронево-тіменній області була виявлена гостра субдуральна гематома. Після проведення операції ОСОБА_9 до свідомості не приходив, його стан не покращився, а навпаки, йому стало гірше і 23 лютого 2004 року він помер. Гематома, яка була виявлена у ОСОБА_9, могла утворитися, як за декілька діб, так і за декілька годин до цього;

оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_23 (а.с. 143-145 т.1), який показав, що він працює головою сільради с. Гладковичі . 20 лютого 2004 року він бачив ОСОБА_9В, який перебував в автомобілі разом з працівниками міліції. Він був засмучений, але ніяких тілесних ушкоджень він на його обличчі не побачивив, скарг на свій стан здоров"я він не висловлював. Територію Гладковицької сільради обслуговує ДІМ ОСОБА_12. ОСОБА_7 територію Гладковицької сільради не обслуговує;

- з висновку судово - медичної експертизи за № 83 від 25 березня 2004 року (а.с.97-99) видно, що смерть потерпілого ОСОБА_9 настала внаслідок тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно - мозкової травми, яка супроводжувалася геморагічним забоєм головного мозку, крововиливами під мякі мозкові оболонки, крововиливами під тверду мозкову оболонку (субдуральну гематому) в проекції лівої півкулі мозку, крововиливами в речовину мозку, крововиливами в шлуночки мозку і ускладнилися набуханням та з давленням головного мозку. Дані тілесні ушкодження могли виникнути у потерпілого в межах до 3 діб з моменту настання смерті. Данні тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії тупих твердих предметів без індивідуальних ознак і були нанесені не більше як за 3 доби з моменту настання смерті;

- з висновку додаткової судово-медичної експертизи № 137 МД від 4 червня 2004 року (а.с.284-285) видно, що згідно якого тілесні ушкодження, які потягли за собою смерть ОСОБА_9 могли виникнути 20 лютого 2004 року в період часу з 12 год 45 хвилин до 21 години. Не виключається можливість утворення даних тілесних ушкоджень від дії кулаків людини;

- з протоколу огляду медичної картки ОСОБА_9 (а.с.286) видно, що він протягом всього життя скарг на головний біль не висловлював, травм голови не отримував, за допомогою до невропатолога не звертався.;

- з довідок ОСОБА_8 лікарні (а.с.280-282) видно, що ОСОБА_9 на обліку у лікарів невропатолога, нарколога та психіатра не перебував. Його винуватість підтверджується й іншими матеріалами справи.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_7 за ст. 365 ч.2 КК України, як дії, які виразились в перевищенні влади, що супроводжувалось насильством, болісним і таким, що ображає особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, які заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_11, спричинив тяжкі тілесні ушкодження з необережності ОСОБА_9.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який є середньої тяжкості, дані про особу, обставини, що обтяжують та помякшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_7 в судовому засіданні не встановлено.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного, є щире каяття та часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обмірковуючи міру покарання для підсудного, судом враховуються як ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, так і особистість підсудного, який вчинив злочин вперше, позитивно характеризується по місцю проживання, розкаявся у вчиненому, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, являється пенсіонером, потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживає на радіоактивно забрудненій території, претензій з боку потерпілих до нього немає.

З урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства і обирає йому покарання в межах санкції інкримінованого йому закону з застосуванням правил ст.ст. 75,76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено. Речові докази та судові витрати відсутні. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 365 ч.2 КК України і призначити йому покарання за цим законом 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати атестовані посади в органах внутрішніх справ, строком на 1(один) рік.

На підстав ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, при умові, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки, передбачені п.п.3,4 ст. 76 КК України, повідомляти органи кримінально- виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично, протягом іспитового строку, з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_7 спеціального звання, яке він мав до вчинення ним злочину.

Запобіжний захід - підписку про невиїзд, залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1