Справа № 462/4805/15-к
У Х В А Л А
24 липня 2015 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 та слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 02.02.2015 року про закриття кримінального провадження №0000897,

встановив:
ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою про скасування постанови слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України в Львівській області ОСОБА_5 від 02.02.2015 року про закриття вказаного кримінального провадження №0000897 у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Свою скаргу мотивує тим, що слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій для ефективного розслідування обставин, наведених в її заяві, не надано аналізу і юридичної оцінки вказаним обставинам. В результаті цього слідчий зробила невірні висновки про те, що в даному випадку складу злочину немає, оскільки це не відповідає фактичним обставинам події.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 проти вимог скарги заперечила, вважає постанову про закриття кримінального провадження від 02.02.2015 року законною, оскільки така винесена з дотриманням вимог КПК України, а вимоги скарги ОСОБА_3 - безпідставними і просить в задоволенні такої скарги відмовити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, покликаючись на безпідставність такої.

Заслухавши доводи скаржника, слідчого та прокурора, дослідивши скаргу і матеріали, долучені до неї, а також матеріали кримінального провадження №0000897, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга обґрунтована та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з витягу із кримінального провадження №0000897, 23.03.2013 року за заявою ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесеного відомості про те, що 22.03.2013 року в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області надійшло звернення ОСОБА_3 з приводу факту підробки акту державного виконавця від 01.03.2013 року. Кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч.1 ст.358 КК України.

Постановою слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України в Львівській області ОСОБА_5 від 02.02.2015 року дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Як достовірно встановлено, вказану постанову про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 отримала лише 26.06.2015 року і оскаржила таку 03.07.2015 року, тобто у строк, визначений ч.1 ст.304 КПК України.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ч.1 ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

З аналізу ч.1 ст.223 КПК України слідує, що значення слідчих (розшукових) дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси основним засобом дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань.

Згідно вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В ст.284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 02.02.2015 року, така прийнята з врахуванням проведених допитів понятих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ДІМ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_9 , старшого державного виконавця Залізничного ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , на що покликається слідчий.

Між цим, як видно із протоколів допитів вказаних осіб, такі проведено формально і поверхнево, оскільки в результаті проведення таких допитів повною мірою не отримано показання, які мають значення для кримінального провадження, також не перевірено усіх доводів, викладених ОСОБА_3 в повідомленні про вчинення злочину від 18.03.2013 року і в протоколі її допиту від 03.04.2013 року.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування була допитана 03.04.2013 року ОСОБА_3 , проте в оскаржуваній постанові взагалі не згадується про такий допит і слідчий не дає будь-якої правової оцінки її показанням, тому, з огляду на вказані вимоги закону щодо оцінки кожного доказу і всіх доказів в їх сукупності, слідчий суддя вважає недопустимим, що слідчий не дав належної правової оцінки всіх отриманих під час досудового розслідування доказів.

Також слідчим не перевірено і не дано оцінку доводів ОСОБА_3 про те, що державним виконавцем було залучено понятих ОСОБА_7 і ОСОБА_12 , які є заінтересованими особами, що виключає їх об`єктивність, а також не залучено при складанні акту інших боржників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Крім того, за наявності суттєвих розбіжностей у показаннях заявника ОСОБА_3 та допитаних свідків, слідчий не провела в порядку ч.9 ст.224 КПК України одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

В постанові підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обовязкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого в оскаржуваній постанові не вбачається.

Відтак, враховуючи наведене, вважаю, що слідчий прийшла до передчасного висновку, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення, оскільки, з огляду на вказану неповноту розслідування і неналежну оцінку доказів, нею не могли бути об`єктивно встановлені дійсні обставини події.

Слід відмітити ще одну допущену слідчим невідповідність. Слідчий закрила кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, про що зазначила в резолютивній частині своєї постанови, тоді як кримінальне правопорушення при внесенні в ЄРДР було кваліфіковане лише за ч.1 ст.358 КК України і будь-які дані про перекваліфікацію в матеріалах кримінального провадження відсутні. Також, як видно з представлених матеріалів провадження, в таких підшиті матеріали лише до 27.11.2014 року, коли була винесена попередня постанова про закриття кримінального провадження, після чого частина матеріалів відсутня, а частина не підшита і не пронумерована, в тому числі і оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 02.02.2015 року.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено неповноту проведення слідчим ОСОБА_5 досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000897, а саме, нею не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на прийняття рішення у кримінальному провадженні, не оцінено, в порушення ст.94 КПК України, кожного доказу та не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала би зроблені висновки про те, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення.

Оскільки під час кримінального провадження слідчим не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, не надана їм належна правова оцінка, то її постанова від 02.02.2015 року про закриття кримінального провадження винесена передчасно, не може вважатися законною і підлягає скасуванню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 93, 94, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України в Львівській області ОСОБА_5 від 02.02.2015 року про закриття кримінального провадження №0000897.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1