Справа № 273/657/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2015 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Баранівка кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000140 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Лісове Баранівського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, раніше судимого 26.04.2012 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт, які відбув 02.07.2012 року,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 30.11.2006 року ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.11.2006 року і до досягнення сином ОСОБА_7 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за ст. 164 ч. 1 КК України, в період з 01.07.2012 по 01.04.2015 рік продовжував злісно ухилятися від сплати аліментів, ніде не працює, з метою сприяння у працевлаштуванні в районний центр зайнятості не звертався, матеріальну допомогу дитині не надає, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 12240,9 грн., а загальна заборгованість становить в сумі 21919,3 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно раніше був судимий за ухилення від сплати аліментів, заборгованість утворилась внаслідок того, що зароблені кошти повністю віддавав на лікування батька, крім того сам хворів. Зобов`язувався в подальшому влаштуватися на роботу та сплачувати аліменти. Підтримав думку прокурора про призначення йому покарання у виді обмеження волі з випробуванням.

Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши наслідки застосування вказаної норми КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 164 КК України, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), особою раніше судимою за злісне ухилення від сплати аліментів.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненоно злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 164 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 має судимість, не працює, за місцем проживання характеризується добре, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, враховуючи думку обвинуваченого, суд обирає йому покарання у виді обмеження волі із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено, судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжні заходи по кримінальному провадженню не застосовувалися.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 164 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1