АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10/1690/70/2012 Номер провадження 10/1690/70/2012Головуючий у 1-й інстанції Гусач О.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Кисіля А.М.

суддів Захожая О.І. і ОСОБА_2

з участю прокурора - Кліманова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали кримінальної справи за апеляцією помічника прокурора м.Кременчука на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука від 2 лютого 2112 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

цією постановою відмовлено у задоволенні подання органів слідства в обранні запобіжного заходу, - взяття під варту відносно :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РСФСР, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого комiрником ОДА «Цербер», одруженого, на утриманні має малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5 ; відповідно до ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України,-

ВСТ АНОВИВ:

Органами слідства він обвинувачується у тому, що 21 і 22 січня 2012 року незаконно, повторно збув у м. Кременчук громадянину ОСОБА_4 за 400 гривень особливо небезпечний наркотичний засіб - канабiс, масою 2,164г. та 2,522г.

Щодо нього було порушено кримінальну справу за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України. 25.01.2012 року ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 115 КПК України за пiдозрою у вчиненнi вказаних злочинiв, а 27 сiчня судом йому продовжено строк утримання на 10 дiб.

1 лютого 2012 року ОСОБА_3 було пред'явлено обвинувачення, у вчиненнi злочинiв передбачених частиною 2 статтi 307 КК України, яке він повністю визнав.

Підставою обрання менш суворого запобіжного заходу ніж просив слідчий суд вказав на відсутність даних, що свідчили б про можливість особи ухилитися від слідства та суду, перешкодити встановленню істини по справі, впливати на свідків.

З такими доводами суду не погодився прокурор, який приймав участь по справі і в апеляції просить скасувати постанову суду та направити справу на новий судовий розгляд з метою обрання запобіжного заходу,-взяття під варту з мотивів того, що ОСОБА_3 може встановити легендовану особу, вчинив тяжкий злочин, раніше вчиняв подібні злочини, хоча і судимість погашена а тому може продовжити вчиняти подібні незаконні діяння.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора про підтримання апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Згiдно зi cт.150 КПК України, при вирiшеннi питання про застосування запобiжного заходу, крім обставин, зазначених в ст.148 КПК України, необхiдно враховувати тяжкiсть злочину, у вчиненнi якого обвинувачується особа, її вік, стан здоров'я, сiмейний та матерiальний стан, вид дiяльностi, мiсце проживання та iншi обставини, що її характеризують.

У постанові Пленуму N24 вiд 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобiжного заходу у виглядi взяття пiд варту та продовження строків тримання пiд вартою на стадiях дiзнання i досудового слiдства» взяття пiд варту є найбiльш суворим запобiжним заходом, у зв'язку з чим він обирається лише за наявностi пiдстав вважати, що iншi (менш суворі) запобiжнi заходи, передбаченi ст.149 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов'язкiв, що випливають iз ст.148 ч2 КПК України , i його належної поведiнки.

Взяття пiд варту на стадiї досудового слiдства застосовуються лише у випадках передбачених ч.2 ст.155 КПК України, i коли є достатнi пiдстави вважати, що ця особа може ухилитися вiд слiдства й суду або виконання процесуальних рiшень, перешкоджати встановленню істини у справi чи продовжувати злочинну діяльність.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненi тяжкого злочину, разом з тим, як видно із даних по справі він позитивно характеризується за мiсцем проживання i роботи, одружений, має на утриманнi малолiтню дитину, також, має постiйне мiсце проживання та роботу, вважається не судимим.

Органи слідства не надали даних, що особа перебуваючи на волi може перешкоджати встановленню iстини по справi та ухилятися вiд явки до слiдчого та суду. Невстановлення таких ознак, за рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року «Хайретдінов проти України'» визнано порушенням п.1 ст.5 Конвенції.

Прокурором місцевому суду не було надано переконливих доказiв про необхідність задоволення їх клопотання, а тому правильно суд відмовив в обранні найтяжчого запобіжного заходу.

Навпаки з матерiалiв прави вбачасться, що ОСОБА_3 пiсля затримання не вiдмовлявся вiд дачi показань, пiд час допитiв в якостi пiдозрюваного та обвинуваченого свою вину у вчиненнi iнкримiнованих йому злочинів визнав повністю вину.

Тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 не може бути достатньою підставою для застосування найбiльш суворого запобіжного заходу, а слід брати до уваги в сукупності з iншими обставинами справи, якi вказують на те, що запобіжний захід не повязаний з триманням пiд вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3

Висновки суду є переконливими і вмотивованими, а тому доводи апелянта про незаконність постанови суду не відповідають матеріалам справи.

З таких мотивів постанову місцевого суду слід залишити без змін, апеляцію без задоволення .

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст 150,365, 366 , 382 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляцію помічника прокурора м. Кременчука залишити без задоволення, а постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука від 2 лютого 2012 року щодо ОСОБА_3 про відмову в обрання запобіжного заходу ,- взяття під варту , без зміни.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_2