Справа № 1-86/2007 p.
ВИРОК

Іменем Украйні

02
жовтня 2007 року м. Очаків

Очаківський
міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого -
судді Чернієнка С. А.

при секретарі Плужник Л.П.,

за участю
прокурора Дзюбан О.В.,

представника
цивільного позивача ОСОБА_2,
підсудного, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
у залі суду
кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1у с. Новий Шлях Снігурівського району
Миколаївської області, є громадянином
України, має повну вищу юридичну
освіту, є одруженим, займається приватною адвокатською діяльністю, є раніше не судимим, проживає за адресою: АДРЕСА_1, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст.
191, ч. 2 ст.
200, ч.3 ст.
358, ч. 2 ст.
361, ч.2 ст.
366 Кримінального кодексу (далі - КК) України, -

В С Т А Н О
В И В :

У період
з 25 червня 2001 року по 19 червня 2006 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника відділення
"Очаківське" Миколаївського регіонального управління закритого
акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", виконував у цій установі
організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов'язки, до яких,
згідно з п. 3.1 положення про зазначене вище відділення, входило безпосереднє керівництво його
діяльністю, забезпечення своєчасності та
якості здійснення операцій,
достовірності та своєчасності складання передбаченої звітності Філії;
забезпечення збереження матеріальних цінностей,
закріплених за відділенням, та
додержання діючого законодавства при здійсненні відділенням банківських
операцій.

Для
реалізації покладених на нього обов'язків ОСОБА_1 був наділений відповідними правами, до яких,
серед інших, входили: право на
укладання від імені ПриватБанка кредитних й інших договорів та їх розірвання;
право на прийняття рішень по кредитним карткам та кредитним лімітам на
них, в межах повноважень, встановлених ЗАТ КБ "ПриватБанк"
для керівника Очаківського відділення Миколаївського РУ.

Будучи
службовою особою ЗАТ КБ "ПриватБанк"
ОСОБА_1 у період з серпня 2004 року по
квітень 2006 року, діючи умисно з
корисливих мотивів, маючи намір
заволодіти коштами банку у якомога більшому розмірі, зловживаючи зазначеними вище
повноваженнями, шляхом оформлення
фіктивних кредитів на ОСОБА_3ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, використання кредитних карток, оформлених на ОСОБА_8, ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15, ОСОБА_16 , ОСОБА_17,
ОСОБА_18 і ОСОБА_19., та
привласнення коштів, що мали бути
сплачені позичальникам за кредитними договорами, а також які позичальники мали право взяти у
кредит за допомогою кредитних карток,
заволодів майном ЗАТ КБ "ПриватБанк" за таких обставин.

У серпні
2004 року ОСОБА_1 , знаходячись у своєму
робочому кабінеті, що розташований у
приміщенні Очаківського відділення Миколаївського РУ за адресою: АДРЕСА_2, реалізуючи свій злочинний намір,

склав анкету-заяву, датовану
10.08.2004 p., згідно якої ОСОБА_3
виступав ініціатором одержання споживчого кредиту у розмірі 4200
грн., договір № NKO0SK120213, датований 11.08.2004 p., відповідно до змісту якого ЗАТ КБ
"ПриватБанк" надало ОСОБА_3
споживчий кредит у зазначеному вище розмірі, підробивши підпис ОСОБА_3 у цих документах та підписавши кредитний
договір від імені банку, а також
підробив довідку про заробітну платню,
згідно якої ОСОБА_3 начебто
працює будівельником у ПП "Омега" і його заробітна платня складає 640
грн., підробивши підпис директора ПП
"Омега" ОСОБА_20 та поставивши у цій довідці печатку зазначеного
підприємства, до якої мав доступ.

На
підставі цих підроблених документів ОСОБА_1 ,
зловживаючи своїм службовими повноваженнями, зокрема правом укладання кредитних договорів
від імені ПриватБанку, створив видимість
укладення кредиту між банком та ОСОБА_3 ,
після чого одержав у касі Очаківського відділення Миколаївського РУ ЗАТ
КБ "ПриватБанк" 4200 грн.,
виділені у якості споживчого кредиту ОСОБА_3 .

Також у
серпні 2004 року, підробивши в
аналогічний спосіб анкету-заяву,
датовану 17.08.2004 p., згідно якої ОСОБА_4
виступала ініціатором одержання споживчого кредиту у розмірі 4000 грн., договір № NKO0SK120232, датований 19.08.2004 p., відповідно до змісту якого ЗАО КБ
"ПриватБанк" надало ОСОБА_4 споживчий кредит у зазначеному вище
розмірі, а також довідку про заробітну
платню, згідно якої остання начебто
працює бухгалтером у ПП "Омега" і її заробітна платня складає 637
грн., ОСОБА_1 , зловживаючи своїм службовими
повноваженнями, зокрема правом укладання
кредитних договорів від імені ПриватБанку,
створив видимість укладення кредиту між банком та ОСОБА_4, після чого одержав у касі Очаківського
відділення Миколаївського РУ ЗАТ КБ "ПриватБанк" 4000 грн., виділені у якості споживчого кредиту ОСОБА_4.

У
листопаді 2004 року, ОСОБА_1 , продовжуючи реалізацію свого злочинного
наміру, для створення видимості
укладення кредитного договору між ЗАТ КБ
"ПриватБанк" та ОСОБА_5 з метою продовження заволодіння коштами
банку, у своєму робочому кабінеті, використовуючи наявні в нього бланки
документів та печатку магазину "Назар", який належить його дружині ОСОБА_20, та розташований за адресою: АДРЕСА_2, склав: договір купівлі-продажу № 03/11-04, датований 10.11.2004 p.,
згідно із змістом якого ОСОБА_5. начебто придбав у
зазначеному вище магазині побутову техніку на суму 4110 грн.; акт
прийому-передачі, датований тим же
числом, відповідно до змісту якого
ОСОБА_5 начебто було передано цей товар та датований тим же числом рахунок №
03/11-4, згідно з яким ОСОБА_5. мав
внести на розрахунковий рахунок магазину "Назар" за придбання
зазначеної вище техніки 4110 грн.,
підробивши у договорі та акті прийому передачі підписи ОСОБА_5.

Також, з цією ж метою ОСОБА_1 склав: заяву,
датовану 17.11.2004 p., згідно якої ОСОБА_5. виступав ініціатором одержання
споживчого кредиту у розмірі 4110 грн.; кредитний договір № NKO0RK02110488, датований 17.11.2004 p.,
відповідно до змісту якого ЗАТ КБ "ПриватБанк"
надало ОСОБА_5 споживчий кредит у зазначеному вище розмірі; договір застави
рухомого майна № NKO0RK02110488, датований 17.11.2004 p.,
згідно з текстом якого ОСОБА_5. зобов'язався передати у
заставу банку побутову техніку, придбану
в магазині "Назар" та акт прийому-передачі майна у заставу № NKO0RK02110488, відповідно до якого ОСОБА_5. начебто передав
у заставу зазначену побутову техніку,
підробивши у цих документах підписи ОСОБА_5 та підписавши кредитний
договір, договір застави 1 акт
прийому-передачі заставленого майна від імені банку.

Крім
цього, маючи у своєму розпорядженні
чистий аркуш паперу з відбитками штампу та печатки фермерського господарства
"Ларич", головою якого був
ОСОБА_5., ОСОБА_1 виготовив довідку про заробітну платню, згідно якої заробітна платня ОСОБА_5 складає
800 грн., підробивши підпис останнього.

На підставі цих підроблених документів ОСОБА_1 , зловживаючи своїм службовим
повноваженням, а саме правом укладання
кредитних договорів від імені ПриватБанку,
створив видимість укладення кредиту між банком та ОСОБА_5після чого
своїм розпорядженням № NKO0RK02110488 від 19.11.2004 р. перерахував грошові кошти у
розмірі 4110 грн., виділені у якості
споживчого кредиту ОСОБА_5, на
розрахунковий рахунок 1001 магазину "Назар", до здійснення операцій по якому у
комп'ютерній мережі мав доступ. Далі за допомогою комп'ютерної програми
"Клієнт банк" ОСОБА_1 перевів
ці кошти із зазначеного рахунку магазина "Назар" на рахунок своєї
дружини ОСОБА_20, операції по якому
могли здійснюватися із застосуванням пластикової картки, а потім за допомогою цієї картки, маючи її в розпорядженні та знаючи відповідний
код доступу для здійснення операцій по рахунку,
через банкомати, встановлені у
м. Очакові, перевів у готівку.

Наприкінці
2004 року до Очаківського відділення Миколаївського РУ ЗАТ КБ
"ПриватБанк" звернулися подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з проханням
надати кредит у розмірі 8 000 грн. на придбання автомобіля. ОСОБА_1 пояснив їм,
що такого кредиту банк їм не надасть,
але що можливо оформити на них споживчі кредити начебто для купівлі у
магазині "Назар" побутової техніки,
куди для цієї мети будуть переведенні кошти, після чого,
недодержуючи товару, перевести ці
кошти у готівку та передати їм.

Подружжя
ОСОБА_7, погодившись на пропозицію
ОСОБА_1 , у січні 2005 року передали
йому для оформлення кредитів копії необхідних особистих документів та довідки
про заробітну платню.

Використовуючи
наявні в нього бланки документів та печатку магазину "Назар", ОСОБА_1
склав: договори купівлі-продажу № 01/01-05, датований 05.01.2005 р.,
та № 02/01-05,
датований 12.01.2005 p., згідно із змістом яких ОСОБА_7начебто придбали у
зазначеному вище магазині побутову техніку на суму загальну суму 8 560 грн.;
акти прийому-передачі, датовані
05.01.2005 р. та 12.01.2005 p., відповідно до змісту яких ОСОБА_6. та ОСОБА_7 начебто було передано цей товар, а також рахунки № 01/01-05, датований 05.01.2005 p.,
та № 02/01-05,
датований 12.01.2005 p., згідно з якими останні мали внести на розрахунковий
рахунок магазину "Назар" за придбання зазначеної вище побутової
техніки ОСОБА_6 - 4 360
грн., ОСОБА_7 - 4 200 грн., підробивши
у договорах та актах прийому-передачі підписи керівника магазину
"Назар" ОСОБА_20.

Після
підроблення цих та оформлення всіх інших документів, необхідних для надання споживчих кредитів та
підписання сторонами кредитних договорів,
за відповідними розпорядженнями ОСОБА_1 , на розрахунковий рахунок магазину
"Назар" було перераховано 7 704 грн.,
виділених банком у якості споживчих кредитів ОСОБА_7.

У цей
час ОСОБА_7, детально ознайомившись з
умовами надання їм кредитів, визнали їх
невигідними для себе та вирішили розірвати кредитні договори, про що повідомили ОСОБА_1 .

Вирішивши
скористатися цією ситуацією для продовження реалізації свого злочинного
наміру, ОСОБА_1 з метою подальшого заволодіння коштами
банку, виділеними ОСОБА_7, будучи службовою особою, до компетенції якої входило право розірвання
кредитних договорів від імені ЗАТ КБ "ПриватБанк", зловживаючи цим повноваженням, запевнив останніх у тому, що кредитні договори, укладені з ними, будуть розірвані, після чого за допомогою комп'ютерної програми
"Клієнт банк" перевів ці кошти із зазначеного вище рахунку магазина
"Назар" на рахунок своєї дружини ОСОБА_20, операції по якому могли здійснюватися із
застосуванням пластикової картки, а
потім за допомогою цієї картки, маючи її
в розпорядженні та знаючи відповідний код доступу для здійснення операцій по
рахунку, через банкомати, встановлені у м. Очакові,
перевів у готівку та звернув на свою користь.

У
середні липня 2005 року ОСОБА_9 звернулася до ОСОБА_1 , як керівника Очаківського відділення
ПриватБанку, з проханням надати їй для
проведення операції чоловікові кредит у розмірі 2000 грн..

Вирішивши скористатися цією ситуацією для продовження заволодіння коштами
банку, ОСОБА_1 пояснив останній, що такого кредиту банк їй не надасть, та,
зловживаючи службовим становищем,
запропонував оформити на неї кредитну картку типу "Товари в
розстрочку" з лімітом у 2 500 гри.,
начебто для купівлі товарів у магазині "Назар", однак фактично товар не одержувати, а перевести у готівку кошти, що будуть перераховані банком на
розрахунковий рахунок цього магазину, на
що ОСОБА_9 , якій кошти були конче необхідні, погодилася.

Після
цього ОСОБА_1 , маючи на меті заволодіти
частиною коштів банку, що будуть
виділені для кредиту ОСОБА_9 , зловживаючи
своїм повноваженням зі здійснення керівництва відділенням банку, дав незаконну вказівку працівнику банку
ОСОБА_21 оформити на ОСОБА_9 документи,
необхідні для одержання кредиту на кредитній картці типу "Товари в
розстрочку", на що ОСОБА_21 підкорилася.

Після
оформлення необхідних документів та введення ОСОБА_21 даних ОСОБА_9 до програмного комплексу
"Приват48", ОСОБА_1 , зловживаючи своїм службовим повноваженням з
прийняття рішень по кредитних картках і кредитних лімітах, увійшовши до зазначеної вище комп'ютерної
мережі під своїм паролем, авторизував
операцію з оформлення кредиту ОСОБА_9 на
пластиковій картці типу "Товари в розстрочку" та встановив кредитний
ліміт у 2 500 грн.. На підставі цього,
через деякий час зазначені грошові кошти були виділені банком, а працівником відділення ОСОБА_21 оформлена
пластикова картка НОМЕР_1і вручена ОСОБА_9 .

Одержавши
цю картку, остання разом зіОСОБА_1 прослідували до магазину
"Назар", де ОСОБА_1 за допомогою пост-терміналу здійснив
банківську операцію з переведення грошових коштів у розмірі 2 450 грн. на
розрахунковий рахунок цього магазину, до
здійснення операцій по якому у комп'ютерній мережі мав доступ, та повідомив ОСОБА_9 , що через декілька днів вона зможе одержати у
нього ці кошти.

Далі з
розрахункового рахунку зазначеного магазину за допомогою комп'ютерної програми
"Клієнт банк" ОСОБА_1 перевів
ці кошти на рахунок своєї дружини ОСОБА_20,
операції по якому могли здійснюватися із застосуванням пластикової
картки, а потім за допомогою цієї
картки, маючи її в розпорядженні та
знаючи відповідний код доступу для здійснення операцій по рахунку, через банкомати, встановлені у м. Очакові,
перевів у готівку.

Через
декілька днів ОСОБА_1 віддав
ОСОБА_9 з цих коштів 2 100 грн., а 350 грн. залишив собі, повідомивши останній, зловживаючи своїм повноваженням з
представництва банку, що це є першим
внеском в рахунок погашення кредиту.

В липні
2005 року до ОСОБА_1 , як до керівника
Очаківського відділення Миколаївського РУ ЗАТ КБ "ПриватБанк" звернулася
ОСОБА_8 з метою відмови від користування оформленою на неї пластикового карткою
"Універсальна" та її повернення банку.

ОСОБА_1
, вирішивши продовжити заволодіння
коштами ЗАТ КБ "ПриватБанк"
за допомогою пластикової картки,
оформленої на ОСОБА_8,
зловживаючи своїм службовим становищем керівника Очаківського відділення
зазначеного банку, запевнив останню у
тому, що їй лише необхідно віддати йому
цю картку та відповідний пін-код, які
він передасть до Миколаївського РУ ЗАТ КБ
"ПриватБанк".

Отримавши
від ОСОБА_8 пластикову картку "Універсальна" № НОМЕР_2та відповідний
пін-код, необхідний для користування
нею, ОСОБА_1 , за допомогою цієї картки у період з 21 липня
2005 року по 03 квітня 2006 року одержав через банкомати ЗАТ КБ "ПриватБанк",
встановлені у м. Очакові грошові кошти у розмірі 8 540 грн..

На
початку серпня 2005 року до Очаківського відділення Миколаївського РУ ЗАТ КБ
"ПриватБанк" звернулися ОСОБА_10 та ОСОБА_14 з проханням надати кожній з них кредити у
розмірі по 5 000 грн.. ОСОБА_1
запропонував їм оформити кредитні картки типу
"Універсальна", на що ті
погодилися. Після оформлення відповідних документів, необхідних для одержання кредиту, ОСОБА_10 та ОСОБА_14 було запропоновано для отримання карток
відвідати відділення банку через два тижні.

Приблизно
через два тижні останні знову відвідали зазначене відділення, але ОСОБА_1
повідомив їм, що кредитні картки
"Універсальні", які вони
замовили, у відділення не надійшли та
запропонував їм оформити кредит на пластикових картках типу
"Подія", які видаються у день
їх замовлення та якими можливо скористатися у цей же день, на що ОСОБА_10 та ОСОБА_14 погодилися.

Після
оформлення документів, необхідних для
одержання кредиту на пластиковій картці "Подія", працівник відділення ОСОБА_22, скориставшись своїм паролем, увела данні ОСОБА_10 до програмного комплексу
"Приват48" для замовлення такої картки та встановила кредитний ліміт
у сумі 5 000 грн., про що повідомила
ОСОБА_1 .

У свою
чергу ОСОБА_1 , користуючись лімітом
наданих йому повноважень, увійшовши до
зазначеної комп'ютерної мережі під своїм паролем, провів авторизацію операції з оформлення
кредиту та замовлення на ОСОБА_10 пластикової картки "Подія" НОМЕР_3

Перевіривши
активність зазначеної картки та виявивши,
що вона не є активною, а
перебуває в обробці, ОСОБА_1 дав вказівку ОСОБА_22 знову увійти до
комп'ютерної мережі, ввести данні
ОСОБА_10 та замовити для неї іншу картку типу "Подія", що та й зробила.

У свою
чергу ОСОБА_1 , користуючись лімітом
наданих йому повноважень, знову
увійшовши до зазначеної комп'ютерної мережі під своїм паролем, провів авторизацію операції з оформлення
кредиту та замовлення на ОСОБА_10 пластикової картки "Подія" НОМЕР_4

Ця картка
виявилася активною, і її було вручено
ОСОБА_10.

Таким же
чином пластикову картку типу "Подія" було оформлено та вручено
ОСОБА_14 .

Пластикова
картка "Подія" НОМЕР_3,
оформлена на ОСОБА_10, що була
неактивною, залишилася у ОСОБА_1 .

Згодом
ОСОБА_1 , з'ясувавши, що й ця картка є активною, вирішив скористатися цим для продовження
заволодіння коштами З AT
КБ "ПриватБанк".

Зловживаючи
своїм службовим становищем,
зокрема, компетенцією з приводу
прийняття рішень по кредитних картках і встановлених на них лімітах, ОСОБА_1
замість того, щоб скасувати
оформлення цієї пластикової картки, у
період з 06 вересня 2005 року по 13 вересня 2005 року одержав за її допомогою
через банкомати ЗАТ КБ "ПриватБанк", встановлені у м. Очакові,
грошові кошти у розмірі 7 750 грн.. При цьому 12 вересня 2005 року, скориставшись правом керівника Очаківського
відділення ПриватБанку збільшувати ліміти кредитних коштів на кредитних
картках, за допомогою програмного
комплексу "Приват48" ОСОБА_1
збільшив до 8 000 грн. ліміт кредитних коштів, що їх можливо було отримати за допомогою цієї
картки.

З метою
приховування злочину ОСОБА_1 підробив
підпис у розписці про одержання ОСОБА_10 пластикової картки "Подія"
НОМЕР_3, та передав її для зберігання у
відділенні банку.

Наприкінці
серпня 2005 року кредитна картка "Універсальна" № НОМЕР_5, випущена ПриватБанком за заявою ОСОБА_14
, а також конверт з відповідним
пін-кодом надійшли до Очаківського відділення.

ОСОБА_1
, зважаючи на те, що кредит у розмірі 5 000 грн. ОСОБА_14 вже було оформлено за допомогою пластикової
картки "Подія" і остання втратила інтерес в отриманні кредитної
картки "Універсальна" № НОМЕР_5,
зловживаючи своїм службовим становищем керівника відділення банку, замість того,
щоб повідомити ОСОБА_14 про
надходження картки та або вручити її останній,
або скасувати замовлення цієї картки,
вирішив скористатися ситуацією,
що сталася, для продовження
заволодіння коштами банку.

У
подальшому в період з 13 лютого 2006 року по 24 березня 2006 року року
ОСОБА_1 за допомогою зазначеної картки
через банкомати ЗАТ КБ "ПриватБанк", встановлені у

м. Очакові, одержав
грошові кошти у розмірі 5 150 грн..

Наприкінці
серпня 2005 року до Очаківського відділення ПиватБанку з проханням надати йому
кредит у розмірі 10 000 грн. звернувся ОСОБА_11, який
погодився з пропозицією ОСОБА_1 оформити
кредит на пластиковій картці типу "Універсальна".

Після
оформлення відповідних документів,
необхідних для одержання кредиту,
ОСОБА_11 було
запропоновано для отримання картки відвідати відділення банку через декілька
тижнів.

У
вересні 2005 року кредитна картка "Універсальна" № НОМЕР_6випущена
ПриватБанком за заявою ОСОБА_11, а також конверт з відповідним пін-кодом надійшли до
Очаківського відділення.

Після
надходження картки ОСОБА_11
прийшов до відділення банку за одержанням картки у нетверезому стані, у зв'язку з чим працівник відділення ОСОБА_22
не видала йому замовлену картку,
запропонувавши прийти до відділення іншого разу у тверезому стані, про що повідомила ОСОБА_1 .

Останній
у свою чергу вирішив скористатися ситуацією,
що сталася, для продовження
заволодіння коштами банку за допомогою кредитної картки, оформленої на ОСОБА_11.

З цією
метою ОСОБА_1 , зловживаючи своїм
службовим становищем керівника Очаківського відділення Миколаївського РУ ЗАТ КБ "ПриватБанк", дав розпорядження ОСОБА_22 передати зазначену
картку та конверт з відповідним пін-кодом йому,
пояснивши, що особисто вручить їх
ОСОБА_11. Остання підкорилася цьому розпорядженню.

Потім
ОСОБА_1 , зловживаючи своїм службовими
становищем, під час наступної спроби
ОСОБА_11 одержати зазначену картку, ввів
його в оману, повідомивши, що вона не надійшла до відділення, і що,
скоріш за все, кредит йому
наданий не буде, після чого останній
будучи впевненим у відмові банка видати йому кредит, перестав навідуватися до відділення за
отриманням картки.

З метою
приховування злочину ОСОБА_1 підробив
підпис у розписці про одержання ОСОБА_11 пластикової картки
"Універсальна" НОМЕР_6та передав її для зберігання у відділенні
банку.

У
подальшому в період з 01 листопада 2005 року по 23 березня 2006 року
ОСОБА_1 за допомогою зазначеної картки
через банкомата ЗАТ КБ "ПриватБанк", встановлені у м. Очакові,
одержав грошові кошти у розмірі 4 077 грн.. Крім цього, 05 листопада 2005 року та 14 листопада 2005
року, знаходячись у магазині "Назар", останній здійснив дві банківські операції з
переведення грошових коштів у сумі 7 790 грн. на розрахунковий рахунок
зазначеного магазину, після чого за
допомогою комп'ютерної програми "Клієнт банк" перевів ці кошти з
рахунку магазина на рахунок своєї дружини ОСОБА_20, операції по якому могли здійснюватися із
застосуванням пластикової картки, а
потім за допомогою цієї картки, маючи її
в розпорядженні та знаючи відповідний код доступу для здійснення операцій по
рахунку, одержав через банкомати, встановлені у м. Очакові.

Також
наприкінці серпня 2005 року до Очаківського відділення ПриватБанку з проханням
надати їй кредит у розмірі 5 000 грн. звернулася ОСОБА_12, яка також погодилася з пропозицією ОСОБА_1 оформити кредит у розмірі 15 000 грн. на пластиковій
картці типу "Універсальна".

Після
оформлення відповідних документів,
необхідних для одержання кредиту,
ОСОБА_12 було запропоновано для отримання картки відвідати відділення
банку через декілька тижнів.

Неодноразово
відвідуючи відділення банку по роботі,
ОСОБА_12, цікавилася, чи не надійшла замовлена нею картка до
відділення, і оскільки остання тривалий
час не надходила, вирішила оформити
кредит в іншому банку та повідомила ОСОБА_1
про те, що відмовляється від
зазначеної картки. Останній у свою чергу вирішив скористатися ситуацією, що сталася,
для продовження заволодіння коштами банку за допомогою кредитної
картки, оформленої на ОСОБА_12.

У
вересні 2005 року кредитна картка "Універсальна" НОМЕР_7випущена

ПриватБанком за заявою
ОСОБА_12, а також конверт з відповідним
пін-кодом надійшли до Очаківського відділення.

Зловживаючи
своїм службовим становищем керівника Очаківського відділення Миколаївського РУ
З AT КБ "ПриватБанк", ОСОБА_1 ,
дав розпорядження працівнику відділення ОСОБА_22 передати зазначену
картку та конверт з відповідним пін-кодом йому,
пояснивши, що особисто вручить їх
ОСОБА_12. ОСОБА_22 підкорилася цьому розпорядженню.

Скориставшись
правом керівника Очаківського відділення ПриватБанку збільшувати ліміти
кредитних коштів на кредитних картках,
03 листопада 2005 року за допомогою програмного комплексу
"Приват48" ОСОБА_1 збільшив до
25 000 грн. ліміт кредитних коштів, що
їх можливо було отримати за допомогою цієї картки.

У
подальшому в період з 03 листопада 2005 року по 24 березня 2006 року
ОСОБА_1 за допомогою зазначеної картки
через банкомати ЗАТ КБ "ПриватБанк", встановлені у м. Очакові,
одержав грошові кошти у розмірі 24 450 грн.. Крім цього, 05 листопада 2005 року, знаходячись у магазині
"Назар", останній здійснив
банківську операцію з переведення грошових коштів у сумі 5 225 грн. на
розрахунковий рахунок зазначеного магазину,
після чого, за допомогою
комп'ютерної програми "Клієнт банк",
перевів ці кошти з рахунку магазина на рахунок своєї дружини
ОСОБА_20, операції по якому могли
здійснюватися із застосуванням пластикової картки, а потім за допомогою цієї картки, маючи її в розпорядженні та знаючи
відповідний код доступу для здійснення операцій по рахунку, одержав через банкомати, встановлені у м. Очакові.

Аналогічним
способом ОСОБА_1 , зловживаючи службовим
становищем, для заволодіння коштами
банку скористався оформленою за заявою ОСОБА_15 пластикового кредитною карткою типу
"Універсальна" НОМЕР_8, за
допомогою якої у період з 20 жовтня 2005 року по 24 березня 2006 року через
банкомати ЗАТ КБ "ПриватБанк", встановлені у м. Очакові,
одержав грошові кошти у розмірі 7 360 грн.. При цьому, скориставшись правом керівника Очаківського
відділення ПриватБанку збільшувати ліміти кредитних коштів на кредитних
картках, 27 лютого 2006 року за
допомогою програмного комплексу "Приват48" ОСОБА_1 збільшив ліміт кредитних коштів, що їх можливо було отримати за допомогою цієї
картки, з 2 000 грн. до 7 000 грн..

Також з
метою приховування злочину ОСОБА_1
підробив підпис у розписці про одержання ОСОБА_15 зазначеної вище
пластикової картки та передав її для зберігання у відділенні банку.

Правила
замовлення кредитних карток типу "Універсальна" передбачали
можливість замовлення виготовлення таких карток для клієнтів банку, що позитивно зарекомендували себе у
відносинах з банком, за ініціативою
останнього. У цьому випадку після виготовлення картки клієнт викликався до
відділення, в якому він
обслуговувався, йому пропонувалося
подати відповідну анкету-заяву, на підставі
якої картка авторизувалася і вручалася йому.

Згідно з
цим положенням правил, ЗАТ КБ
"ПриватБанк" випустив кредитні картки типу "Універсальна"
НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11,
НОМЕР_12та НОМЕР_13для своїх клієнтів ОСОБА_13, ОСОБА_16 ,
ОСОБА_17., ОСОБА_18. та ОСОБА_19.
відповідно.

Зловживаючи
службовими повноваженнями начальника Очаківського відділення Миколаївського РУ КБ "ПриватБанк"
ОСОБА_1 вирішив скористатися зазначеними
кредитними картками для продовження заволодіння коштами банку, для чого дав розпорядження працівнику
відділення ОСОБА_22 передати йому ці картки та конверти з відповідними
пін-кодами до них, пояснивши, що особисто вручить їх клієнтам. Остання підкорилася цьому розпорядженню.

У
подальшому в період з 20 жовтня 2005 року по 21 червня 2006 року, ОСОБА_1
за допомогою цих карток через банкомати ЗАТ КБ "ПриватБанк", встановлені у м. Очакові,
одержав грошові кошти у розмірі 53 130 грн., з яких: 24 930 грн. - за допомогою картки
НОМЕР_9, оформленої на ОСОБА_13; 2 310
грн. - за допомогою картки НОМЕР_10,
оформленої наОСОБА_16 ; 10 350 грн. - за допомогою картки НОМЕР_11, оформленої на ОСОБА_17; 10 370 грн. - за
допомогою картки НОМЕР_12, оформленої на
ОСОБА_18 та 5 170 грн. - за допомогою картки НОМЕР_1, оформленої на ОСОБА_19,
а також, 29
листопада 2005 року, знаходячись у
магазині "Назар", останній
здійснив банківські операції з переведення грошових коштів банку на
розрахунковий рахунок зазначеного магазину - у сумі 7 942 грн. за допомогою
пластикової картки НОМЕР_10, оформленої
наОСОБА_16 , та у сумі 4 997 грн. за
допомогою пластикової картки НОМЕР_1,
оформленої на ОСОБА_19, після чого, за
допомогою комп'ютерної програми "Клієнт банк", перевів ці кошти з рахунку магазина на
рахунок своєї дружини ОСОБА_20, операції
по якому могли здійснюватися із застосуванням пластикової картки, а потім за допомогою цієї картки, маючи її в розпорядженні та знаючи
відповідний код доступу для здійснення операцій по рахунку, одержав через банкомата, встановлені
у м. Очакові. При цьому, скориставшись нравом керівника Очаківського відділення ПриватБанку збільшувати
ліміти кредитних коштів на кредитних картках,
за допомогою програмного комплексу "Приват48" ОСОБА_1 збільшив ліміт кредитних коштів: 28 листопада
2005 року, що їх можливо було отримати
за допомогою картки, оформленої
наОСОБА_16 , - з 5 000 грн. до 8 000
грн.; 29 листопада 2005 року, що їх
можливо було отримати за допомогою картки,
оформленої на ОСОБА_19, - з 5 000 грн. до 8 500 грн. та 27 лютого 2006 року, що їх можливо було отримати за допомогою
карток, оформлених на ОСОБА_17 та на
ОСОБА_18, - з 5 000 грн. до 10 000 грн..

З метою
приховування своїх незаконних дій приблизно у жовтні 2005 року ОСОБА_1 , підробив підписи ОСОБА_13 в анкеті-заяві про
авторизацію кредитної пластикової картки картки НОМЕР_9 та у розписці про її
одержання, після чого передав ці
документи на зберігання в Очаківське відділення Миколаївського РУ ЗАТ КБ
"ПриватБанк".

Таким
чином, у період з серпня 2004 року по
червень 2006 року, ОСОБА_1 , зловживаючи своїм службовим становищем, реалізуючи свій злочинний намір на
заволодіння коштами банку у якомога більшому розмірі, використовуючи зазначені вище способи, незаконно одержав грошові кошти ЗАТ КБ
"ПриватБанк" на загальну суму 156 775 грн.. У той же час з метою
приховування злочину та забезпечення можливості його продовження у цей же
періодОСОБА_1 внесено до банку в рахунок
часткового погашення кредитів, відсотків
по них, комісії та пені - 78 316 грн. 92
коп., з яких: 5 508 грн. 82 коп. - по
кредиту, оформленому на ОСОБА_3 ; 4 571
грн. 31 коп. - по кредиту, оформленому
на ОСОБА_4; 3 840 грн. 15 коп. - по кредиту,
оформленому на ОСОБА_5.; 5 747 грн. 55 коп - по кредиту, оформленому на ОСОБА_6; 5 772 грн. 28 коп. -
по кредиту, оформленому на ОСОБА_7; 6
215 грн. 36 коп. - по кредитній картці,
оформленій на ОСОБА_8; 6 299 грн. 91 коп. - по кредитній картці, оформленій на ОСОБА_11; 6 885 грн. 43 коп. -
по кредитній картці, оформленій на
ОСОБА_10; 1 926 грн. - по кредитній картці,
оформленій на ОСОБА_14 ; 11 713 грн. 43 коп. - по кредитній картці, оформленій на ОСОБА_12; 2 814 грн. 08 коп. -
по кредитній картці, оформленій на
ОСОБА_15; 7 395 грн. - по кредитній картці,
оформленій на ОСОБА_13; 3 862 грн. 47 коп. - по кредитній картці, оформленій на ОСОБА_17; 690 грн. - по
кредитній картці, оформленій на ОСОБА_18
та 5 075 грн. 13 коп. - по кредитній картці,
оформленій на ОСОБА_19.

Відповідно, розмір грошових коштів банку, якими заволодів ОСОБА_1 , складає 78 458 грн. 08 коп., що більше ніж у 250, але менше ніж у 600 разів перевищує
неоподатковуваний мінімум доходів громадян,
а тому є великим розміром.

Крім
зазначених вище злочинів, у період з
червня 2005 року по березень 2006 року,
ОСОБА_1 повторно, діючи умисно с корисливих мотивів,
шляхом шахрайства заволодів майном ОСОБА_24, а саме грошовими коштами на суму 3 662 грн.
27 коп., за наступних обставин.

У травні
2005 року за ініціативою банка для клієнта ОСОБА_24 було випущено

пластикову кредитну картку типу "Універсальна" НОМЕР_13з лімітом
грошових коштів, що їх можливо було
взяти у кредит за допомогою цієї картки у 8 300 грн., яка з відповідним пін-кодом надійшла до
Очаківського відділення ЗАТ КБ
"ПриватБанк".

В
зв'язку з цим ОСОБА_24 був викликаний до відділення банку та зазначені вище
картка і пін-код, після оформлення
відповідних документів, необхідних для
одержання кредиту, йому були вручені.

У
розмові зіОСОБА_1 ОСОБА_24, який був з першим у приятельських
стосунках, повідомив, що він не вміє користуватися карткою у банкоматах.

ОСОБА_1 вирішив скористатися цим для заволодіння
коштами ОСОБА_24 та запропонував останньому залишити картку і пін-код в
себе, з умовою, що коли ОСОБА_24 знадобляться гроші, той має звернутися до нього, а він буде знімати необхідну суму та
віддавати її ОСОБА_24. Також ОСОБА_1
запропонував останньому у встановлені кредитними умовами строки
повертати кошти не безпосередньо до каси банку,
а йому, а він, у свою чергу,
буде здавати їх до каси.

Погодившись
на ці пропозиції, ОСОБА_24 віддав
ОСОБА_1 зазначені вище картку та пін-код
до неї.

Одержавши
останні, ОСОБА_1 , реалізуючи свій умисел, спрямований на заволодіння коштами
ОСОБА_24, що були виділенні банком у
якості кредиту та зберігалися на відповідному рахунку, за допомогою цієї картки у період з 29 червня
2005 року по 24 березня 2006 року одержав у банкоматах ЗАТ КБ "ПриватБанк", розташованих у м.
Очакові, грошові кошти, крім тих,
по які до нього дійсно звертався ОСОБА_24, на загальну суму 3 662 грн. 27 коп., та звернув їх на свою користь.

Допитаний
у ході судового слідства підсудний ОСОБА_1
у пред'явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст.
191, ч. 2 ст.
200, ч.3 ст.
358, ч. 2 ст.
361, ч.2 ст.
366 КК України, винним себе визнав
частково та дав показання про те, що
дійсно у серпні 2004 року ним було оформлено споживчий кредит на суму 4200 грн.
на свого знайомого ОСОБА_3зі згоди останнього. Грошовими коштами, що виділені за цим кредитом скористався
особисто він (ОСОБА_1). Для оформлення кредиту він підробив довідку про
заробітну платню ОСОБА_3, а крім
цього, всі інші документи, необхідні для оформлення кредиту і сам
кредитний договір, особисто підробивши
підпис від імені ОСОБА_3де це було необхідно. Аналогічним способом у серпні
2004 року ним був оформлений кредит на суму 4000 грн. на ОСОБА_4, також з її згоди. Грошовими коштами, що виділені за цим кредитом скористався
особисто він. Для оформлення кредиту він підробив довідку про заробітну платню
ОСОБА_4, а крім цього, всі інші документи, необхідні для оформлення кредиту і сам
кредитний договір, особисто підробивши
підпис від імені ОСОБА_4, де це було
необхідно. У листопаді 2004 року він оформив кредит на суму 4110 грн. на
ОСОБА_5, без згоди останнього, та скористався грошовими коштами, що виділені за цим кредитом. Оскільки раніше ОСОБА_5 звертався за
кредитом, копії всіх необхідних
документів знаходилися у відділенні. Також у нього був бланк з печаткою
фермерського господарства "Ларич",
яким він скористався для виготовлення підробленої довідки про заробітну
платню ОСОБА_5. Кредит він оформив через магазин дружини
"Назар", з метою створення
видимості, що ОСОБА_5 начебто придбав
товар. Підписи у всіх документах,
необхідних для оформлення кредиту,
від імені ОСОБА_5 та від імені своєї дружини він підробив. З рахунку
магазину "Назар" грошові кошти він за допомогою програми
"Клієнт-банк" перевів на рахунок своєї дружини, операції по якому здійснюються за допомогою
пластикової картки, а потім - у готівку
в банкоматах м. Очакова. У грудні 2004 року-січні 2005 року ним було
оформлено кредити на ім'я ОСОБА_7, на
суми 4360 та 4200 грн.. Ці кредити він оформив на проханням останніх у такий же
спосіб, як і кредит на ОСОБА_5. При
цьому він підробив підписи своєї дружини у договорі купівлі-продажу і актах
прийому-передачі купленого товару від магазину ОСОБА_7. В усіх документах, де були необхідними підписи ОСОБА_7, за них обох розписалися останні. Коли
кошти, виділені за цим кредитами, були вже в нього, ОСОБА_7 відмовилися від кредиту і ними

скористувався він. Маючи доступ до пластикової картки, оформленої на ОСОБА_24, оскільки останній добровільно залишив її в
нього, він у необхідних випадках
користувався цією карткою, одержуючи
готівку у банкоматах. Також
він скористувався кредитними картками,
від одержання яких відмовилися ОСОБА_8,
ОСОБА_11, ОСОБА_15 зайвими картками, які були оформлені ОСОБА_10та ОСОБА_14, а також картками, що були оформлені на ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15ОСОБА_16та
ОСОБА_17, які зберігалися в нього для
вручення цим особам, як і багато
інших, які було вручено тим клієнтам
банку, на яких вони були замовлені.
Пластикові картки на ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15ОСОБА_16 та
ОСОБА_17 були замовлені згідно з правилами оформлення таких карток, відповідно до яких банк мав право з власної
ініціативи замовити їх для клієнтів, які
позитивно зарекомендували себе у зносинах з банком, з наступним підтвердженням цих замовлень
клієнтами та врученням їм карток. Зазначені в обвинувальному висновку суми
коштів, якими він скористався за
допомогою усіх зазначених вище карток, а
також способи їх зняття, факти
протиправного збільшення лімітів на цих картках та розмір коштів, повернутих ним на картки, він визнає. Також визнає факти підроблення
ним підписів від імені своєї дружини та від імені клієнтів банку, у всіх документах, що зазначені в обвинувальному висновку, крім анкет-заяв та розписок про одержання
кредитних карток від імені ОСОБА_13 та ОСОБА_15. Він не визнає, що привласнив 350 грн. з коштів які було
виділено банком у якості кредиту на пластиковій картці "Товари в
розстрочку" ОСОБА_9 . Цей кредит він дійсно оформив незаконно, але всі кошти, а саме у сумі 2 450 грн., що були ним одержані, передав ОСОБА_9 , сподіваючись,
що остання вчасно поверне кредит. Усі документи, що були оформлені для одержання кредитів
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5м та ОСОБА_7и, від імені банку підписав він. Умислу на
викрадення грошових коштів у нього не було. Його умисел був спрямований на
протиправне тимчасове користування цими коштами, з подальшим їх поверненням з відсотками за
користування ними. Частину з коштів, що
ним одержані, він використав на
погашення "проблемних кредитів" з відому керівництва банку.

Крім
показань підсудного, його вина у вчиненні
злочинів за викладених вище обставин підтверджується іншими доказами, дослідженими у ході судового слідства:

Так, згідно п. 3.1 Положення про про відділення
"Очаківське" Миколаївського РУ ЗАТ КБ "ПриватБанк" (т. 1 ах. 37-41) на керівника
цього відділення покладені обв'язки з безпосереднього керівництва його
діяльністю, забезпечення своєчасності та
якості здійснення операцій,
достовірності та своєчасності складання передбаченої звітності Філії;
забезпечення збереження матеріальних цінностей,
закріплених за відділенням, та
додержання діючого законодавства при здійсненні відділенням банківських
операцій.

Відповідно
до процедур оформлення, активації
кредитних карток та зміни кредитних лімітів у Приват48 (т. 1 а.с. 55-63) та наказів директора Миколаївського РУ
ЗАТ КБ "ПриватБанк"
№ 456 від 26.04.2005 р. та № 1284 від 08.09.2005 р., (т. 1
а.с. 43-45, 51-54) підсудному було надано право на
прийняття рішень по кредитних картках та кредитних лімітах на них, в межах повноважень, встановлених ЗАТ КБ "ПриватБанк"
для керівника Очаківського відділення Миколаївського РУ.

Потерпіла
ОСОБА_8 у судовому засіданні дала показання про те, що приблизно у липні 2005 року з метою
відмови від користування оформленою на неї пластикового карткою "Універсальна" з
кредитним лімітом у 5100 грн. та її повернення банку вона звернулася до
ОСОБА_1 як керівника Очаківського
відділення ПриватБанку. Останній її запевнив,
що їй лише необхідно віддати йому цю картку та відповідний пін-код, які він передасть до Миколаївського РУ ЗАТ КБ
"ПриватБанк", що вона й
зробила. Карткою вона ніколи не користувалася,
але згодом дізналася, що нею
скористувався хтось інший.

Потерпіла
ОСОБА_10 у судовому засіданні повідомила,
що якось улітку 2005 року вона зі своєю знайомою ОСОБА_14 звернулася до
Очаківського відділення ПриватБанку з метою одержати кредити. Підсудним їм було
запропоновано оформити кредитні картки типу "Універсальна", на що вони погодилися. Після складання
відповідних документів, необхідних для
одержання кредиту їй та ОСОБА_14 було
запропоновано для отримання

карток відвідати відділення банку через два тижні. Приблизно через два
тижні вони знову відвідали зазначене відділення, але ОСОБА_1
повідомив їм, що кредитні картки
"Універсальні", які вони
замовили, у відділення не надійшли та
запропонував їм оформити кредит на пластикових картках типу
"Подія", які видаються у день
їх замовлення та якими можливо скористатися у цей же день, на що вони погодилися, та знову склали якійсь документи. Після цього
їй вручили картку "Подія". Згодом від служби безпеки банку вона
дізналася, що крім цієї картки на неї
було оформлено ще й іншу, яку вона не
одержувала, та якою користувалася інша
особа.

Потерпіла
ОСОБА_15 у судовому засіданні дала показання про те, що якось у 2005 році в Очаківському
відділенні ПриватБанку вона оформила кредитну картку, яку не одержала, оскільки та тривалий час не надходила до
цього відділення. Пізніше вона дізналася,
що цією карткою хтось скористався. Розписку про одержання цієї картки
вона не підписувала.

Потерпіла
ОСОБА_13 суду показала, що ніяких
кредитних карток вона у відділенні "Очаківське" Миколаївського РУ КБ "ПриватБанк" на себе
не оформлювала, хоча й подавала туди
особисті документи для оформлення кредиту для підприємства, в якому працює головним бухгалтером. Відповідно вона не заповнювала та не
підписувала ніяких документів, що мали
бути складені для замовлення та одержання кредитних карток.

Допитана
у судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_9 у судовому засіданні підтвердила, що підсудний дійсно роз'яснив їй умови
наданого кредиту, зокрема що вона має
повернути кредитні кошти у розмірі 2 500 грн. з відповідними відсотками, та через деякий час після оформлення їй
кредиту передав їй кошти у розмірі 2100 грн.. На її запитання, де інші 400 грн., підсудний відповів, що це перший внесок в рахунок погашення
кредиту, у що вона повірила. Вона хотіла
у подальшому погасити кредит, але не
змогла через тяжке матеріальне становище.

З
оголошених у судовому засіданні показань потерпілого ОСОБА_11 (т.З а.с. 86-88) слідує, що ін дійсно замовив в Очаківському
відділенні КБ "ПриватБанк" пластикову картку типу
"Універсальна", для чого подав
відповідні документи, але згодом
ОСОБА_1 повідомив йому, що оскільки його картка тривалий час не надходить
до зазначеного відділення, то у кредиті
йому скоріш за все буде відмовлено,
через що він перестав навідуватися до відділення для одержання картки.
Згодом від представників банка йому стало відомо про заборгованість, яка рахується за цією карткою, та звернувся до ОСОБА_1, якій повідомив, що скористався його карткою.

Свідок
ОСОБА_25 у судовому засіданні підтвердила,
що вона працюючи в Очаківському відділенні Миколаївського РУ КБ "ПриватБанк"
брала участь в оформленні кредитних карток на ОСОБА_10, ОСОБА_11а,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15ОСОБА_16 та ОСОБА_17. Кредитна картка
"Подія" на ОСОБА_10замовлялася через комп'ютерну мережу
"Приват48" декілька разів,
оскільки активною виявилася лише остання, яку й було вручено ОСОБА_10. Згодом, увійшовши до зазначеної комп'ютерної
мережі, вона помітила що й інша картка
"Подія", яка була оформлена на
ОСОБА_10, виявилася активною і нею хтось
скористувався. Ця картка залишалася у ОСОБА_1. Картка, яку замовляв ОСОБА_11 знаходилася у неї, але оскільки останній прийшов для її
одержання у нетверезому стані, вона
відмовилася її видати та запропонувала йому прийти іншого разу у тверезому
стані, про що повідомила ОСОБА_1. ОСОБА_1
наказав віддати йому картку ОСОБА_11а та пін-код до неї, сказавши що вручить їх особисто. Вона
підкорилася цьому розпорядженню. Картки на ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15ОСОБА_16 та ОСОБА_17,
було випущено за вказівкою ОСОБА_1 без звернення цих клієнтів. Ці
картки, як і багато інших, нею за вказівкою ОСОБА_1 були передані останньому
для вручення клієнтам. ОСОБА_15
зверталася за оформленням кредитної картки,
але коли та надійшла цю картку їй вручав ОСОБА_1.

Згідно з
висновком судово-почеркознавчої експертизи № 80 від 24.01.2007 р. (т. З ах.
55-57) рукописний текст "вручено 20.10.2005 р." і підпис у графі
"дата та підпис отримувача" в росписці ОСОБА_13 про отримання пластикової картки, наданої на

експертизу, виконано ймовірноОСОБА_1
; дата у графі "Дата" та підпис у графі "підпис" в анкеті
заяві ОСОБА_13 про відкриття рахунку і надання кредиту на пластиковій картці
виконано ймовірноОСОБА_1 .

Відповідно
до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 195 від 19.02.2007 р. (т. З
а.с. 172-173) підпис на сторінці 44 в
графі під номером 1071 напроти прізвища "ОСОБА_13" журналу видачі
карт відділенням "Очаківське" виконано ймовірноОСОБА_1 .

З
довідки, виданої ЗАТ КБ "ПриватБанк", вбачається,
щоОСОБА_1 внесено до банку в
рахунок часткового погашення кредитів,
відсотків по них, комісії та
пені: 5 508 грн. 82 коп. - по кредиту, оформленому
на ОСОБА_3 ; 4 571 грн. 31 коп. - по кредиту,
оформленому на ОСОБА_4; 3 840 грн. 15 коп. - по кредиту, оформленому на ОСОБА_5.; 5 747 грн. 55 коп -
по кредиту, оформленому на ОСОБА_6 та 5 772 грн. 28
коп. - по кредиту, оформленому на ОСОБА_7.

Потерпілий
ОСОБА_24 у судовому засіданні повідомив,
що дійсно на нього було оформлено кредитну картку типу
"Універсальна", яку він
одержав у відділенні ПриватБанку. Цю картку та пін-код до неї він передав
ОСОБА_1 , з яким перебував у дружніх
стосунках. Відбулося це за пропозицією підсудного, який дізнавшись, що він (ОСОБА_24) не вміє користуватися пластикового карткою, запропонував йому допомогу в одержані коштів
з банкомату. Вони
домовилися, що картка та пін-код
залишаються у підсудного, а коли йому
(ОСОБА_24) знадобляться грошові кошти,
він звертається до ОСОБА_1, той
одержує через банкомат необхідну
суму та віддає йому. Декілька разів він звертався до підсудного з проханням
зняти з картки гроші, та всі рази
своєчасно повертав ці суми з відсотками ОСОБА_1 для внесення на картку. Згодом
він дізнався, що ОСОБА_1 знімав з картки
кошти й для себе, та не повернув їх.

Зазначені
вище докази у сукупності доводять вину підсудного у вчинені зазначених вище
злочині та спростовують показання підсудного про те, що він не підроблював анкет-заяв та розписок
про одержання кредитних карток від імені ОСОБА_13 та ОСОБА_15 а також що він не привласнював 350 грн. з
кредиту, наданого ОСОБА_9 .

Заява
підсудного про те, що кошти одержані ним
за допомогою кредитних карток оформлених на ОСОБА_8, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13ОСОБА_14 , ОСОБА_15,
ОСОБА_16 , ОСОБА_17, ОСОБА_18 і ОСОБА_19., з відому керівництва Миколаївського РУ ЗАТ КБ "ПриватБанк"
він використав на погашення "безнадійних кредитів" є голослівною, оскільки підсудний не надав жодного доказу
внесення коштів в рахунок погашення таких кредитах, а також не назвав жодного з цих кредитів.

Заяви
підсудного про те, що наміру на
привласнення грошових коштів банка як при незаконному користуванні кредитними
картками так і при оформлені фіктивних кредитів в нього не було, і що він лише хотів деякий час незаконно
користуватися цими коштами, а потім їх
повернути, суд вважає неправдивими, викликаними бажанням підсудного уникнути
кримінальної відповідальності за вчинений злочин, оскільки вони також є голослівними, та не відповідають фактичним обставинам
справи.

Так, не це вказують ті обставини, що під час погашення одного фіктивного
кредиту підсудний оформлював інший,
повертаючи до банку частину коштів незаконно одержаних за допомогою
одних кредитних карток, незаконно
одержував за допомогою інших ще більшу частину коштів, а також те,
що починаючи з 07 серпня 2006 року до теперішнього часу жодних спроб
щодо повернення банку незаконно одержаних ним грошових коштів ОСОБА_1 не зробив,
оскільки будучи звільненим з посади керівника відділення банку, втратив можливість оформлювати інші фіктивні
кредити і незаконно використовувати інші кредитні картки.

Виходячи
з цього, часткове повернення підсудним
кредитів, сплату відсотків, комісій та пені, суд вважає способом приховування вчинення
злочину та забезпечення можливості його продовження.

Таким чином, дослідивши наведені докази та оцінивши їх у
сукупності, суд вважає доведеною вину
підсудного ОСОБА_1 у вчинені злочинів за
викладених вище обставин.

Дій
підсудного по епізоду заволодіння коштами виділеними банком ОСОБА_24, за допомогою пластикової картки, оформленої на останнього, досудових слідством неправильно кваліфіковано
як частина продовжуваного привласнення та заволодіння коштами банку шляхом
зловживання службовою особою своїм службовим становищем за ст.
191 КК України, оскільки вчинення
цього діяння не було обумовлено службовим становищем підсудного. Для його
вчинення ОСОБА_1 скористався довірою
ОСОБА_24, з яким перебував у дружній
стосунках, та вводячи його в оману, за допомогою пластикової картки, оформленої на потерпілого, одержав доступ до права останнього на
одержання коштів, виділених йому банком
у якості кредиту.

За таких
обставин, зазначені дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 2 ст.
190 КК України як шахрайство - заволодіння чужим майном шляхом
зловживання довірою -вчинене повторно.

Дії
підсудного по епізоду заволодіння коштами банку шляхом оформлення фіктивних
кредитів на ОСОБА_3ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, використання кредитних карток, оформлених на ОСОБА_8, ОСОБА_9
, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13ОСОБА_14 , ОСОБА_15,
ОСОБА_16 , ОСОБА_17, ОСОБА_18 і ОСОБА_19., досудовим слідством правильно кваліфіковано
за ст.
191 КК України, як привласнення
та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим
становищем. Разом з цим, при визначені розміру викраденого досудовим
слідством безпідставно враховано як викрадені у банка кошти, які одержані за кредитним договором
ОСОБА_9 у сумі 2100 грн., оскільки як вбачається з досліджених судом
доказів, умислу у ОСОБА_1 на безповоротне обертання цих коштів на свою
користь, або на користь ОСОБА_9 не було,
а також коштів, що належали
ОСОБА_24 у сумі 3 662 грн. 27 коп.. Крім цього,
досудових слідством не враховано,
що в рахунок погашення фіктивних кредитів, оформлених на ОСОБА_3ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, підсудним для
приховування злочину та забезпечення можливості його продовження внесено 25 440
грн. 01 коп.. Отже судом встановлено, що
розмір коштів, якими заволодів
підсудний, вчинивши зазначений
злочин, складають 78 458 грн. 08
коп., що більше ніж у 250, але менше ніж у 600 разів перевищує податкову
соціальну пільгу встановлену законодавством України на момент закінчення
злочину, та є великим, а не особливо великим розміром. Зайвою є й кваліфікація цього злочину за
ознакою повторності, оскільки він є
продовжуваним.

Таким
чином, дії підсудного у цій частині слід
кваліфікувати за ч. 4 ст. 191 КК України, як привласнення та заволодіння чужим майном
шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинені у великих розмірах.

Дії
підсудного, що полягали у підробці
довідки про заробітну платню ОСОБА_5,
договору купівлі-продажу №3/11-4 від 10.11.2004 р.,
акта прийому -передачі товару від 10.11.2004 р. товару
ОСОБА_5, довідки про заробітну платню
ОСОБА_3довідки про заробітну платню ОСОБА_4,
договору купівлі-продажу №01/01-05 від 05.01.2005р., акту прийому-передачі товару від 05.01.2005
р. ОСОБА_6., договору купівлі-продажу
№02/01-05 від 12.01.2005 р. та акту прийому-передачі товару від 12.01.2005 р.
ОСОБА_7 досудовим слідством неправильно кваліфіковано за ч. 2 ст.
366 КК України як службове підроблення,
тобто внесення службовою особою в офіційні документи завідомо
неправдивих відомостей, інше підроблення
документів, а також складання, видача завідомо неправдивих документів, що потягло за собою тяжкі наслідки, оскільки вчинення цих дій не було обумовлено
службовим становищем підсудного.

Разом з
тим, дії підсудного, що виразилися у підробці договору
купівлі-продажу №3/11-4 від 10.11.2004 р.,
акта прийому-передачі товару від 10.11.2004 р. ОСОБА_5,

договору купівлі-продажу
№01/01-05 від 05.01.2005р., акту
прийому-передачі товару від 05.01.2005 р.
ОСОБА_6., договору
купівлі-продажу №02/01-05 від 12.01.2005 р. та акту прийому-передачі товару від
12.01.2005 р. ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 2 ст.
358 КК України як підроблення документів, які посвідчуються підприємством, установою,
організацією, що мають право
посвідчувати такі документи і які надають право або звільняють від обов'язків з
метою використання їх підроблювачем,
вчинені повторно.

Дії
підсудного, що виразилися у використанні
для приховування злочину довідки про заробітну платню ОСОБА_5,
договору купівлі-продажу №3/11-4 від 10.11.2004 р.,
акта прийому -передачі товару від 10.11.2004 р. від імені
ОСОБА_5, довідки про заробітну платню
ОСОБА_3довідки про заробітну платню ОСОБА_4,
договору купівлі-продажу №01/01-05 від 05.01.2005р., акту прийому-передачі товару від 05.01.2005
р. ОСОБА_6., договору купівлі-продажу
№02/01-05 від 12.01.2005 р. та акту прийому-передачі товару від 12.01.2005 р.
ОСОБА_7, досудовим слідством правильно
кваліфіковано за ч.3 ст. 358 КК України як використання завідомо
підроблених документів.

Дії, що виразилися у підробці анкет-заяв від імені
ОСОБА_3ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_13,
ОСОБА_15, ОСОБА_10, заяви про надання кредиту від імені
ОСОБА_5, кредитних договорів про надання
кредиту ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5,
договору передання у заставу рухомого майна ОСОБА_5, акту прийому-передачі майна у заставу
ОСОБА_5, рахунків для оплати товарів
ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6,
розписок про одержання пластикових карток ОСОБА_11,
ОСОБА_13, ОСОБА_15
та ОСОБА_10, органами досудового
слідства неправильно кваліфіковано за ч. 2
ст. 200 КК України як підроблення
документів на переказ пластикових карток або інших засобів доступу до банківських
рахунків, а так само зберігання
підроблених документів на переказ або платіжних карток чи їх використання, вчинене повторно, оскільки зазначені документи не є предметом
злочину, передбаченого ст.
200 КК України, через те, що не є ані документами на переказ, ані платіжними картками, ані іншими засобами, за допомогою яких можливо безпосередньо
здійснити операції по банківських рахунках.

Виходячи
з викладеного, в обвинуваченні у
вчиненні цього злочину підсудного слід виправдати за відсутністю в його діях
складу злочину, передбаченого ч. 2 ст.
200 КК України.

Дії
підсудного, які полягали в авторизації
операцій із замовлення пластикових карток на ОСОБА_13, ОСОБА_16 , ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19., а також зі збільшення грошових лімітів на
пластикових картках, оформлених на
ОСОБА_17, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ., ОСОБА_18,
ОСОБА_15 та ОСОБА_12, досудових
слідством неправильно кваліфіковано за ч. 2
ст. 361 КК України як
несанкціоновані втручання в роботу комп'ютерної мережі, що потягли підроблення інформації та
спричинили значну шкоду, вчинені
повторно, оскільки ст. 61
КК України передбачено відповідальність за незаконне втручання. У цей же час
ОСОБА_1 , в силу своїх службових
повноважень, мав доступ до комп'ютерної
мережі "Приват48", а також
право авторизувати операції по замовленню пластикових карток та збільшенню на
них кредитних лімітів.

Таким
чином, в обвинуваченні у вчиненні цього
злочину підсудного також слід виправдати за відсутністю в його діях складу
злочину, передбаченого ч. 2 ст.
361 КК України.

Вивченням
особи підсудного ОСОБА_1
встановлено, що він раніше не
судимий та вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та певний рід
занять, є одруженим, на обліку у лікаря-нарколога та
лікаря-психіатра не перебуває,
характеризується позитивно,
страждає на тяжкі серцево-судинні захворювання.

При
призначенні покарання підсудному ОСОБА_1
суд, відповідно до ст. 65
КК України, враховує, що він вчинив злочини невеликої, середньої тяжкості, а також тяжкий злочин, його особу,
а саме те, що він має постійне
місце проживання та певний рід занять,

характеризується позитивно,
відсутність обставин, що
обтяжують покарання.

Як
обставини, що пом'якшують покарання за
вчиненні злочини суд вважає за необхідне визнати на підставі ч. 2 ст. 66
КК України стан здоров'я підсудного,
зокрема те, що він хворіє на
численні серцево-судинні захворювання, а
також його вік, близький до похилого.

З
урахуванням викладеного, суд вважає за
необхідне призначити підсудному ОСОБА_1
за вчинення злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, два років обмеження волі, за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст.
191 КК України, із
застосуванням ст. 69 КК України три роки позбавлення волі з
позбавленням строком на три роки права обіймати на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від
форм власності і підпорядкованості посади їх керівників, керівників структурних підрозділів, а також інші посади
матеріально-відповідальних осіб та осіб,
що виконують представництво цих підприємств, установ та організацій при укладанні
договорів з приводу матеріальних цінностей,
за вчинення злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 358 КК України, один рік шість місяців позбавлення волі, за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.
358 КК України, два роки
обмеження волі та остаточно призначити йому,
на підставі ч. 1, 3 ст. 70
КК України, шляхом поглинання менш
суворих основних покарань більш суворим та приєднання призначеного додаткового
покарання, три роки позбавлення волі з
позбавленням строком на три роки права обіймати на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від
форм власності і підпорядкованості посади їх керівників, керівників структурних підрозділів, а також інші посади
матеріально-відповідальних осіб та осіб,
що виконують представництво цих підприємств, установ та організацій при укладанні
договорів з приводу матеріальних цінностей.

Таке
покарання суд вважає достатнім та таким,
що відповідає особі підсудного та тяжкості вчинених ним злочинів.

Цивільний
позов ЗАТ КБ "ПриватБанк"
про відшкодування матеріальної шкоди,
завданої викладенням майна останнього,
суд вважає таким, що підлягає
частковому задоволенню, на підставі ст.
1166 Цивільного кодексу України,
а саме на суму викрадених та не повернутихОСОБА_1 грошових коштів банка, яка складає 78 458 грн. 08 коп..

Вимоги
ЗАТ КБ "ПриватБанк" про покладення на підсудного обов'язку з
відшкодування втраченої вигоди у вигляді відсотків, комісії та пені, що недоодержані банком через вчинене
підсудним викрадення, не може бути
предметом розгляду у кримінальній справі,
оскільки не випливають з обвинуваченням пред'явленого підсудному і
визнаного судом доведеного.

З цих же
підстав не може бути предметом розгляду у кримінальній справі цивільний позов
про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, заявлений ОСОБА_9 , у задоволенні якого слід відмовити.

Цивільний
позов ОСОБА_11 відповідно до ч. 1
ст. 291
Кримінально-процесуального кодексу (далі - КПК) України підлягає залишенню без
розгляду.

У
порядку, передбаченому ст. 93
КПК України підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_1 на користь науково-дослідницького
експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Миколаївській області
3942 грн. 64 коп. в рахунок
відшкодування витрат на провадження судово-почеркознавчих та судово-портретних
експертиз (висновки № 80 від 24.01.2007 р. (т. З ах. 54), № 81 від 29.01.2007 р. (т. 2 а.с. 157),
№ 82 від 25.01.2007 р. (т.2 а.с.
290), № 126 від 03.02.2007 р. (т.
З а.с. 119), № 224 від 16.02.2007 р. (т.4 ах. 68), №№ 234,
235, 236, 237,
238, 239, 240,
241, 243, 244 від 19.02.2007 р. ( т. 4 а.с. 248,
257, 266, 276,
284, 293, т. 6. ах. 80,
89, 99, 107, ) № 225 від 22.02.2007 р. (т.4 а.с. 124),
№№ 226, 227 від 23.02.2007 р. (т.
5 ах. 240, 251), № 228,
229, 230, 242 від 26.02.2007 р. (т. 5 ах. 179, 189,
264, 274), №231,
232 від 27.02.2007 р. (т. 5 а.с.
199, т. 6 а.с. 56), №
233 від 28.02.2007 р. (т. 6 а.с.
69), № 83 від 17.01.2007 р. (т.З
ах. 141) та№ 195 від 19.02.2007 р. (т. З ах.171)).

Речові
докази: документи, що знаходяться у
справі, слід зберігати при справі;
журнал видачі пластикових карток відділенням "Очаківське" за
2004-2006 p.p., що зберігається
у прокуратурі Миколаївської області,
слід повернути представнику ЗАТ КБ "ПриватБанк"; пластинкові
картки, оформлені на потерпілих, що зберігаються у прокуратурі Миколаївської
області слід знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 322-324, 328,
330-338, 343 КПК України, -

ЗАСУДИВ-.

ОСОБА_1визнати
винним у вчинені злочинів, передбачених
ч. 2 ст.
190, ч. 4 ст.
191, ч. 2 ст.
358 та ч.3 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст.
190 КК України - два роки обмеження волі;

за ч.
4 ст.
191 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України - три роки
позбавлення волі з позбавленням строком на три роки права обіймати на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від
форм власності і підпорядкованості посади їх керівників, керівників структурних підрозділів, а також інші посади
матеріально-відповідальних осіб та осіб,
що виконують представництво цих підприємств, установ та організацій при укладанні
договорів з приводу матеріальних цінностей;

за ч.
2 ст.
358 КК України - один рік шість місяців позбавлення волі; за ч.3 ст.
358 КК України - два роки обмеження волі. На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 70
КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворих основних
покарань більш суворим та приєднання призначеного додаткового покарання
остаточно визначити ОСОБА_1покарання у вигляді позбавлення волі строком на три
роки з позбавленням строком на три роки права обіймати на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від
форм власності і підпорядкованості посади їх керівників, керівників структурних підрозділів, а також інші посади
матеріально-відповідальних осіб та осіб,
що виконують представництво цих підприємств, установ та організацій при укладанні
договорів з приводу матеріальних цінностей.

Строк
відбування ОСОБА_1призначеного основного покарання відраховувати з моменту його
взяття під варту.

В
обвинуваченні у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 200 та ч. 2
ст. 361 КК України, ОСОБА_1- виправдати за відсутністю у його
діях складу цих злочинів.

Цивільний позов
З AT КБ "ПриватБанк"
- задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_1на користь закритого акціонерного товариства комерційний банк
"ПриватБанк" в рахунок відшкодування шкоди завданої злочином - 78 458
(сімдесят вісім тисяч чотириста п'ятдесят вісім) гривень 08 копійок. У
задоволенні цивільного позову ОСОБА_9- відмовити. Цивільний позов ОСОБА_11-
залишити без розгляду. Стягнути з ОСОБА_1на користь науково-дослідницького
експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Миколаївській області
3942 (три тисячі дев'ятсот сорок
дві) гривні 64
копійки в рахунок
відшкодування витрат на провадження судово-почеркознавчих та судово-портретних експертиз (висновки №
80 від 24.01.2007 p., № 81 від
29.01.2007 p., № 82 від
25.01.2007 p., № 126 від
03.02.2007 p., № 224 від
16.02.2007 p., №№ 234, 235,
236, 237, 238,
239, 240, 241,
243, 244 від 19.02.2007 p., № 225 від 22.02.2007 p., №№ 226,
227 від 23.02.2007 p., № 228, 229,
230, 242 від 26.02.2007 p., № 231,
232 від 27.02.2007 p., № 233 від
28.02.2007 p., № 83 від
17.01.2007 р. та № 195 від 19.02.2007 р.).

Речові докази:

- документи,
що знаходяться у справі, -
зберігати при справі;

- журнал видачі пластикових карток
відділенням "Очаківське" за 2004-2006 p.p.,
що

зберігається у прокуратурі Миколаївської області, - повернути представнику ЗАТ КБ

"ПриватБанк";

- пластинкові
картки, оформлені на потерпілих, що
зберігаються у прокуратурі

Миколаївської області, - знищити.

Запобіжний
захід у вигляді підписки про невиїзд,
обраний щодо засудженого ОСОБА_1
до набрання вироком законної сили - змінити на взяття під варту, взявши його під варту у залі суду.

На вирок
може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом п'ятнадцяти діб з
моменту його проголошення, а
засудженим, який тримається під
вартою, у той же строк з моменту
вручення йому копії вироку.