Провадження №11-кп/772/532/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0002189 за апеляційними скаргами: прокурора ОСОБА_12 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції; законного представника обвинуваченого ОСОБА_13 ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ; потерпілого ОСОБА_14 ; обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_15 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 14 серпня 2014 року яким,

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кидрасівка Бершадського

району Вінницької області, гр. України, освіта середня

спеціальна, не одружений, на працює, проживає в

АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

засуджений за ст. 289ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Горбівці Літинського району

Вінницької області, гр. України, освіта середня

спеціальна, не одружений, працює робочим в товаристві

«Робота в Європі», проживає в

АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -

засуджений за ст. 396ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі.

ОСОБА_15 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Вінниці. гр. України, освіта

неповна середня, не одружений, студент 3 курсу

Вінницького національного аграрного університету,

проживає в АДРЕСА_3 ,

раніше не судимий, -

засуджений за ст.396ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

В с т а н о в и в :
Відповідно до вироку суду, 14 червня 2013 року приблизно о 16 годині ОСОБА_9 , перебуваючи на території складських приміщень, які розташовані по АДРЕСА_4 під приводом придбання ним мотоцикла марки «Yamaha R6», 2002 року випуску, синього кольору, номер кузова НОМЕР_1 , вартістю 28 284.60грн., запропонував власнику мотоцикла ОСОБА_14 проїхати мотоциклом до місця його проживання, переконавши останнього в правдивості своїх намірів. Проїжджаючи біля будинку АДРЕСА_5 ОСОБА_9 , бажаючи незаконно заволодіти мотоциклом ОСОБА_14 наказав йому зупинитися. Після чого дістав зі своєї сумочки пневматичний пістолет, направив його в бік ОСОБА_14 , та погрожуючи його використанням, наказав ОСОБА_14 відійти від мотоцикла. Сприймаючи погрозу реально, ОСОБА_14 виконав вимогу ОСОБА_9 , а останній сів на мотоцикл та зник з місця скоєння злочину.

ОСОБА_11 та ОСОБА_15 достовірно знаючи та усвідомлюючи, що ОСОБА_9 вчинив особливо тяжкий злочин, діючи умисно, маючи намір на заздалегідь не обіцяне приховування особливо небезпечного злочину, вчиненого ОСОБА_9 , з метою запобігти у викритті останнього перефарбувати вказаний мотоцикл в чорний колір. В кінці червня 2013 року ОСОБА_15 збув мотоцикл ОСОБА_16 .

В своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_12 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить скасувати вирок суду з підстав невідповідності призначеного судом покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_9 за ст.289ч.3 КК України 7 років 6 місяців позбавлення волі. Вказати в мотивувальній частині вироку обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_11 та ОСОБА_15 активне сприяння розкриттю злочину. Вирішити питання про запобіжний захід відносно обвинувачених, про що вказати у резолютивній частині вироку. На думку прокурора при обранні покарання ОСОБА_9 судом не враховано, що він скоїв особливо тяжкий злочин, давав суперечливі покази з метою уникнути відповідальність, шкоду потерпілому не відшкодував. Крім того, в порушення ст.98 КК України суд призначив неповнолітньому ОСОБА_9 додаткове покарання у виді конфіскації майна.

В своїх апеляційних скаргах законний представник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_10 та його адвокат ОСОБА_7 просять призначити ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст. 69 КК України та на підставі ст.75 КК України звільнити його від призначеного покарання. Просять врахувати те, що ОСОБА_9 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував завдану шкоду потерпілому. Злочин скоїв буди неповнолітнім, потрапивши під вплив ОСОБА_15 , який спланував сам злочин. За час досудового та судового слідства ОСОБА_9 закінчив навчання, працевлаштувався, допомагає непрацюючим батькам.

В своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_14 вважає, що призначене ОСОБА_17 покарання є надто суворим, оскільки він щиро покаявся, відшкодував шкоду, а тому просить не позбавляти його волі.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить змінити вирок суду в частині призначеного йому покарання та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Він вперше вчинив злочин середньої тяжкості, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, щиро кається у вчиненому. Активно сприяв розкриттю злочину. З моменту вчинення злочину пройшло більше року, він закінчив навчання у технікумі та поступив до вищого навчального закладу, працевлаштувався, не вчиняв ні злочинів, ні адмінправопорушень.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_15 просить змінити вирок суд призначити йому умовну міру покарання, врахувавши те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання та навчання. Просить врахувати його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те що він є сиротою, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС. Крім того, не врахована думка потерпілого, який не наполягав на позбавленні волі.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 , його законного представника ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 , обвинуваченого ОСОБА_11 , які підтримали свої апеляційні скарги, прокурора ОСОБА_6 , який просив залишити ОСОБА_9 призначене судом першої інстанції покарання, а в решті задовольнити апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_12 , перевіривши матеріали в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, взявши до уваги заяву потерпілого ОСОБА_14 , суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги: законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ; потерпілого ОСОБА_14 ; обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_15 підлягають до задоволення; апеляційна скарга прокурора ОСОБА_12 задоволенню частково.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 337ч.1 КК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до частини 3 вказаної статті суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення,, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Судом першої інстанції в ході кримінального провадження повністю, без жодних кримінальних порушень, досліджено всі подані докази та визнано обвинувачених винними в межах пред`явленої підозрі, відповідно до вимог ст.337 КПК України, на що суд звернув увагу у своєму вироку.

Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості дати іншу оцінку доказам, ніж це зробив місцевий суд, взявши до уваги доводи законного представника ОСОБА_9 та його адвоката в частині своєї інтерпретації щодо обставин скоєння злочину обвинуваченими.

ОСОБА_9 засуджено за ст.289ч.3 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, з будь-якою метою, поєднане з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого. Саме це обвинувачення ОСОБА_9 визнав повністю, проте вказував, що до скоєння злочину його схилив ОСОБА_15 , що жодним чином не виключає його відповідальність та кваліфікацію дій за ст.289ч.3 КК України. На думку суду апеляційної інстанції місцевий суд помилково вказав у вироку, що ОСОБА_9 свою вину визнав частково, оскільки оговорив ОСОБА_15 «з метою уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення та перекласти свою вину на інших осіб», що є нелогічним висновком та спростовується матеріалами кримінального провадження. Тому враховуючи викладене, є всі підстави визнати наявність у ОСОБА_9 такої обставини, яка пом`якшує покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 22.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», зазначає про необхідність детального дослідження особи підсудного, з`ясування його віку, стану здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, навчання, його минуле, склад сім`ї, матеріальний стан тощо.

Наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 злочину та дають підстави погодитись з доводами апеляційних скарг законного представника ОСОБА_9 та його адвоката про призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.289 КК України відповідно до ст. 69 КК України.

З урахуванням вимог ст.ст. 65-67, 98, 103 КК України необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження ним скоєння нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації його особистого майна. Слід також вказати, що ОСОБА_9 також і повністю відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_14 на досудовому слідстві, про що свідчить його апеляційна скарга та заява до апеляційного суду Вінницької області від 12 червня 2015 року, що згідно п.2ч.1 ст.66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_9 ще раз засвідчив своє щире каяття, та повний осуд скоєного ним. Надав суду службову характеристику громадської організації «Територія здоров`я», де він з жовтня 2014 року(тобто тривалий час) працює водієм. На думку суду апеляційної інстанції, ОСОБА_9 є особою, яка повністю адаптована у суспільстві, має сильні соціальні зв`язки, та своєю поведінкою доводить, що скоєний ним злочин в неповнолітньому віці, є тільки прикрим епізодом в його молодому житті.

Відповідно до вимог ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробовуванням.

Враховуючи вище викладені пом`якшуючі обставини, ставлення ОСОБА_9 до вчиненого, суд апеляційної інстанції вважає можливим звільнити його від призначеного судом покарання на підставі ст.75 КК України, надавши йому, що вперше скоїв злочин, шанс на виправлення без перебування в місцях позбавлення волі.

Необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчиненнях злочинів є встановлення іспитового строку на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

За таких підстав підлягає задоволенню апеляційна скаргу потерпілого ОСОБА_14 .

Підлягають задоволенню і апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_15 , та ОСОБА_11 . Призначивши їх покарання у виді 1 року позбавлення волі, суд не вказав, які обставини виключають можливість їх звільнення від відбування покарання на підставі ст.75 КК України. ОСОБА_15 та ОСОБА_11 вперше вчинили злочин середньої тяжкості, позитивно характеризуються по місцю роботи та проживання. Колектив товариства «Робота в Європі», де працює ОСОБА_11 на загальних зборах трудового колективу від 15 липня 2015 року клопочуть перед судом про надання можливості взяти його на поруки трудовому колективу. Колектив просить взяти до уваги його сумлінне ставлення до роботи, молодий вік, та враховуючи, що він раніше не судимий, надати можливість виправлення без ізоляції від суспільства. Слід також вказати, що ОСОБА_11 на теперішній час є студентом вищого учбового закладу. Враховуючи викладене, їх щире каяття у вчиненому, а також те, що з моменту вчинення злочину пройшло більше 2 років та за цей час вони не вчинили жодних правопорушень, суд апеляційної інстанції вважає, що є всі підстави для їх звільнення від призначеного судом покарання. Також слід врахувати і думку потерпілого.

Щодо апеляційної скарги прокурора. Його вимога про визнання обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_11 та ОСОБА_15 активне сприяння ними розкриттю злочину, призначення ОСОБА_9 покарання за ст. 289ч.3 КК України без застосування конфіскації його особистого майна відповідно до ст.98 КК України підлягає до задоволення, оскільки ґрунтується на законі та матеріалах кримінального провадження. В той же час відповідно до ст.532 ч.4 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають силу з моменту проголошення, а тому вимога прокурора про необхідність обрати запобіжний захід обвинуваченим до набрання вироку законної сили, не ґрунтується на законі та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 413, 414, 419 КПК України, суд, -

У х в а л и в :
Апеляційні скарги: законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ; потерпілого ОСОБА_14 , обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_15 підлягають задоволенню. Апеляційна скарга прокурора ОСОБА_12 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задоволенню частково.
Визнати обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Призначити ОСОБА_9 покарання за ст. 289ч.3 КК України із застосуванням ст.ст.69, 98 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_9 від призначеного покарання звільнити з випробовуванням, встановивши іспитовий строк на 2 роки. Відповідно до ст.76 КК України покласти на обвинуваченого такі обов`язки: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
ОСОБА_15 на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання за ст.396 ч.1 КК України звільнити з випробовування, встановивши іспитовий строк на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого такі обов`язки: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
ОСОБА_11 на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання за ст.396ч.1 КК України звільнити з випробовування, встановивши іспитовий строк на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого такі обов`язки: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Відповідно до ст.532ч.4 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набувають законної сили з моменту проголошення.
Судді:
З оригіналом згідно