Пр.1-кп/336/294/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 липня 2015 року
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 ,потерпілого ОСОБА_4 ,розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Запоріжжя,громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого
04.02.2008 р.Шевчеківським р/с м.Запоріжжя по ст.309 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки
28.08.2008 р.Жовтневим р/с м.Запоріжжя по ст.309 ч.2,71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,звільнився 24.12.2010 р.по відбуванню покарання
у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст.121 ч.1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
21.01.2015 р.в період часу з 00.45 год.до 01.30 год. ОСОБА_5 ,перебуваючи у стані алкогольного сп*яніння,маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень,знаходячись в коридорі біля приміщення кухні на 2 поверсі гуртожитку по АДРЕСА_2 ,на грунті виниклих неприязних відносин із ОСОБА_4 ,наніс останньому один удар ножем в обличчя,два удари ножем в область передпліччя,чим спричинив ОСОБА_4 згідно висновку експерта № 403 від 07.02.2015 р.поранення щокової області зліва,дві рани в області правого плеча,які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження,що спричинили короткочасний розлад здоров*я,а також наніс один удар ножем в область тулуба,внаслідок чого потерпілому спричинено одиночне проникаюче поранення черевної стінки зправа з пошкодженням великого сальника,скупченням крові в черевній порожнині та розвитком геморагічного шоку, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження,небезпечне для життя в момент спричинення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та пояснив,що він та потерпілий ОСОБА_4 є рідними братами,проживають у гуртожитку по АДРЕСА_2 ,в одній кімнаті з матір*ю ОСОБА_6 ,проте відносин практично не підтримували,обмежувались спілкуванням на побутові теми.21.01.2015 р.він прийшов додому напідпитку,приніс із собою пляшку самогону,разом із братом випив пива,після чого між ними виник конфлікт. Потерпілий першим наніс йому кілька ударів по голові та вийшов з кімнати на кухню,куди обвинувачений,прихопивши кухонний ніж,прослідував за ним з метою дати здачі. Знаходячись у кухні,він ,утримуючи ніж прямим хватом у правій руці лезом в бік потерпілого,наніс брату один тичковий удар ножем в область живота нижче пупка,два удари ,змістивши ніж правіше та поціливши у плече,удар в область обличчя,після чого побіг до кімнати,де сховав ніж під килимом. Потерпілий в цей час пішов до сусідів у кімнату № 22,де знаходився до прибуття швидкої та міліції. Не заперечував,що саме від його дій потерпілий отримав тілесні ушкодження,визначені експертом,в чому розкаявся,в процесі досудового розслідування сприяв встановленню істини по справі,з потерпілим примирився.
Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності,допустимості,достовірності,а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв*язку,суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення,виходячи з наступного.
Відповідно до рапорту оперативного чергового Шевченківського РВ ЗМУ ОСОБА_7 ,21.01.2015 р. зі служби «102» надійшло повідомлення,що по АДРЕСА_1 відбулася бійка,в якій ОСОБА_8 завдані ножові поранення,потерпілий доставлений у лікарню(а.с.2-5 т.2)
30.01.2015 р.у потерпілого ОСОБА_4 була прийнята заява про вчинене кримінальне правопорушення,,за змістом якої потерпілий повідомив,що 21.01.2015 р.приблизно з 00.00 год.до 01.00 год. ОСОБА_5 ,1983 р.н.,в коридорі на 2 поверсі б. АДРЕСА_3 спричинив йому тілесні ушкодження(а.с.6 т.2)
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав,що обвинувачений є його рідним братом,вони разом із матір*ю проживають у кімнаті 21 гуртожитку по АДРЕСА_2 ,відносини між ними нормальні,проте не близькі.21.01.2015 р.обвинувачений протягом дня вживав алкогольні напої зі своїми знайомими,прийшов додому практично вночі у стані сп*яніння,приніс пляшку самогону та пиво,а після їх вживання почав голосніше вмикати музику,не реагуючи на зауваження потерпілого про пізній час. Між ними виник конфлікт,в процесі якого потерпілий з метою заспокоїти обвинуваченого наніс йому три удари кулаком в область обличчя,після чого пішов на кухню спати.Обвинувачений прослідував за ним на кухню,маючи при собі кухонний ніж,яким наніс потерпілому удар в щоку,удар в живіт та правий бік,два удари в область плеча. Знаходячись у шоковому стані,потерпілий попросив допомоги у сусідів з кімнати № 22,де знаходився до прибуття швидкої та міліції. Вважає,що причиною конфлікту та агресії з боку обвинуваченого являється вживання алкоголю останнім,на теперішній час вони примирилися,обвинувачений після цих подій алкоголю не вживає,працевлаштувався та є годувальником для потерпілого,який за станом здоров*я поки не може працювати.
Свідок ОСОБА_6 в суді показала,що обвинувачений та потерпілий є її рідними синами,всі разом вони проживають у кімнаті 21 гуртожитку по АДРЕСА_2 . Між братами відносини нормальні,проте більш агресивним вважає старшого із братів ОСОБА_9 .20.01.2015 р.вона знаходилась за межами м.Запоріжжя та не була очевидцем подій злочину,про який дізналася вранці наступного дня. Свідками конфлікту,як їй відомо зі слів інших мешканців гуртожитку,були сусіди із кімнати АДРЕСА_4 ,проте до цього часу вона їх у гуртожитку не бачила та про ці події не спілкувалася.На теперішній час відносини між потерпілим та обвинуваченим нормальні,обвинувачений працює та є годувальником для старшого брата,алкоголю не вживає.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав,що в ніч з 20 на 21 січня 2015 р.він та його дружина ОСОБА_11 знаходились у кімнаті 22 гуртожитку по АДРЕСА_2 ,з якої він після 22.00 год. періодично виходив палити,бачив братів на ім*я ОСОБА_9 та ОСОБА_12 ,які проживають у сусідній кімнаті АДРЕСА_5 цього ж гуртожитку,при цьому ОСОБА_12 кликав ОСОБА_9 для розмови,вони попрямували до приміщення кухні. Пізніше було чути шум,схожий на боротьбу,через це свідок вийшов у коридор та побачив на підлозі ОСОБА_9 ,він був у халаті,із слідами тілесних ушкоджень на обличчі та раною в області живота,він та дружина забрали ОСОБА_9 до своєї кімнати та була викликана швидка. ОСОБА_9 не міг чітко пояснити обставини подій,скаржився на погане почуття,а коли з*явився ОСОБА_12 ,то просив віддати йому брата.
Свідок ОСОБА_11 в суді показала,що в ніч з 20 на 21 січня 2015 р.вона та ОСОБА_10 перебували у кімнаті 22 гуртожитку по АДРЕСА_2 ,по-сусідству у кімнати 21 проживають два брати з матір*ю. Пізно вночі вони з чоловіком почули в коридорі шум,на який її чоловік вийшов у коридор та знайшов там на підлозі сусіда з кімнати 21,який просив допомоги. Був одягнутий у смугастий халат,двома руками тримався за бік,звідки йшла кров. На питання потерпілий відповів,що його порізав брат,була викликана швидка та міліція.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав,що він проживає у к.7 гуртожитку по АДРЕСА_2 ,яка розташована на 1 поверсі будинку. Знайомий із братами ОСОБА_14 ,які проживають у кімнаті 21 на 2 поверсі,у стані сп*яніння вони конфліктували між собою та з іншими мешканцями.21.01.2015 р.після опівночі свідок почув шум бійки та падіння предметів,одразу пішов на 2 поверх,перед вхідними дверима зустрів ОСОБА_5 ,котрий з ножем у руці намагався вдарити свідка,однак той ухилився та пройшов у коридор 2 поверху,де на підлозі біля кухні побачив ОСОБА_8 у крові.На шум вийшли сусіди ОСОБА_15 ,викликали швидку,її приїзду ОСОБА_8 очікував у їх кімнаті,а ОСОБА_5 з місця подій пішов,повернувся після приїзду міліції,куди його забрали для з*ясування обставин.
21.01.2015 р.слідчим Шевченківського РВ ЗМУ був проведений огляд місця події,яким є загальний коридор на 2 поверсі гуртожитку по АДРЕСА_2 , де на підлозі на відстані 3 м.від входу у кухню була виявлена речовина бурого кольору розміром 1,5 м.*0,5м.За результатами огляду місця події був складений протокол з ілюстрованою таблицею(а.с.5-11,14-18 т.2).
З місця події були вилучені предмети із нашарування РБК, упаковані у картонні коробки (а.с.12 т.2)
21.01.2015 р.слідчим Шевченківського РВ ЗМУ був проведений огляд місця події,яким є кімната 21 на 2 поверсі гуртожитку по АДРЕСА_2 , де у відділенні тумби з посудом був виявлений та вилучений кухонний ніж загальною довжиною 27 см.За результатами огляду місця події був складений протокол (а.с.19-24 т.2).
Відповідно до висновку експерта № 403 від 07.02.2015 р.,одиночне проникаюче поранення брюшної стінки з пошкодженням великого сальника, скупченням крові в черевній порожнині та розвитком геморагічного шоку у ОСОБА_4 кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження,небезпечне для життя в момент заподіяння.
Враховуючи об*єм та проникаючий характер описаного вище пошкодження,не виключається можливість виникнення останнього від дії предметів,що мають колюче-ріжучі властивості.
Рана щокової області зліва,рани(2)в області правого плеча у ОСОБА_4 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження,що потягли короткочасний розлад здоров*я(а.с.25-26 т.2)
Під час проведення слідчого експерименту 25.03.2015 р.підозрюваний ОСОБА_5 показав,що 20.01.2015 р.він знаходився у кімнаті гуртожитку по АДРЕСА_6 ,у кімнату увійшов його брат,котрий підійшов до підозрюваного та наніс 2-3 удари кулаком правої руки в праве око,від чого той впав на коліна та правою рукою тримався за брата.В цей момент ОСОБА_9 замахувався над головою підозрюваного столовою виделкою,яку тримав у правій руці,наніс 2 удари ручкою виделки з гострим кінцем у потилицю та маківку голови підозрюваного ,чим завдав сильного болю,а далі залишив кімнату. Піднявшись з підлоги,підозрюваний з шафи з кухонним приладдям дістав ніж кухонний довжиною леза біля 27 см.,яким хотів завдати тілесні ушкодження брату за те,що останній безпричинно побив його та далі терпіти такого ставлення до себе підозрюваний не міг,хотів зробити брату там само боляче,як було йому самому. З ножем у правій руці підозрюваний вийшов з кімнати,прослідував у кухню,де в темряві стояв ОСОБА_9 ,підійшов до нього на наніс два тичкові удари в праву частину тулуба в область живота,один удар наодмаш в область правого плеча та один різаний удар в праву бокову частину обличчя справа. Після цього підозрюваний з ножем вийшов з кухні та направився у свою кімнату,а через деякий час пішов до сусідньої кімнати № 22,в якій лежачим на підлозі на спині побачив свого брата,якому викликали швидку та міліцію. За допомогою статиста підозрюваний продемонстрував механізм нанесення ударів ножем потерпілому,що було зафіксовано на ілюстрованій таблиці(а.с.28-34 т.2)
Під час проведення слідчого експерименту 25.03.2015 р.потерпілий ОСОБА_4 показав,що 20.01.2015 р.він ввечері знаходився у кімнаті гуртожитку по АДРЕСА_6 ,куди повернувся його брат ОСОБА_12 напідпитку,з чверткою самогону ,яку випив сам,після чого втратив контроль за поведінкою. ОСОБА_12 почав поводити себе зухвало,провокував конфлікт,голосно вмикав музику,не реагував на зауваження,що було причиною виникнення між ними бійки. Потерпілий штовхнув підозрюваного руками,який у відповідь наніс удар кулаком по голові,а потерпілий в свою чергу наніс брату 2-3 удари кулаками по обличчю,після чого пішов на кухню. Після опівночі вже 21.01.2015 р.його брат вийшов з кімнати в коридор,де вони зіткнулися обличчям до обличчя,наніс потерпілому удар гострим предметом в область лівої щоки,2 удари цим самим предметом в область тулуба,після чого потерпілий пробіг 2-3 метри по коридору та гукав на допомогу,яку йому надали сусіди з кімнати 22,а його брат в цей час побіг на 1 поверх. Через деякий час прибула швидка та його доправили у лікарню,більш детально події не пригадує через короткочасну втрату свідомості після отримання ударів гострим предметом. За допомогою статиста потерпілий продемонстрував взаємне розташування з підозрюваним під час вказаний подій,механізм нанесення йому ударів ножем,що було зафіксовано на ілюстрованій таблиці(а.с.35-42 т.2)
Згідно висновків експерта № 1126 від 27.03.2015 р.,1127д від 27.03.2015 р.,не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 за обставин,на які вказують підозрюваний ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 в ході проведення слідчих експериментів за їх участю(а.с.45-46 т.2)
Висновками експертів № 473 від 24.02.2015 р.(а.с.47),№ 490 від 24.02.2015 р.(а.с.48),№ 779 від 27.03.2015 р.(а.с.49-51 т.2),№ 574 від 12.03.2015 р.(а.с.52-54 т.2),№ 573 від 12.03.2015 р.(а.с.55-57 т.2) в змивах на марлевих тампонах з правої та лівої долоні ОСОБА_5 ,на халаті банному потерпілого ОСОБА_4 ,на майці,змиві з батареї коридору,з підлоги коридору,з підлоги кухні,з дверного коробу ,які вилучені з місця події,встановлена наявність крові людини,походження якої не виключається за рахунок змішення крові від потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 при наявності у нього на час події зовнішньої кровотечі.
Постановою слідчого від 30.03.2015 р.предмети,вилучені з місця події:змиви з місця події,футболка з РБК, визнані речовими доказами по кримінальному провадженню (а.с.58 т.2)
Досліджені судом докази в сукупності логічні,послідовні,не містять протиріч та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.
По суті вони узгоджуються між собою та із показами самого обвинуваченого про фактичні обставини справи.
Покази свідків,компетентність експертів,обґрунтованість експертних висновків ніким із учасників кримінального провадження не оспорювались.
Аналізуючи наведене,з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин,які перевірені доказами,суд дійшов до висновку,що кожен досліджений у судовому засіданні доказ та їх сукупність у взаємозв*язку дають підстави для висновку про те,що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує по ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження,тобто умисне тілесне ушкодження,небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні обвинуваченому покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого: раніше був судимий,разом з тим,має постійне місце проживання, мешкає в сім*ї,хоча і неофіційно,працевлаштований ,на обліку у ЗОПБ та ЗНОД не перебуває.
Обставинами,які пом*якшують покарання обвинуваченого,суд враховує повне визнання вини, щирє каяття у вчиненому та сприяння встановленню істини у справі.
Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого,суд не встановив.
З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, суд прийшов до висновку, що обвинувачений свідомо бажає стати на шлях виправлення, загрози для суспільства не становить, має міцні соціальні та родинні зв*язки, соціально адаптований, підстав очікувати продовження вчинення обвинуваченим правопорушень суд не встановив.
Потерпілий висловив свою позицію про призначення обвинуваченому не суворого покарання,не пов*язаного з реальною ізоляцією від суспільства,оскільки вони примирилися,обвинувачений змінив спосіб життя,не вживає алкоголю та працевлаштувався,є годувальником для потерпілого,який сам не працює.
Крім того,за обставинами справи потерпілий першим почав бійку з обвинуваченим та згідно висновку експерта № 739 від 27.02.2015 р.наніс ОСОБА_5 не менше 16 травматичних впливів та заподіяв обвинуваченому легкі тілесні ушкодження,які потягли за собою короткочасний розлад здоров*я,від чого обвинувачений лікувався з 21.01.2015 р.по 06.02.2015 р.(а.с.59-64 т.2),тобто вчинив діяння,яке має ознаки кримінального правопорушення ,передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Крім того,за показами свідка ОСОБА_6 ,більш агресивним з її синів є старший ОСОБА_9 ,який і раніше застосовував до ОСОБА_12 насильство.
Всі ці відомості про особу обвинуваченого у сукупності із пом*якшуючими обставинами та з урахуванням позиції потерпілого,його дій,які передували конфлікту,суттєво знижують ступінь суспільної небезпеки скоєного та дають підстави призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання ,оскільки забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реальної ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на неї обов*язків органами кримінально-виконавчої інспекції протягом іспитового строку,який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування,що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченої з метою захисту суспільства.
Цивільний позов по справі не заявлено.
При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого судових витрат,а саме витрат,пов*язаних із залученням експертів та проведенням експертиз,як про це заявив прокурор,суд прийшов до висновку,що позиція прокурора є необґрунтованою та суперечить положенням кримінального процесуального закону.
Так,відповідно до ст.118 КПК України,витрати,пов*язані із залученням експертів є процесуальними витратами.
Згідно ст.122 КПК України,експертам оплачуються проїзд,а також добові в разі переїзду до іншого населеного пункту. Експертам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу,якщо це не є їх службовим обов*язком.
З матеріалів справи вбачається,що для проведення медичних,криміналістичних експертиз були залучені експерти Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Запорізькій області та Запорізького обласного бюро судово-медичних експертиз.
При розгляді справи прокурором не було надано будь-яких відомостей про те,що витрати на залучення експертів пов*язані з оплатою проїзду експертів або добових,а також про те,що виконана експертами робота по проведенню експертиз не є їх службовим обов*язком.
За таких обставин, судові витрати стягненню з обвинуваченого не підлягають.
Відповідно до ст.100 КПК України,речові докази,які знаходяться на зберіганні в камері схову Шевченківського РВ ЗМУ,підлягають знищенню.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого обирався у виді домашнього арешту,строк дії якого закінчився 23.04.2015 р.
Прокурор не заявляв клопотань про обрання до обвинуваченого в процесі судового розгляду справи запобіжного заходу.
Враховуючи,що обвинувачений з*являвся до суду за викликом,ризиків його втечі не встановлено,суд вважає доцільним до набрання вироком законної сили обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов*язання.
Керуючись ст.368,374,392 КПК України,суд-
З А С У Д И В:
Визнати винуватим ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75,76 КК України,засудженого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити,якщо він протягом іспитового строку 3 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов*язки:періодично з*являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти ці органи про зміну місця проживання і місця роботи,не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органа кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази:
-4 змиви з місця події,фрагмент дерев*яної палиці,футболку з РБК,полімерні пляшки з-під пива «Оболонь» та «Поляна квасова»,ніж кухонний,які згідно квитанції зберігаються в камері схову речових доказів Шевченківського РВ-знищити.
До набрання вироком законної сили обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов*язання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1