Справа № 4-901/2008 року
П О С Т А Н О В А

ІМ”ЯМ УКРАЇНИ

28 жовтня
2008 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області

в складі
: головуючого - судді Поповича
С.С.

з
участю секретаря Черкес У.О.

прокурора Косовець Р.М.

захисника адвоката ОСОБА_2

слідчого Зварич Я.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Івано-Франківську скаргу адвоката
ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СУ УМВС України в Івано-Франківській області
капітана міліції Зварич Я.Д. від 14 жовтня 2008 року про порушення кримінальної справи за ст. 382 ч. 1 КК
України щодо ОСОБА_1

у с т а н о в и в :

Постановою
заступника прокурора міста Івано-Франківська Торованина В.Д. від 16 червня 2004
року порушено кримінальну справу по факту умисного невиконання посадовими
особами ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції рішення
господарського суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2003 року яким
було зобов”язано виконком Івано-Франківської міської ради здійснити державну
реєстрацію установчих документів ТзОВ “Гостинець” та видати свідоцтво про його
реєстрацію. А постановою прокурора міста Івано-Франківська Янко В.М. від 16
червня 2004 року визначено підслідність даної кримінальної справи за слідчим управлінням УМВС України в
Івано-Франківській області

В
ході досудового слідства по вказаній справі постановою старшого слідчого СУ
УМВС України в Івано-Франківсьій області капітана міліції Зварича Я.Д. від 14
жовтня 2008 року порушено кримінальну
справу за ст. 382 ч. 1 КК України щодо державного виконавця ОСОБА_1, котрий в даний час є заступником
начальника Івано-Франківського міського управління юстиції - начальником
державної виконавчої служби.

Як
зазначено у цій постанові приводом та підставами до порушення справи є те, що
на виконання вказаного судового рішення було відкрито виконавче провадження
котре знаходилось на виконанні у ОСОБА_1 на той час як старшого державного
виконавця відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції котрий
незважаючи на наявність ряду судових рішень, в порушення зазначених по тексту
постанови вимог Закону України “Про виконавче провадження” умисно, без вжиття
необхідних заходів щодо своєчасного і повного виконання рішення суду
безпідставно закінчував виконавче провадження, в той час як дії ОСОБА_1 як
державного виконавця були визнані неправомірними відповідними судовими
рішеннями. І в таких діях ОСОБА_1 орган досудового слідства вбачає ознаки
вказаного вище злочину.

Адвокат
ОСОБА_2 як захисник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою в якій просить
скасувати вказану постанову і свою позицію мотивує по суті тим, що вказана
постанова є безпідставною виходячи з того, що у діях ОСОБА_1 відсутні будь-які
підстави для порушення кримінальної справи, відсутній склад злочину, відсутня
його вина в такому, умисел на таке. Вказана постанова на думку скаржниці була
прийнята без повного з”ясування всіх обставин, що мають значення для справи, з
порушенням норм кримінального і процесуального права, а викладені в ній висновки
не відповідають фактичним обставинам справи та недоведеними є ті обставини, які
визнано встановленими. Що належно не з”ясовано приводи і підстави для порушення
кримінальної справи, чим допущено порушення кримінально-процесуального
законодавства, неправильне застосування закону.

В судовому засіданні адвокат
та обвинувачуваний ОСОБА_1 доводи скарги підтримали, просять скасувати
оскаржувану постанову оскільки по суті вважають, що вона є незаконною,
необгрунтованою, винесеною з порушенням вимог закону.

Прокурор
та слідчий вважають, що у задоволенні скарги слід відмовити, що оскаржувана
постанова про порушення кримінальної
справи винесена відповідно до вимог закону і винесена при наявності відповідних
приводів та підстав для порушення кримінальної справи.

Заслухавши
сторін по справі, вивчивши матеріали порушеної кримінальної справи та
визначаючись у питанні підлягає чи ні скарга до задоволення суд виходить з
наступного.

Відповідно
до змісту ст. 94 ч. 2 КПК України кримінальна справа може бути порушена тільки
в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.
У ст. 4 КПК України зазначено, що слідчий ( прокурор ) зобов”язаний вжити всіх
передбачених законом заходів до встановлення події злочину, осіб винних у
вчиненні злочину. Ст. 98 КПК України передбачає, що при наявності приводів і
підстав, зазначених у ст. 94 КПК України слідчий зобов”язаний винести постанову
про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення
справи, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа. У ст.
236-8 КПК України зазначається, що суд, розглядаючи скаргу на постанову про
порушення кримінальної справи, повинен перевіряти наявність приводів і підстав
для винесення такої постанови, законність джерел отримання даних, які стали
підставою для винесення постанови про порушення кримінальної справи.

Предметом
судового розгляду в даному випадку має бути з'ясування того, чи були на час
порушення кримінальної справи приводи і підстави для цього, тобто чи належно
виконані вимоги ст. 94 КПК України, чи компетентна особа порушила справу, а
також чи дотриманий визначений ст. 98 КПК України порядок порушення кримінальної справи. У ст. 236-8
КПК України прямо зазначається, що суд не вправі розглядати й зазделегіть
вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті, що
зазначено у ст.ст. 257, 323, 324 КПК України.

З
представлених суду матеріалів кримінальної справи вбачається, що на час порушення кримінальної справи в органу
досудового слідства було ряд приводів та підстав для її порушення, що зазначено
по тексту як оскаржуваної постанови так і постанови заступника прокурора міста
Івано-Франківська від 16 червня 2004 року, зазначені у постановах письмові
документи-докази є в матеріалах справи і були на час її порушення стосовно
ОСОБА_1. За таких обставин є підозра припускати, що з боку обвинувачуваного
могли мати місце дії, що можуть підпадати під ознаки діянь які передбачені
вказаною статтею КК України. В той же час при вирішенні питання про те
скасувати чи ні оскаржувану постанову суд виходячи з вимог ст. 236-8 КПК
України не повинен вирішувати питання про те чи є в діях ОСОБА_1 склад
вказаного злочину, чи дійсно саме він вчинив злочин передбачений вказаною
статтею КК України, як про це ставить позицію скаржниця, не повинен вирішувати
питання про те доводиться зібраними органом досудового слідства доказами вина
ОСОБА_1 у вчиненні цього злочину чи ні, діяв він з умислом чи ні. Таке питання
орган досудового слідства повинен обгрунтовувати починаючи з постанови про
притягнення в якості обвинувачуваного ( яка хоч і є вже але в даному випадку не
оскаржується ) і завершуючи в обвинувальному висновку ( якого ще не складено ).
І якщо справа все таки буде направлена для розгляду в суд, то в ході слухання
справи по суті і слід буде захиснику разом з обвинувачуваним доказувати винен
чи ні обвинувачуваний у вчиненні злочину по якому стосовно нього порушено
кримінальну справу.

Питання
безпосереднього дослідження доказів по справі, перевірка їх достовірності,
належності та допустимості в предмет судового розгляду цієї скарги не входить.
Такі питання суд повинен вирішувати при розгляді справи по суті, про що вже
зазначено вище. Суд повинен тільки переконатись в тому, що на час винесення
оскаржуваної постанови були приводи та підстави підозрювати ОСОБА_1 у вчиненні
вказаного злочину по якому щодо нього і порушено кримінальну справу. А питання
про те чи дійсно мав місце факт вчинення зазначеного злочину і чи саме ОСОБА_1
його вчинив слід буде вирішувати як зазначено вище в ході продовження
досудового слідства чи в ході слухання справи в суді, якщо після завершення
досудового слідства справа буде передана до суду.

З
врахуванням викладеного суд вважає, що скаргу слід залишити без задоволення
оскільки порушень чинного кримінально-процесуального законодавства про які
вказано вище при винесенні оскаржуваної постанови слідчий не допустив.

На
підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 4, 22, 94-99, 236-7, 236-8 КПК України,
суд -

п о с т а н о в и в :

Скаргу
захисника адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1
на постанову старшого слідчого СУ УМВС України в Івано-Франківській
області капітана міліції Зварича Я.Д. від 14 жовтня 2008 року про
порушення кримінальної справи за ст. 382
ч. 1 КК України щодо ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Надані
суду матеріали кримінальної справи повернути прокурору.

На
постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Івано-Франківської
області через Івано-Франківський міський суд.

Суддя
С.С.Попович

копія вірна :