ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2011 року . Справа № 1-103/11

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Панченка Д.І.

за участю секретаря Бевз О.В.

прокурора Діденко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка та жителька с. Бджільна вул. Леніна,58 Теплицького району Вінницької області, гр. України, українка, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружена, працювала продавцем МПП Чайка, раніше не судима,

за ст. 191 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В період з 15 березня 2011 року по 11 липня 2011 року ОСОБА_1, яка згідно договору від 11 березня 2011 року являлась матеріально відповідальною особою - продавцем магазину МПП Чайка в с. Бджільна Теплицького району, директором якого являється ОСОБА_2, перебуваючи на робочому місці умисно, незаконно, з корисливих мотивів,з метою поліпшення свого матеріального становища привласнила грошові кошти в сумі 4 000 грн. вилучаючи їх частинами із грошового обігу під час торгівельного процесу,чим завдала МПП Чайкаматеріальної шкоди на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 191 ч.1 КК України визнала повністю і пояснила суду, що 15 березня 2011 року вона оформилась на роботу в МПП Чайка, а саме продавцем в магазині в с. Бджільна із нею було укладено договір про повну матеріальну відповідальність з яким вона була повністю ознайомлена. 11 липня 2011 року під час ревізії в магазині було виявлено нестачу грошей на суму 4 000 грн., які вона брала із каси різні суми грошей, всього вона взяла собі 4 000 грн., які використовувала у своїх потребах. На даний час розуміє, що вчинила неправильно, частину коштів, а саме 1250 грн. повернула потерпілій. У скоєному щиро розкаюється.

У відповідності з вимогами ст. 299 КПК України суд враховуючи думку підсудної, потерпілої та прокурора, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши підсудну, прокурора, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст. 191 ч. 1 КК України, тобто привласнення чужого майна яке було ввірене винуватому.

Призначаючи покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, те, що вона позитивно характеризується за місцем проживання та негативно за місцем роботи, особу підсудної. Обставиною, що пом'якшує покарання суд визнає її щире каяття, та часткове добровільне відшкодування шкоди під час розгляду справи. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Враховуючи викладене, наявність обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що її виправлення можливе з призначенням їй покарання у виді мінімального розміру штрафу передбаченого санкцією даної статті і без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певню діяльнітю.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною за ст. 191 ч.1 КК України, призначивши їй покарання у виді штрафу в сумі 510 (пятсот десять) грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 15 діб, з моменту його проголошення, до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: