Провадження по справі № 1-кп/260/207/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2013 року Ленінський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді - Бескровної О.Л.

при секретарі - Гладкій Г.В.

за участю прокурора - Сюсяйло О.І.

захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2

законного представника
неповнолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Донецька
кримінальне провадження №0000362 за
обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9,
уродженця м.Донецька, громадянина
України, українця, освіта неповна
середня, учня ДЗОШ №?80 м.Донецька,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
раніше не засудженого:

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ст.186 ч.2 КК України,-

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця
м.Донецька, громадянина України,
українця, освіта середня, не
одруженого, дітей немає, офіційно не
працюючого, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше засудженого:

1) 19.11.2010 року судом Кіровського району
м.Донецька за ст.186 ч.2 КК України до 4
років позбавлення волі з іспитовим
строком на 3 роки

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ст.ст.186 ч.2, ст..304 ч.1 КК
України,-

В С Т А Н О В И В :

18.02.2013 р., приблизно у 16 годині 45 хвилин,
неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9
спільно з ОСОБА_6 та невстановленою
досудовим слідством особою, рухаючись
по пр-ту Ленінському, а саме: по
залізничному мосту заводу «Норд», в
Ленінському районі м. Донецька, діючи
умисно, з корисливих мотивів, за
попередньою змовою реалізуючи свій
злочинний намір, направлений на
відкрите викрадання чужого майна,
наблизились до раніше незнайомої особи
- ОСОБА_7. При цьому, неповнолітній
ОСОБА_3, усвідомлюючи відкритий
характер своїх дій, реалізуючи
злочинний намір, вирвав з руки ОСОБА_7
сумку, що їй належить, вартістю 70 грн., в
якій знаходився мобільний телефон
«Samsung GT-E2252», вартістю 425 грн., з
навушниками вартістю 50 грн., та двома
сім - картами оператора мобільного
зв'язку МТС вартістю по 20 грн., на
рахунку яких були грошові кошти на
загальну суму 4 грн. 50 коп.; гаманець
вартістю 200 грн., з грошима в сумі 1008
грн.; ключі в кількості 3 шт. в чохлі, які
матеріальної цінності не
представляють, окуляри в чохлі, які
матеріальної цінності не
представляють.

Після здійснення зазначених дій
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та невстановлена
досудовим слідством особа, відкрито
викравши майно ОСОБА_7, зникли з місця
скоєння злочину, а у подальшому
розпорядились ним на свій розсуд,
заподіявши потерпілій матеріальний
збиток на загальну суму 1801 грн. 50 коп.

Крім того, 18.02.2013р., ОСОБА_5, знаходячись
у комп'ютерному клубі, розташованому у
Кіровському районі м. Донецька спільно
з невстановленою досудовим слідством
особою, діючи умисно, з корисливих
мотивів, на грунті раптово виниклого
наміру, спрямованого на відкрите
викрадення чужим майном, знаючи про те,
що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9., є
неповнолітнім, запропонував
останньому вчинити злочин стосовно
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7, а саме відкрито
викрасти її майно, викликаючи
прагнення взяти участь у вчиненні
злочину, пояснивши що враховуючи його
неповноліття, він не буде притягнутий
до кримінальної відповідальності за
скоєння злочину, тим самим надаючи
згубний вплив на підростаюче
покоління, заподіюючи шкоду його
духовно-моральному благополуччю. На
дану пропозицію неповнолітній ОСОБА_3
добровільно дав свою згоду на вчинення
злочину. Таким чином ОСОБА_5 та
невстановлена досудовим слідством
особа, втягнули неповнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9. у злочинну
діяльність і за попередньою змовою з
останнім, вчинив стосовно ОСОБА_7
злочин, передбачений ст. 186 ч. 2 КК
України при вищеописаних обставинах.

23.04.2013 р., приблизно о 14.00 г.,
неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9,
маючи злочинний намір, спрямований на
відкрите викрадення чужого майна, а
саме мобільного телефону, прибув у двір
будинків № 78 та №82 розташованих по
вул.. Рослого, що в Ленінському районі
м. Донецька, де побачив раніше
незнайомого йому малолітнього ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_10, який катався на
гойдалках. Реалізуючи свій злочинний
намір, спрямований на відкрите
викрадення чужого майна, повторно,
неповнолітній ОСОБА_3, підійшов до
малолітнього ОСОБА_8, та спитав у нього
котра година, щоб переконатися в тому,
що в останнього є мобільний телефон.
Малолітній ОСОБА_8 дістав з карману
свій мобільний телефон « Самсунг S5660» і
назвав час. Неповнолітній ОСОБА_3,
запропонував малолітньому ОСОБА_8
ввести до телефону коди для
безкоштовного скачування ігор і ОСОБА_8
передав ОСОБА_3, свій мобільний телефон.
Так ОСОБА_3, декілька разів просив у
ОСОБА_8 телефон. Коли в черговий раз
ОСОБА_8 передав йому свій мобільний
телефон, ОСОБА_3, попрямував у під'їзд
будинку №82 куди за ним пішов і ОСОБА_8,
вимагаючи віддати йому його мобільний
телефон. Знаходячись у під'їзді б. 82,
розташованому по вул.Рослого, що в
Ленінському районі м. Донецька, ОСОБА_3,
діючи умисно, з метою доведення свого
злочинного наміру, спрямованого на
відкрите викрадення чужого майна, до
кінця, застосовуючи насильство, яке не
є небезпечним для життя та здоров'я
малолітнього потерпілого ОСОБА_8, 2004
р.н., вдарив останнього кулаком правої
руки в ліве око, після чого вибіг з
під'їзду і з місця злочину втік в
невідомому напрямку, в результаті чого
відкрито викрав мобільний телефон «
Самсунг S5660», який коштує 900 гривень,
чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_9,
на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_3 свою провину у скоєнні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч.2 ст.186 КК України, визнав
повністю. Пояснив суду, що 18.02.2013 року
він разом з ОСОБА_5 та ще однією особою
на ім'я ОСОБА_8 знаходилися в
комп'ютерному клубі. ОСОБА_5
запропонував їм кого-небудь
пограбувати. При цьому пояснивши, що
враховуючи його неповноліття, він не
буде притягнутий до кримінальної
відповідальності за скоєння злочину.
Вони погодилися та направилися по
пр..Ленінському в бік заводу «Норд», де
побачили потерпілу ОСОБА_7 Згідно
раніше укладеної домовленості, він
підбіг до ОСОБА_10 , вихопив з її рук
сумку, та втік. Потерпіла кричала йому,
щоб він зупинився. ОСОБА_5 та ОСОБА_8
бігли за ним. Коли вони втікли, він
передав сумку ОСОБА_8, який її оглянув
та забрав речі. Він згоден у повному
обсягу з тим переліком викраденого,
який вказала потерпіла ОСОБА_7

23.04.2013 року приблизно о 14-00 годині він з
метою викрадення чужого майна, а саме
мобільного телефону, прибув у двір
будинків № 78 та №82 розташованих по
вул.. Рослого, що в Ленінському районі
м. Донецька, де побачив раніше
незнайомого йому малолітнього ОСОБА_8
який катався на гойдалках. Він підійшов
до ОСОБА_8, та спитав у нього котра
година, щоб переконатися в тому, що в
останнього є мобільний телефон. ОСОБА_8
дістав з карману свій мобільний
телефон « Самсунг S5660» і назвав час.
Він запропонував потерпілому ввести до
телефону коди для безкоштовного
скачування ігор і той передав йому свій
мобільний телефон. Він декілька разів
просив у ОСОБА_8 телефон. Коли в
черговий раз ОСОБА_8 передав йому свій
мобільний телефон, він попрямував у
під'їзд будинку, №82 куди за ним пішов і
ОСОБА_8, вимагаючи віддати йому його
мобільний телефон. Знаходячись у
під'їзді б. 82, він вдарив останнього
кулаком правої руки в ліве око, після
чого вибіг з під'їзду і з місця злочину
втік в невідомому напрямку, в
результаті чого відкрито викрав
мобільний телефон « Самсунг S5660».

У скоєному ОСОБА_3 щиро кається.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_5 свою провину у скоєнні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.304 КК
України, визнав повністю. Пояснив суду,
що 18.02.2013 року він разом з ОСОБА_3 та ще
однією особою на ім'я ОСОБА_8
знаходилися в комп'ютерному клубі. Він
запропонував їм кого-небудь
пограбувати. При цьому пояснивши, що
враховуючи неповноліття ОСОБА_3, він не
буде притягнутий до кримінальної
відповідальності за скоєння злочину.
Він розумів, що ОСОБА_3 є неповнолітньою
особою, і своєю пропозицією він втягує
останнього у скоєння злочину. Вони
погодилися та направилися по
пр..Ленінському в бік заводу «Норд», де
побачили потерпілу ОСОБА_7 Згідно
раніше укладеної домовленості, ОСОБА_3
підбіг до ОСОБА_10 , вихопив з її рук
сумку, та втік. Потерпіла кричала йому,
щоб він зупинився. Він та ОСОБА_8 бігли
за ним. Коли вони втікли, ОСОБА_3
передав сумку ОСОБА_8, який її оглянув
та забрав речі. Викраденим вони
розпорядилися за власним розсудом. Він
згоден у повному обсягу з тим переліком
викраденого, який вказала потерпіла
ОСОБА_7

У скоєному ОСОБА_5 щиро кається.

Законний представник
обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у
судовому засіданні охарактеризував
обвинуваченого ОСОБА_3 з позитивної
сторони.

Представник служби по справах дітей -
Обезинська О.С. у судовому засіданні
пояснила, що службою по справах дітей
збиралася інформація стосовно
неповнолітнього ОСОБА_3, складався
звіт. Було встановлено, що
обвинувачений проживає з батьком та
мачухою, але відповідного впливу на
нього вони не мають. Навчальний заклад
ОСОБА_3 відвідує не регулярно, скоїв ряд
злочинів, але бажає змінитися.

Представник кримінальної міліції у
справах дітей - Гусєв О.О. у судовому
засіданні пояснив, що ОСОБА_3 перебуває
на обліку в міліції, скоїв ряд злочинів
на території Ленінського та
Кіровського району м.Донецька. З ним
неодноразово проводилися
профілактични бесіди, на які
відповідного реагування з його боку не
було. Навчальний заклад ОСОБА_3
відвідує нерегулярно, втікає з дому.

Крім того, вина ОСОБА_3 та ОСОБА_5
підтверджується також слідуючими
доказами:

- протоколом огляду місця події від
18.02.2013 року, згідно з яким була оглянута
місцевість біля заводу «Норд» по
пр..Ленінському у Ленінському районі
м.Донецька, де був здійснений грабіж
відносно потерпілої ОСОБА_7 ( т.1
а.с.122-124);

- протоколом огляду від 20.02.2013 року
жіночої сумки ОСОБА_7 ( т.1 а.с.130-132);

- згідно висновку експерта №117 від
28.02.2013 року залишкова вартість на
момент скоєння злочину мобільного
телефону «Samsung» становить 380 грн.,
навушників «Pleomax» -45 грн., сумки для
косметики - 28 грн., портмоне жіночого-50
грн. ( т.1 а.с.143-149);

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 13.03.2013 року за участю
підозрюваного ОСОБА_5, згідно з яким
останній повідомив, яким чином було
здійснено пограбування потерпілої
ОСОБА_7 ( т.1 а.с.188-192);

- згідно висновку амбулаторної судово -
психіатричної експертизи №230/238 від
25.03.2013 року у ОСОБА_5 як в момент скоєння
злочину так і в теперішній час має
місце психопатія. Він може розуміти
свої дії та керувати ними, у
застосуванні примусових заходів
медичного характеру не потребує ( т.1
а.с.200-204);

- протоколом пред'явлення осіб для
впізнання від 26.03.2013 року, згідно з яким
потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_3, як
особу, яка 18.02.1013 року здійснила грабіж
її майна ( т.1 а.с.206-208);

- Протоколом проведення слідчого
експерименту від 26.03.2013 року за участю
підозрюваного ОСОБА_3, згідно з яким
останній повідомив, яким чином було
здійснено пограбування потерпілої
ОСОБА_7 ( т.1 а.с.209-213);

- - протоколом огляду місця події
від 23.04.2013 року, згідно з яким був
оглянутий під'їзд будинку №82 по
вул.Рослого у м.Донецьку, де був
здійснений грабіж відносно
потерпілого ОСОБА_8 ( т.2 ( а.с.5-6);

- Протоколом огляду від 24.04.2013 року,
згідно з яким у ОСОБА_13 був вилучений та
оглянутий мобільний телефон «Samsung» ( т.2
а.с.17-18);

- згідно висновку експерта №334 від
10.05.2013 року залишкова вартість на
момент скоєння злочину мобільного
телефону «Samsung» становить 1125,81 грн. ( т.2
а.с.30-32);

- протоколом пред'явлення осіб для
впізнання від 29.04.2013 року, згідно з яким
потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_3, як
особу, яка 23.04.1013 року здійснила грабіж
його майна ( т.2 а.с.35-37);

- Протоколом проведення слідчого
експерименту від 29.04.2013 року за участю
підозрюваного ОСОБА_3, згідно з яким
останній повідомив, яким чином було
здійснено пограбування потерпілого
ОСОБА_8 ( т.2 а.с.57-62);

Таким чином, аналізуючи всі наведені
вище докази в їх сукупності, суд вважає,
що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.2
ст.186 КК України, як умисні дії, що
виразилися у відкритому викраденні
чужого майна з застосуванням
насильства яке не є небезпечним для
життя або здоров'я потерпілого, вчинене
повторно, за попередньою змовою групою
осіб. Дії ОСОБА_5 також вірно
кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як
умисні дії, що виразилися у відкритому
викраденні чужого майна, за
попередньою змовою групою осіб; за ч.1
ст.304 КК України, як умисні дії, що
виразилися у втягненні
неповнолітнього у злочинну діяльність.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд
враховує тяжкість вчинених
кримінальних правопорушень, які
відносяться відповідно до вимог ст. 12
КК України до тяжких правопорушень,
обставини вчинення кримінальних
правопорушень, дані про особу
обвинуваченого, який раніше був
засуджений, скоїв правопорушення в
період іспитового строку, не працює,
має постійне місце проживання, за яким
характеризуються задовільно, на обліку
в психоневрологічному диспансері,
наркологічному диспансері не
перебуває.

Обставиною, що пом'якшує покарання
ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, суд
визнає його щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд
враховує тяжкість вчиненого
кримінального правопорушення, яке
відноситься відповідно до вимог ст. 12
КК України до тяжких правопорушень,
обставини вчинення кримінального
правопорушення, дані про особу
обвинуваченого, який раніше засудженим
не був, має постійне місце проживання,
за яким характеризуються задовільно,
на обліку в психоневрологічному
диспансері, наркологічному диспансері
не перебуває.

Обставиною, що пом'якшує покарання
ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд
визнає його щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину, вчинення
злочину у неповнолітньому віці.

При цьому з урахуванням тяжкості
вчиненого правопорушення, а також
особи самого обвинуваченого ОСОБА_3,
обставин, що пом'якшують його
покарання, суд вважає, що його
виправлення можливе без ізоляції від
суспільства та йому, можливо,
призначити покарання у вигляді
позбавлення волі, з застосуванням ст.104
КК України з випробуванням, і іспитовий
строк необхідно встановити в 2 роки.
Саме таке покарання, коли
обвинувачений ОСОБА_3 буде під наглядом
робітників органу криміально -
виконавчої інспекції, буде сприяти
його виправленню та попередженню
вчинення нових злочинів, а також буде
необхідним і достатнім.

Відповідно до ст.76 КК України суд
вважає необхідним покласти на ОСОБА_3
обов'язки: повідомляти органи
кримінально - виконавчої інспекції про
зміну місця проживання; періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально- виконавчої інспекції.

З урахуванням тяжкості вчинених
правопорушень, а також особи
обвинуваченого ОСОБА_5, обставин, що
пом'якшують його покарання, суд вважає,
що його виправлення не можливе без
ізоляції від суспільства та йому
необхідно призначити покарання у
вигляді позбавлення волі. Саме таке
покарання буде сприяти його
виправленню та попередженню вчинення
нових злочинів, а також буде необхідним
і достатнім.

19.11.2010 року судом Кіровського району
м.Донецька ОСОБА_5 засуджено за ст.186 ч.2
КК України до 4 років позбавлення волі з
іспитовим строком на 3 роки. При
призначенні йому остаточного
покарання суд вважає необхідним
керуватися вимогами ст.71 КК України.

Цивільний позов по крмінальному
провадженню не заявлений.

Суд вважає необхідним стягнути з
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь держави
витрати на проведення товарознавчої
експертизи в розмірі 684,60 грн., та
стягнути окремо з ОСОБА_3 . на користь
держави витрати на проведення
товарознавчої експертизи в розмірі 195,60
грн.

Речові докази по справі, передані на
зберігання потерпілим, їм же і
залишити.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст.368, 370, 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні
кримінальних правопорушень,
передбачених ст.186 ч.2 КК України і
призначити йому покарання у вигляді 4
(чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.104, 76 КК України ОСОБА_3
від відбування покарання звільнити,
якщо він протягом іспитового строку в 2
(два) роки не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки:
повідомляти органи кримінально -
виконавчої інспекції про зміну місця
проживання; періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-
виконавчої інспекції.

Запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою відносно ОСОБА_3 скасувати.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні
кримінальних правопорушень,
передбачених ст.ст.186 ч.2, 304 ч.1 КК
України і призначити йому покарання:

- за ст.186 ч.2 КК України у вигляді 4
(чотирьох) років позбавлення волі;

- за ст.304 ч.1 КК України у вигляді 3
(трьох) років позбавлея волі.

У відповідності з ч.1 ст.70 КК України
остаточно визначити йому покарання за
сукупністю злочинів шлягом поглинення
менш суворого покарання більш
суворовим у вигляді 4 (чотирьох) років
позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за
сукупністю вироків шляхом часткового
складання призначених покарань за
даним вироком та вироком Кіровського
районного суду м.Донецька від 19.11.2010
року, остаточно ОСОБА_5 визначити
покарання у вигляді 5 (п'яти) років
позбавлення волі з відбуттям покарання
в кримінально - виконавчій установі
закритого типу.

Запобіжний захід у відношенні
засудженого ОСОБА_5 не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5, після
набрання вироком законної сили,
рахувати з моменту його затримання та
взяття під варту.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь
держави витрати на проведення
товарознавчої експертизи в розмірі 684,60
грн., та стягнути окремо з ОСОБА_3 . на
користь держави витрати на проведення
товарознавчої експертизи в розмірі 195,60
грн.

Речові докази по справі, передані на
зберігання потерпілим, їм же і
залишити.

Відповідно до ст.532 КПК України вирок
суду першої інстанції набирає законної
сили після закінчення строк подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
ухвалення рішення судом апеляційної
інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст.393, 395 КПК
України може бути оскаржений до
Апеляційного суду Донецької області,
через Ленінський районний суд
м.Донецька, протягом 30 діб з моменту
проголошення, а засудженим в той же
строк моменту отримання копії вироку.

Суддя:

О.Л.Бескровна

21.11.2013