Справа № 11-452 Головуючий у І інстанції Очківський В.М.
Категорія 47 Доповідач у 2 інстанції Колокольникова
УХВАЛА

Іменем України

28 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі :

Головуючого-судді - Колокольнікової Н.М.,

суддів - Загоруйка В.В.,Полосенка В.С.

за участю прокурора - Скрипки І.І.

звільненого від кримінальної відповідальності - ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який затвердив обвинувальний висновок на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2011 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

- звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, провадження по справі - закрито.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 618 гривень 62 копійки судових витрат по справі.

Згідно постанови, 06.11.2010 року близько 14-ї години ОСОБА_1, перебуваючи по вул. Київській, в смт. Гребінки, Васильківського району, Київської області знайшов медичний шприц ємкістю 5 мл, з 2 мл особливо небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого, який він незаконно привласнив /придбав/ для власних потреб без мети збуту та зберігав в кишені куртки.

Суд першої інстанції звільнив ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, відповідно до ч.4 ст. 309 КК України, оскільки останній пройшов курс лікування за діагнозом : психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіантів.

В апеляції прокурор, який затвердив обвинувальний висновок просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий розгляд в іншому складі суду у звязку з неправильним застосуванням кримінального закону та істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону, а також застосував кримінальний закон, що не підлягає застосуванню, оскільки суд, не дослідив : чи діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, чи воно містить склад злочину і чи особа винна в його вчиненні, прийняв рішення про закриття кримінальної справи та звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_1, з попереднього розгляду, чим істотно порушив кримінально процесуальний закон. Крім того, в порушення вимог ст. 93 КПК України, суд стягнув з ОСОБА_1 судові витрати за проведення по справі експертизи.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляцію, ОСОБА_1, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 309 КК України звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.

За змістом постанови суду, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суд виходив з того, що після вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, він добровільно звернувся до ДП «Аметист-1»та пройшов курс лікування за діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів з 04.02.2011 року по 21.02.2011 року.

Проте, суд не вирішив питання - чи діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, чи воно містить склад злочину і чи особа винна в його вчиненні, а також, поза увагою суду залишилось питання, чи можливо це зробити в ході попереднього слухання справи.

Крім того,з матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_1 наркотичні засоби вживав періодично /a.c. 38/, на обліку у нарколога та психіатра не перебував /a.c.30-31/.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, суд не з'ясував, чи дійсно він страждав на наркоманію та потребував лікування від неї, чи дійсно він звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставив за мету вилікуватися від наркоманії.

За таких обставин, рішення суду про звільнення ОСОБА_1 на підставі ч. 4 ст. 309 КК України від кримінальної відповідальності не можна визнати обґрунтованим.

Постановляючи рішення про закриття кримінальної справи, суд не врахував положень ст.93 КПК та розяснень, що містяться у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду №11 від 07.07.95 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», відповідно до яких судові витрати покладаються тільки на засуджених.

За таких обставин, доводи апелянта є обґрунтованими, а тому постанова суду підлягає скасуванню, справа направленню на новий судовий розгляд, під час якого слід усунути наведені недоліки, всебічно, повно та об»єктивно розглянути справу, прийняти законне і обґрунтоване рішення по справі, яке б відповідало вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області, -

У х в а л и л а :

Апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок - задовольнити, постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2011 року щодо ОСОБА_1 скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Головуючий

Судді