Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/3081/15-к
Провадження № 1-кп/523/241/15
І м е н е м У к р а ї н и
11.03.2015 року м. Одеса
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гольма Балтського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, засудженого вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2012 року за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого та фактично проживавшого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
Близько 13 години 30 хвилин 27 липня 2013 року ОСОБА_6 , маючи непогашену судимість за ч.1 ст.185 КК України, з корисливих мотивів, перебуваючи в торгівельному залі розташованого по пр-ту Добровольського,123, в м. Одесі супермаркету ПП «Таврія плюс», таємно викрав з одного із стелажів належну зазначеному підприємству пляшку лікеру марки «Sheridan's», об`ємом 0,7л., вартістю 167,43 грн., якою розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні визнав повністю, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та додатково показав, що, не маючи достатніх засобів для купівлі пляшки лікеру, він скористався тим, що за його перебуванням в приміщенні магазину будь-хто не спостерігав, поклав її під одяг, вийшов з нею із магазину. Про вчинене обвинувачений жалкує, щиро кається.
Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого представником потерпілого, обвинуваченим та його захисником, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.
Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_6 , маючи непогашену судимість за ч.1 ст.185 КК України, з корисливих мотивів, перебуваючи близько 13 години 30 хвилин 27 липня 2013 року в торгівельному залі розташованого по пр-ту Добровольського,123, в м. Одесі супермаркету ПП «Таврія плюс», таємно викрав з одного із стелажів належну зазначеному підприємству пляшку лікеру марки «Sheridan's», об`ємом 0,7л., вартістю 167,43 грн., якою розпорядився на власний розсуд, то вчинене обвинуваченим діяння суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання та констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання.
Суд також враховує дані про ОСОБА_6 як про особу, що має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, власну родину з обов`язком утримання малолітньої дитини, та офіційно не працевлаштована.
Разом з тим, з врахуванням факту засудження ОСОБА_6 у 2012 році за вчинення іншого аналогічного злочину, положень ч.3 ст.78 КК України, а також роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в частині неприпустимості повторного звільнення засудженого від відбуття покарання з випробуванням, якщо цією особою було вчинено новий злочин під час іспитового строку, суд вважає, що дана обставина не дозволяє застосувати до обвинуваченого після призначення остаточного покарання положення ст.ст.69, 75 і 76 КК України.
Водночас, у відповідності з пунктом «в» ст.1 та ст.12 Закону України «Про амністію у 2014 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк особи, засуджені за злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, якщо на день набрання чинності цього Закону вони не позбавлені батьківських прав і мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Цей закон набрав чинності 19 квітня 2014 року, в зв`язку із чим, вчинене ОСОБА_6 27 липня 2013 року діяння за часом підпадає під його дію.
Оскільки санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, то зазначений склад злочину ст.12 цього ж Кодексу віднесено до злочинів середньої тяжкості з умисною формою вини.
Виходячи із наданого в судовому засіданні свідоцтва серії НОМЕР_1 про народження у ОСОБА_6 31 липня 2010 року сина ОСОБА_7 вбачається, що цей обвинувачений є особою, яка станом на 27 липня 2013 року мала власну малолітню дитину.
На момент розгляду справи в суді будь-яких даних про позбавлення обвинуваченого батьківських прав, або наявність інших обставин, передбачених ст.8 цього ж Закону, що перешкоджали б застосуванню амністії, не встановлено.
Крім того, про згоду на застосування акту амністії ОСОБА_7 заявив в суді усно та письмово.
При таких обставинах, відповідно до положень ст.44 КК України, пункту 2 ч. 4 ст.374 КПК України, ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», встановивши в стадії судового розгляду кримінального провадження наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Визнану в якості речового доказу пляшку лікеру слід вважати повернутою її законному володільцю.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.71 КК України до зазначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2012 року та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки і 2 (два) місяці.
На підставі ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_6 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період з 19 лютого 2015 року до 11 березня 2015 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.
ОСОБА_6 , на підставі ст.44 КК України, ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», пункту «в» ст.1 та ст.12 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнити від відбування зазначеного покарання внаслідок амністії.
Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою - скасувати.
ОСОБА_6 звільнити з під варти в залі суду.
Після набрання вироком законної сили визнану в якості речового доказу пляшку лікеру марки «Sheridan's», об`ємом 0,7л. - вважати повернутою ПП «Таврія плюс».
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Головуючий ОСОБА_1