Справа № 1-199/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2007
року. Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого
судді Білокур В.І.,

при
секретарі Сірій
І.В.,

з участю
прокурора Луценко М. В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1, що народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Подище Прилуцького району Чернігівської
області, українець, гр.України,
із загальною середньою освітою, допризовник, не одружений,
не працює, проживає в АДРЕСА_1, раніше не судимий,

за ст.
185ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30
березня 2007року близько 23 години ночі ОСОБА_1 з метою таємного заволодіння
чужим майном (крадіжка) прибув до господарства в АДРЕСА_2, власником якого є жінка похилого віку
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, де скориставшись
відсутністю останньої, за допомогою
металевого лома зламав замикаючі пристрої на вхідних дверях. Таким шляхом проникнув
до приміщення житлового будинку, звідки
таємно викрав : алюмінієві пластини розмірами 2, 5x0, 25м - 1шт., 1x0, 25м - 2шт., 2x0, 25м - 2шт., 1, 5x0, 25м - 2шт., 1, 8x0, 06м - 2шт. -загальною вартістю
949грн. 44коп.. Крім того викрав алюмінієвий посуд : - 3шт. горшки алюмінієві
ємкістю 15л, 10л, 8л; 3 шт. алюмінієвих сковородок діаметром
40см; 3шт. алюмінієві миски ємкістю 8л та 5л,
алюмінієвий черпак та черпак із нержавіючої сталі, ложки в кулькості 10шт, 3 шт. алюмінієвих каструль ємністю 3л, лопатку з кухонного набору з нержавіючої
сталі, шумовку із нержавіючої сталі -
загальною вартістю 669грн. 95коп..

Всього ж
ОСОБА_1 викрав майна належного потерпілій ОСОБА_2 на загальну суму 1619грн.
39коп..

Все
викрадене майно ОСОБА_1 продав як металобрухт не установленій в ході досудового
слідства особі, а виручені кошти використав
для власних потребностей.

Як у
ході досудового, так і в судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 повністю визнав свою вину за пред"явленим йому
обвинуваченням та підтвердив час, місце
і спосіб вчиненої ним крадіжки за вищевикладених обставин. При цьому суду
пояснив, що він скоїв дану крадіжку в
односельчанки ОСОБА_2 впевнившись, що
вона була відсутня на той час у будинку і ночувала у своєї дочки. Це були
основному алюмінієві речі із будинку, а
викрав він їх шляхом демонтажу печі за допомогою металевого лома, яким також вибив вхідний замок на дверях
будинку. Після скоєної крадіжки він до ранку залишив на тимчасове зберігання
алюмінієвих речей у сусіда ОСОБА_3(не повідомляючи останньому про вчинену
крадіжку), а потім забрав та реалізував
викрадене незнайомому чоловікові, за
отримав близько 200 грн. Виручені гроші використав для власних потребностей. Він не заперечує
проти оцінки вартості викрадених речей та розміру заподіяних збитків
потерпілій. Він до цього часу не зміг відшкодувати потерпілій заподіяної
шкоди, але визнає свій обов"язок
відшкодувати всю суму заявленого цивільного позову потерпілою ОСОБА_2 на
загальну суму 2000грн., із яких 1500грн.
матеріальної та 500грн. моральної шкоди. Він щиро розкаюється у скоєному, запевняє про недопущення в подальшому
подібних вчинків і просять не застосовувати суворого покарання.

Крім
власних пояснень самого підсудного ОСОБА_1 ,
його ж винність у скоєнні даного злочину підтверджується іншими
доказами, що досліджені в судовому
засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні
підтвердила про вищевказані обставини викрадення із її будинку всієї кількості
алюмінієвих речей, зокрема
пояснила, що підсудний розвалив домашню
піч, звідки і викрав основні її складові
(алюмінієві пластини), а також алюмінієвий
посуд. Вона ж в ту ніч ночувала у своєї дочки ОСОБА_4, а тому про скоєну крадіжку дізналась уже
вранці 31.03.2007року. Дотепер підсудний ОСОБА_1 не вибачився перед нею і
жодним чином не прийняв мір до відшкодування збитків, а тому вона в судовому засіданні повністю
підтримує заявлений нею цивільний позов до підсудного про відшкодування
1500грн. матеріальної та 500грн. моральної шкоди.

Свідок
ОСОБА_4 в судовому засіданні також підтвердила,
що в ніч з 30 на 31 березня 2007року із будинку її матері-потерпілої
ОСОБА_2 підсудний-односельчанин ОСОБА_1 виламав двері, розвалив піч і викрав алюмінієві речі, але заподіяних збитків престарілій дотепер не
відшкодував і не просив вибачення.

З
показань, що дані свідком ОСОБА_3в ході
досудового слідства і оголошені в судовому засіданні також підтверджується
винність підсудного в пред"явленому обвинуваченні, зокрема те,
що він (підсудний ОСОБА_1) після скоєної крадіжки залишав на тимчасове
зберігання алюмінієві речі, але не
повідомляв йому про вчинену крадіжку. Про скоєну крадіжку у престарілої
односельчанки ОСОБА_2 цей свідок дізнався пізніше, від працівників міліції, (а.с. 45).

Дані
покази свідків узгоджуються та підтверджуються показами самого підсудного про
обставини викрадення та реалізації викраденого.

Прийнятими
мірами Прилуцьким МРВ УМВС не удалось установити особу та місце реалізації
викрадених речей, що вбачається із
відповідних даних, (а.с. 43, 44).

Вартість
викраденого майна у потерпілої ОСОБА_2 визначена проведеними по справі
судово-товарознавчими експертизами,
тобто, підтверджується розмір
указаної в обвинуваченні заподіяної потерпілій матеріальної шкоди на загальну
суму 1619грн. 39коп. (а.с. 15, 40-41).

За таких
обставин справи суд приходить до переконання,
що своїми діями підсудний ОСОБА_1 скоїв злочин, передбачений
ст. 185 ч.3 КК України - як крадіжка,
тобто таємне викрадення чужого майна,
поєднана з проникненням у житло,
за що підсудний і повинен нести кримінальну відповідальність.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує обставини, що пом"якшують його покарання, зокрема те,
що він щиро розкаюється у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину.

Крім
того суд враховує особу підсудного, який
вперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік та недостатній життєвий
досвід, він не є працевлаштованим і
позитивно характеризується за місцем свого проживання, (а.с. 47-49).

За
наявності декількох обставин, що
пом"якшують покарання ОСОБА_1 та враховуючи характер і ступінь суспільної
небезпеки вчиненого злочину і його особистість,
що в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, суд вважає необхідним при
призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 перейти до іншого, більш м"якого виду покарання не
зазначеного в санкції статті за цей злочин із призначенням такого у вигляді
арешту, на підставі ст. 69 КК України.

По
справі потерпілою ОСОБА_2 заявлений цивільний позов на загальну суму
2000грн., із яких: 1500грн. матеріальної
та 500грн. моральної шкоди, (а.с. 21).

Підсудний
ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав до відшкодування потерпілій вищеозначеної
суми позовних вимог.

Суд
вважає, що цивільний позов підлягає до
задоволення в повному об"ємі,
оскільки сума матеріальної шкоди відповідає розміру пред"явленого
обвинувачення підсудному ОСОБА_1 та моральної шкоди потерпілій унаслідок
скоєної ним крадіжки, як це і
передбачено за правилами ст. ст. 1166,
1167 ЦК України.

Речові
докази та судові витрати по справі відсутні.

На підставі
наведеного, керуючися ст.
ст. 323 - 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним в скоєнні ним злочину,
передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому
покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 6 (шість) місяців
арешту.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1 змінити із підписки про невиїзд на взяття під варту
із залу суду негайно, із утриманням його
в СІЗО №31 М. Чернігова Державного Департаменту України з питань виконання
покарань, а початок строку відбуття
призначеного покарання рахувати з часу взяття під варту - 02 липня 2007 року.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_1 в користь потерпілої ОСОБА_2 1500грн. в рахунок
відшкодування моральної та 500грн. в рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, а всього стягнути 2000 (дві
тисячі) грн. заподіяної шкоди.

На вирок
може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький
міськрайонний суд на протязі 15 діб із дня його оголошення, а засудженим в цей же термін з моменту
вручення його копії.