АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 06 січня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене старшим прокурором прокуратури Деснянського району м. Києва ОСОБА_5 та продовжено строк тримання під вартою до 10 лютого 2015 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петродолинське Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
Згідно ухвали, слідчий суддя, врахувавши обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, взявши до уваги обґрунтованість підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення та наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, іншого підозрюваного в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, вказав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам, а тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 слід продовжити строк тримання під вартою.
Не погодившись із рішенням суду захисник та підозрюваний подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник в свої апеляційній скарзі вказує, що ухвала слідчого судді є невмотивованою, оскільки, як вважає захисник судом лише формально вказано на тяжкість злочину та не зазначено жодної підстави, яка б свідчила про продовження злочинної діяльної діяльності та перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні чи переховування від органів досудового розслідування. Також на думку захисту, суд не врахував наявність у ОСОБА_7 позитивних характеристик.
ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі посилається на відсутність обґрунтованої підозри та вказує, що строк тримання під вартою продовжено в порушення вимог КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, доводи прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді, якою щодо ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, в провадженні слідчого відділу Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0011524 від 16 жовтня 2014 року за ч. 3 ст. 187 КК України.
В межах зазначеного кримінального провадження 13 листопада 2014 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, у тому, що він 09 жовтня 2014 року за попередньою змовою з іншою особою, з метою заволодіння чужим майном ОСОБА_9 , поєднаним з проникненням до житла, прийшов до будинку АДРЕСА_3 . Після цього, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, діючи спільно та узгоджено, ОСОБА_7 разом з іншою особою підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_9 та подзвонив у дзвінок квартири. Після того як остання відчинила двері, проти її волі проник разом з іншою особою до квартири та вчинив на неї з метою заволодіння майном розбійний напад, поєднаний із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу. При цьому ОСОБА_7 , наносячи разом з іншою особою численні удари потерпілій, вимагав від неї вказати, де зберігаються грошові кошти в приміщенні квартири та, не отримавши відповіді, не знайшовши кошти, зник з місця вчинення злочину.
При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у клопотанні обставини та додані до нього документи свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення.
Стан доказів, на які послався слідчий, можна вважати такими, які переконують суд, що ОСОБА_7 міг вчинити цей злочин. Зокрема такими даними є дані із протоколу допиту потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої, а також даними із протоколу перегляду відеозапису за участю свідка ОСОБА_13 ; постанови про визнання речового доказу, а саме відеозапису вилученого по АДРЕСА_3 та даними із висновку судово-медичної експертизи про наявність у потерпілої ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Жодних об`єктивних даних, які б спростовували обґрунтованість підозри в апеляційних скаргах ні захисник ні підозрюваний не навели.
З урахуванням викладеного є безпідставними посилання апелянтів на те, що суддя не перевірив наявність доказів вчинення підозрюваним злочину. Що стосується визначення ролі ОСОБА_7 при вчиненні кримінального правопорушення та формулювання об`єктивної сторони злочину, у вчиненні якого він підозрюється, то зазначене дії є прерогативою органу досудового розслідування та суду, на розгляд якого надійде обвинувальний акт, та не є предметом дослідження у даному судовому засіданні і не впливає на висновки суду щодо обґрунтованості підозри.
Слідчий суддя також дослідив доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання під вартою. Згідно клопотання, завершенню досудового розслідування перешкоджає проведення довготривалих експертних досліджень, отримання висновків експертиз, проведення слідчих експериментів за участю підозрюваного ОСОБА_7 , проведення одночасних допитів між потерпілою ОСОБА_9 та іншим підозрюваним, в тому числі і ОСОБА_7 , проведення впізнання підозрюваних потерпілою ОСОБА_9 , а також виконання вимог ст. 290 КПК України.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, слідчий суддя встановив, що ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу на даний час не зменшилися. При цьому в сукупності із вищезазначеними обставинами для вирішення справи згідно вимог чинного законодавства суд врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_14 у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, те, що підозрюваний офіційно не працює, не одружений, не має постійного джерела доходу.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що в ухвалі слідчого судді відсутній виклад відомостей про обставини, які б свідчили про існування ризиків, є голослівними та не підтверджуються матеріалами справи.
Так, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, іншого підозрюваного в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегія суддів вважає, що ризики є очевидними, з огляду на особу підозрюваного та його позицію з приводу повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення в ході досудового розслідування.
Що стосується ризику переховуватись, то як вбачається із даних про особу, ОСОБА_7 , він зареєстрований поза межами м. Києва, а саме в Черкаській області, що з метою уникнення підозрюваного від відповідальності, створює небезпеку переховування ОСОБА_15 від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення.
Зважаючи на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, і в разі повернення на волю може спробувати маніпулювати поясненнями іншого підозрюваного, а також поясненнями свідків, чи впливу на потерпілу, тому ризик втручання у проведення досудового розслідування може виправдати його тримання під вартою.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 на свободу. Обставини даного кримінального провадження свідчать про існування справжніх інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи ОСОБА_7 .
З огляду на викладене підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.
Будь-яких даних про особу підозрюваного, які переконували суд в тому, що підозрюваний не вчинить дій, передбачених ст. 177 КПК України, ні захисником ні самим підозрюваним при апеляційному розгляді надано не було. Наявність позитивної характеристику, на яку вказує захисник є недостатнім доводом, який міг свідчити про належну процесуальну поведінку підозрюваного під час здійснення кримінального провадження.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.
Колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 370 КПК України, тобто є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 177, 178,183, 184, 193, 194, 199, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 06 січня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене старшим прокурором прокуратури Деснянського району м. Києва ОСОБА_5 та продовжено строк тримання під вартою до 10 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , та підозрюваного ОСОБА_16 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді:

Справа № 11-сс/796/165/2015 Категорія ст. 183 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_17
Доповідач - ОСОБА_1