№363/4113к
ВИРОК

Іменем України

25 грудня 2013 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого-судді -
Скарлат О.І.,

при секретарі -
Кравчук-Багінській Л.П., Грабовській
А.О.

за участю прокурора -
Штогуна М.С., Подолінської І.С., Синюка
Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді кримінальне
провадження по обвинуваченню

ОСОБА_1,, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Вишгород Київської області,
громадянина України, освіта середня, не
одруженого, офіційно непрацюючого,
зареєстрованого та проживаючого
АДРЕСА_2, раніше судимого 30.04.2013 року
Вишгородським районним судом
Київської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186,
ч.2 ст.187, 70, 71 КК України до 5 років 9
місяців позбавлення волі ,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2
ст.186 , ч.2 ст.187 КК України, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м.
Вишгород Київської області,
громадянина України, освіта середня,
неодруженого, офіційно непрацюючого,
зареєстрованого та проживаючого в
АДРЕСА_3, раніше судимого, 14.10.2013 року
Вишгородським районним судом
Київської області за вчинення злочину,
передбаченого ч.1 ст.186 КК України до 2
років позбавлення волі, на підставі
ст.75 КК України звільненого від
відбування покарання з випробуванням
на 2 роки;

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 187 КК України ,

встановив:

22 листопада 2012 року близько 02-ї
години ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2,
перебуваючи неподалік від будинку № 6
по вул. Шолуденка в м.Вишгороді
Київської області, побачили на вулиці
ОСОБА_3 та вирішили підійти до нього.
Підійшовши до ОСОБА_3 вони почали з ним
спілкуватися та в цей час у них виник
умисел на викрадення майна ОСОБА_3 З
цією метою ОСОБА_1 наніс удар ОСОБА_3 в
обличчя, від якого останній втратив
рівновагу та впав на землю. Після цього,
ОСОБА_2 разом із ОСОБА_1 руками та ногами
почали наносити удари потерпілому по
різним частинам тіла. Скориставшись
безпорадним станом потерпілого, ОСОБА_2
почав оглядати кишені ОСОБА_3, звідки
відкрито викрав мобільний телефон
марки «Iphone» в корпусі чорного кольору
вартістю 2000 грн., в якому знаходилася
сім-картка мобільного оператора «Лайф»
вартістю 15 грн., на рахунку якого
знаходилися грошові кошти в сумі 50 грн.,
а ОСОБА_1 викрав із кишені куртки
навушники до мобільного телефону
вартістю 70 грн. та ланцюжок із срібного
металу вагою 12 гр., довжиною 50 см.,
вартістю 144 грн., на якому знаходилася
підвіска у вигляді хрестика вагою 2,40
гр. вартістю 28,8 грн. та грошових коштів
в сумі 162, 50 грн., чим заподіяли
матеріальної шкоди ОСОБА_3 на загальну
суму 2470,30 грн. Викраденим розпорядилися
на власний розсуд.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи від 29.01.13 р. отримані тілесні
ушкодження у ОСОБА_3 відносяться до
легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я строком більше 6, не менше ніж 21
день.

01 грудня 2012 року близько 04-ї години
ОСОБА_1, перебуваючи біля приміщення
нічного магазину «Беназір» по пр.
Шевченка в м.Вишгород Київської
області, зустрів ОСОБА_4 Спілкуючись із
ОСОБА_4 вони почали розпивати спиртні
напої. Під час розпиття алкогольних
напоїв у ОСОБА_1 виник умисел на
викрадення майна ОСОБА_4 Близько 05-ї
години 01.12.12 року ОСОБА_4 зібрався йти
додому, відійшовши декілька метрів від
приміщення магазину «Беназір» ОСОБА_4
ішов в напрямку пр.Шевченка, а ОСОБА_1 з
метою викрадення майна у останнього
пішов за потерпілим. З цією метою
ОСОБА_1, наздогнавши ОСОБА_4 наніс один
удар останньому в обличчя, від якого
ОСОБА_4 втратив рівновагу та впав на
землю. Скориставшись безпорадним
станом потерпілого ОСОБА_1 викрав
мобільний телефон марки « Нокія 1661» в
корпусі чорного кольору вартістю 200
грн., в якому знаходилася сім-картка
мобільного оператора «Лайф» вартістю 10
грн., на рахунку якого знаходилися
грошові кошти в сумі 20 грн., чим
заподіяв матеріальної шкоди ОСОБА_4
на загальну суму 230 грн. Викраденим
майном ОСОБА_1 розпорядився на власний
розсуд.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи від 26.02.13 р. отримані тілесні
ушкодження у ОСОБА_4 відносяться до
легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я строком більше 6, не менше ніж 21
день.

17 лютого 2013 року близько 03-ї години
ОСОБА_1, знаходився в квартирі ОСОБА_5,
яка розташована в АДРЕСА_1, до якої
ОСОБА_1 останній запросив для того, щоб
поспілкуватися. Перебуваючи в
квартирі, а саме на кухні ОСОБА_1
розмовляв із ОСОБА_5 В цей час у ОСОБА_1
виник намір відкрито викрасти майно у
ОСОБА_5 Тому з цією метою ОСОБА_1
скориставшись неуважністю потерпілого
ОСОБА_5, відкрито викрав ноутбук марки
«DELL 1525» в корпусі темно синього кольору
вартістю 2300 грн., в корпусі якого
знаходилася сім-картка мобільного
Інтернету «UTEL» вартістю 40 грн. та пішов
із квартири в невідомому напрямку, чим
заподіяв шкоди ОСОБА_5 на загальну суму
2700 грн. Викраденим майном ОСОБА_1
розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 винним себе у
вчиненні інкримінованого злочину за ч.2
ст.187 КК України не визнав, пояснив, що
потерпілому ОСОБА_3 ударів не наносив,
ОСОБА_2 у нього тільки вкрав телефон і
вони пішли, гроші та навушники у ОСОБА_3
не викрадав. Вину у вчиненні
інкримінованого злочину щодо
розбійного нападу на ОСОБА_4 за ч.2 ст.187
КК України не визнав, пояснив, що 01.12.2012
року він знаходився біля приміщення
нічного магазину «Беназір» в
м.Вишгород, де вживав спиртні напої. До
нього підійшов ОСОБА_4, який попросив
пригостити його спиртним. Під час
розмови ОСОБА_4 першим вдарив його, нащо
ОСОБА_1 вдарив ОСОБА_4, більше ударів
ОСОБА_4 не наносив. Через деякий час
ОСОБА_4 знову підійшов до нього та
виражався нецензурною лайкою, після
чого пішов. Через деякий час він
знайшов телефон «Нокія», в якому була
сім карта та розпорядився ним на
власний розсуд. Вину у вчиненні
інкримінованого злочину за ч.2 ст.186 КК
України не визнав, пояснив, що
потерпілий ОСОБА_5 самостійно йому
віддав ноутбук, оскільки у потерпілого
ОСОБА_5 був борг перед ним. Ноутбук він
продав за 800 грн.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 винним себе у
вчиненні інкримінованого злочину за ч.2
ст.187 КК України не визнав, пояснив, що
потерпілому ОСОБА_3 ударів не наносив,
коли розмовляли з потерпілим він у
нього тільки вкрав телефон і вони
пішли. В подальшому телефон здали в
ломбард. Просив суворо не карати та не
позбавляти його волі.

Не дивлячись на невизнання своє вини в
інкримінованому злочині вина
обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2
знайшла своє підтвердження в ході
судового слідства із показів
потерпілого ОСОБА_5,ОСОБА_3, свідків та
інших досліджених судом доказів в їх
сукупності та взаємозв'язку.

По епізоду розбійного нападу з метою
заволодіння майна у ОСОБА_3 вина ОСОБА_1
та ОСОБА_2 підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_3 який в
судовому засіданні пояснив, що 22.11.2012
року близько 2-ої години, проходячи біля
будинку №6-В по вул.Шолуденка в
м.Вишгороді Київської області до нього
підійшли троє хлопців, які попросили у
нього цигарки. В цей час ОСОБА_1 наніс
йому удар в обличчя, від якого він впав
на землю. Лежачи на землі, продовжити
бити руками та ногами по різним
частинам тіла, після чого, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 почали оглядати його кишені,
звідки відкрито викрали мобільний
телефон марки «Iphone»., в якому
знаходилася сім-картка мобільного
оператора «Лайф», а ОСОБА_1 викрав із
кишені куртки навушники до мобільного
телефону та зірвав з його шиї ланцюжок
із срібного металу, на якому
знаходилася підвіска у вигляді
хрестика та грошові коштів в сумі 162, 50
грн.

- протоколом прийняття усної заяви
ОСОБА_3 про те, що 22.11.2012 року до нього
підійшли невідомі особи та погрожуючи
застосуванням насильницьких дій
відкрито викрали у нього мобільний
телефон, ланцюжок з підвіскою та гроші
(том2 а.с.6).

- протоколом огляду місця події від
22.11.2012 року під час якого було оглянуто
ділянку місцевості, розташовану біля
входу в магазин «Продукти-Чайка», за
адресою м.Вишгород, вул.Шолуденка, 6-В.,
на ділянці маються сходи покриті
плиткою та сходинки (том 2 а.с.8-9).

- довідкою про вартість викраденого
мобільного телефона марки «Iphone» та
мобільного оператора стільникового
зв'язку «Лайф» (том 2 а.с.13, том 4 а.с.18).

- висновком судово-медичної експертизи
від 29.01.13 р. отримані тілесні ушкодження
у ОСОБА_3 відносяться до легких
тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я строком
більше 6, не менше ніж 21 день, які могли
утворитися від дії тупих предметів,
можливо в строк та при обставинах
вказаних в постанові про призначення
експертизи. Маловірогідна можливість
утворення вищезазначених тілесних
ушкоджень внаслідок падіння з
вертикального положення (том 2 а.с.23).

- протоколом пред'явлення особи для
впізнання за фотознімками від 22.11.2013
року , під час якого ОСОБА_3 впізнав
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які наносили йому
тілесні ушкодження та викрали телефон,
ланцюжок та гроші (том 2 а.с. 26-34).

- протоколом обшуку затриманого і
огляду речей , які знаходяться при
ньому від 22.11.2012 року, під час якого у
ОСОБА_2 вилучено стартовий пакет
«Лайф», дві квитанції з ломбарду
«Скарбниця» (том 2 а.с.39).

- протоколом пред'явлення речей для
впізнання від 03.12.2012 року , відповідно
до якого ОСОБА_3 впізнав свій мобільний
телефон «Айфон», який був вилучений із
ломбарду «Скарбниця» (том 2 а.с. 68-70).

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 03.12.2012 року , під час
якого ОСОБА_2 показав на місці вчинення
злочину , де саме він викрав мобільний
телефон у ОСОБА_3, вказав ділянку, де
він з ОСОБА_1 наносили удари ОСОБА_3
після чого він викрав мобільний
телефон, а ОСОБА_1 навушники, та зірвав з
шиї ланцюжок (том 2 а.с. 77-81).

- протоколом одночасного допиту від
18.02.2013 року, під час якого ОСОБА_1
показав, що під час штовханини з ОСОБА_3,
останній не втримався та впав на землю,
при цьому знаходився в сидячому
положенні, в цей час він вихопив у
нього з вух навушники. Після того, як
відійшли від ОСОБА_3 ОСОБА_2 показав
йому мобільний телефон «Айфон», який
він викрав у ОСОБА_3, а ОСОБА_2 показав,
що ОСОБА_1 наніс удар в обличчя ОСОБА_3,
після чого останній впав на землю, а він
викрав з кишені мобільний телефон
«Айфон», він бачив, як ОСОБА_1 викрав у
ОСОБА_3 навушники до мобільного
телефону та ланцюжок (том 4 а.с 86-90).

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 22.02.2013 року з
фототаблицею , під час якого ОСОБА_1
вказує на ділянку місцевості, що
розташована біля будинку №6В по
вул.Шолуденка в м.Вишгород, де саме
знаходився потерпілий, коли у нього
викрадали майно (том 4 а.с. 106-111).

Твердження обвинувачених ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про те, що фізичне насильство до
потерпілого ОСОБА_3 не застосовували,
спростовуються сукупністю
проаналізованих вище доказів, з яких
убачається, що внаслідок завданих
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ударів потерпілий
впав, внаслідок чого йому заподіяно
легкі тілесні ушкодження. Щодо
викрадення навушників та ланцюжка з
підвіскою та суми коштів викрадених у
потерпілого ОСОБА_3, то в суді здобуто
достатні й достовірні дані про
знаходження у потерпілого під час
нападу повідомленої ним суми на майна,
а підстав не вірити показанням ОСОБА_3 у
суду немає, коли останній в суді
наполіг на тому, що саме під час нападу
з його кишені викрадено мобільний
телефон, гроші, навушники та зірваний з
шиї ланцюжок з підвісною. Крім того,
поряд з потерпілим будь-які сторонні
особи не знаходилися, в справі немає
даних про причетність інших осіб до
зникнення грошових сум та майна
потерпілого, на чому останній
категорично наполіг у суді. За таких
обставин у суду не лишається сумнівів
щодо доведення всіх обставин події
інкримінованого злочину ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 проти потерпілого ОСОБА_3

По епізоду розбійного нападу з метою
заволодіння майна у ОСОБА_4 вина ОСОБА_1
підтверджується:

- протоколом огляду місця події
від 01.12.2012 року , під час якого оглянуто
частину тротуара, яка знаходиться в
м.Вишгороді на пл.Шевченка, а саме
неподалік ресторану «Беназір» та кафе
бару «Коза-Ностра» (том 3 а.с.6-10).

- довідкою про вартість
викраденого мобільного телефона марки
«Нокіа» та мобільного оператора
стільникового зв'язку «Лайф» (том 3
а.с.11-12).

- протоколом допиту потерпілого
ОСОБА_4 від 22.02.2013 року, згідно якого він
показав, що 01.12.2012 року він перебував
біля приміщення нічного магазину
«Беназір» в м.Вишгороді, купив цигарок
та пива, після чого спілкувався з
хлопцями та разом вживали спиртні
напої. Близько 5-ої год. він вирішив йти
додому, відійшовши декілька метрів від
приміщення нічного магазину
«Беназір», проходячи навпроти піцерії
«Коза-Ностра», тримав мобільний
телефон в руках в долоні, та в цей час
почув позаду себе голос чоловіка,
обернувшись відчув удар в обличчя, від
якого впав на землю, лежачи на землі
йому наносили ще декілька ударів по
обличчю, від яких він закривався
руками. Прийшовши додому виявив
відсутність мобільного телефону, після
цього звернувся до лікарні. (том 3 а.с.
16-19).

- висновком судово-медичної
експертизи від 26.02.13 р.№18-Д-2013р.
отримані тілесні ушкодження у ОСОБА_4,
який перебував на стаціонарному
лікуванні в КГКБ СМП з 01.12.2012 р. по 11.12.2012
року з діагнозом: закрита
черепно-мозкова травма, струс мозку,
перелом кісток носа, ушиб-гематоми та
інфіцировані ссадна м'яких тканин
обличчя, 2-х сторонній гайморит, такого
характеру тілесні ушкодження
відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я строком більше 6, не
менше ніж 21 день, які могли утворитися
від дії тупих предметів (нанесення
ударів), можливо в строк та при
обставинах вказаних в постанові про
призначення експертизи. Виключається
можливість утворення вищезазначених
тілесних ушкоджень внаслідок падіння з
вертикального положення (том 3 а.с.21-23).

- протоколом одночасного допиту
від 26.03.2013 року, під час якого ОСОБА_4
підтвердив свої покази, а ОСОБА_1
показав, що у нього з ОСОБА_4 виникла
штовханина, під час якої, останній впав
на землю, він наніс удар ОСОБА_4 в
обличчя від якого він впав на землю, в
цей час він побачив у ОСОБА_4 мобільний
телефон і тоді він вирішив його
вкрасти, який згодом продав (том 3
а.с.36-40).

- протоколом проведення слідчого
експерименту з фототаблицею від 15.03.2013
року , під час якого ОСОБА_1 вказує на
місце , де саме він знаходився із ОСОБА_4
біля нічного магазинку «Беназір» в
м.Вишгороді, на ділянку місцевості , де
саме він наніс удар потерпілому та
викрав його майно (том 3 а.с. 41-46).

Показання обвинуваченого ОСОБА_1 про
те, що він вдарив ОСОБА_4, щоб захистити
себе та не викрадав у нього мобільний
телефон, суд вважає неправдивими,
такими які протирічять висновку
судово-медичної експертизи про
механізм спричинення тілесних
ушкоджень, а тому, суд вважає їх не
правдивими, такими, що не знайшли свого
підтвердження в ході судового
слідства і направленими на уникнення
відповідальності за вчинений злочин.
Ці показання повністю спростовуються
дослідженими доказами, які не
викликають у суду сумніву.

По епізоду відкритого викрадення
чужого майна (грабіж) у ОСОБА_5, вина
ОСОБА_1 підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_5,
який в судовому засіданні показав, що
17.02.2013 року близько 3-ої год. до нього
додому в квартиру АДРЕСА_1 постукали в
двері, відчинивши двері він побачив на
східцевій клітині ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 В цей час ОСОБА_1 почав наносити
йому удари по обличчю, після цього
піднявши його за комір та затягнув до
квартири, а саме на кухню. Перебуваючи
на кухні ОСОБА_1 забрав ноутбук разом
із зарядним пристроєм та навушниками
та пішов з квартири.

- показаннями в суді свідка
ОСОБА_7, який показав, що в квартиру до
ОСОБА_5 він заходив, щоб забрати ОСОБА_6,
після чого вони пішли, в квартирі
залишався ОСОБА_1 з ОСОБА_5, коли пішов
ОСОБА_1 з квартири ОСОБА_5 він не бачив.

- аналогічними показаннями в суді
свідка ОСОБА_8

- протоколом одночасного допиту
від 22.03.2013 року, під час якого ОСОБА_5
підтримав свої покази, а ОСОБА_6
показав, що ОСОБА_5 знаходився на
східцевій клітині біля дверей квартири
та розмовляв з хлопцями, після чого
ОСОБА_5 запросив ОСОБА_1 до квартири та
вони зайшли вдвох до квартири і за ним
пішов і ОСОБА_2 . Через деякий час він
разом з ОСОБА_7 вийшли з під»їзду та
пішли додому. Не бачив, щоб ОСОБА_5
наносили тілесні ушкодження будь хто
із присутніх (том 3 а.с. 100-104).

- протоколом одночасного допиту
від 26.03.2013 року, під час якого ОСОБА_5
підтримав свої покази, а ОСОБА_1
показав, що він перебував в квартирі у
ОСОБА_5 з приводу розмови, щоб ОСОБА_5
повернув йому борг. Перебуваючи на
кухні та розмовляючи з ОСОБА_5 останній
не надав грошові кошти, які був винен,
тому ОСОБА_1 вирішив забрати у ОСОБА_5
ноутбук, поклавши його у пакет та
вийшов з квартири.

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 26.03.2013 року, під час
якого ОСОБА_1 вказує на вхідні двері
квартири АДРЕСА_1, з якої він викрав
ноутбук, та на місце на кухні , звідки
він викрав ноутбук (том3 а.с. 121-126).

Показання обвинуваченого ОСОБА_1 про
те, що потерпілий ОСОБА_5 сам віддав
йому ноутбук, суд вважає неправдивими,
направленими на уникнення
відповідальності за вчинений злочин.
Ці показання повністю спростовуються
дослідженими доказами, які не
викликають у суду сумніву.

Аналізуючи дослідженні в судовому
засіданні докази в їх сукупності та
взаємозв'язку, якими підтверджується
інкриміноване обвинуваченим
обвинувачення, що знайшло своє
підтвердження в суді , суд приходить до
висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_1
та ОСОБА_2 в скоєнні інкримінованих їм
злочинів доведена повністю.

Таким чином, суд визнає доведеною вину
ОСОБА_1 у:

- відкритому викраденні чужого
майна (грабіж) у потерпілого ОСОБА_5,
вчиненого повторно;

- у нападі з метою заволодіння
чужим майном, поєднаний з насильством,
небезпечним для життя чи здоров'я
особи, яка зазнала нападу (розбій),
вчинений повторно щодо потерпілого
ОСОБА_4;

- у нападі з метою заволодіння
чужим майном, поєднаний з насильством,
небезпечним для життя чи здоров'я
особи, яка зазнала нападу (розбій), за
попередньою змовою групою осіб щодо
потерпілого ОСОБА_3 і кваліфікує його
злочинні дії за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК
України.

Суд визнає доведеною вину ОСОБА_2 у
нападі з метою заволодіння чужим
майном, поєднаний з насильством,
небезпечним для життя чи здоров'я
особи, яка зазнала нападу (розбій), за
попередньою змовою групою осіб і
кваліфікує його злочинні дії за ч.2
ст.187 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_1
міри покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчинених ним злочинів, особу
винного та обставини, які сприяли
вчиненню злочину, враховує умови його
життя, дані про особу винного, за місцем
проживання характеризується
посередньо, у лікаря нарколога та
психіатра не перебуває, раніше судимий.

Обставиною, що обтяжує покарання
обвинуваченого ОСОБА_1 суд визнає,
вчинення злочину щодо розбійного
нападу на потерпілого ОСОБА_4 в стані
алкогольного сп'яніння, що передбачено
п. 13 ст.67 КК України.

Обставинами, що пом'якшують покарання
судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому
ОСОБА_1 суд враховує характер і ступінь
тяжкості вчиненого злочину, обставини
вчинення злочину та особу винного, з
урахуванням обставин справи та даних
про особу обвинуваченого ОСОБА_1, який
не працює, характеризується
посередньо, раніше судимий за вчинення
злочинів проти власності, суд
приходить до висновку про необхідність
призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі в межах санкції
інкримінованих злочинів.

Оскільки даний злочин ОСОБА_1 вчинив до
постановлення попереднього вироку
щодо нього, яким його засуджено за
вчинення злочинів, передбачених ч.2
ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України,
останньому належить призначити
покарання за правилами ч.4 ст.70 КК
України.

Вирішуючи питання про обрання міри
покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд,
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, обставини скоєння злочину,
причини та умови, які сприяли вчиненню
злочину, враховує умови його життя,
дані про особу винного, за місцем
проживання характеризується
посередньо, у лікаря нарколога та
психіатра не перебуває, раніше судимий.

Обставин, що обтяжують та пом'якшують
покарання обвинуваченого ОСОБА_2 суд
не вбачає.

Враховуючи вказані обставини,
суспільну небезпеку скоєного, а також
те, що ОСОБА_2 , характеризується
посередньо, раніше судимий за вчинення
злочинів проти власності,
суспільно-корисною працею не
займається, злочини проти власності,
життя і здоров'я особи вчинено на
ґрунті відсутності самостійних
заробітків, тому суд приходить до
висновку, що перевиховання
обвинуваченого ОСОБА_2 можливе лише в
умовах ізоляції від суспільства, а тому
міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2
необхідно призначити у вигляді
позбавленням волі в межах санкції
інкримінованих злочинів.

Вироком Вишгородського районного суду
Київської області від 14 жовтня 2013 року
ОСОБА_2 засуджений за вчинення злочину,
передбаченого ч.1 ст.186 КК України до 2
років позбавлення волі, на підставі
ст.75 КК України звільнений від
відбування покарання з випробуванням
на 2 роки.

Згідно роз'яснень п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 жовтня 2003
року №7 «Про практику призначення
судами кримінального покарання» коли
особа, щодо якої застосоване
звільнення від відбування покарання з
випробуванням, вчинила до
постановлення вироку в першій справі
інший злочин, за яким вона
засуджується до покарання, що належить
відбувати реально, застосування
принципів поглинення, часткового чи
повного складання призначених
покарань не допускається і за таких
умов кожний вирок виконується
самостійно.

Цивільний позов прокурора
Вишгородського району Київської
області про стягнення з ОСОБА_1 на
користь Київської міської клінічної
лікарні швидкої медичної допомоги на
відшкодування витрат на лікування
ОСОБА_4 в сумі 1568, 60 грн. підлягає
задоволенню на підставі ст.1206 ЦК
України. Розмір цивільного позову
обґрунтований, вирішуючи цивільний
позов, суд виходить з доказів про
завдані збитки та з обґрунтованих
прокурором в судовому засіданні
обставин, тому розмір відшкодування
матеріальної шкоди підлягає
задоволенню в заявлених сумах.

До набрання вироком законної сили
запобіжний захід ОСОБА_1 та ОСОБА_2
необхідно обрати - тримання під вартою
в Київському СІЗО № 13 Управління
Державного департаменту України з
питань виконання покарань в м. Києві та
Київській області.

Речові докази по справі: мобільний
телефон марки «Iphone 4 G 16GB» в корпусі
чорного кольору, який переданий під
розписку ОСОБА_3 - залишити у власника.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 - визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187
КК України і призначити йому
покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України - 4(чотири)
роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.187 КК України - 8 (вісім)
років позбавлення волі з конфіскацією
всього особистого майна, що йому
належить.

- На підставі ст. 70 ч.1 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим
призначити ОСОБА_1 покарання - 8 (вісім)
років позбавлення волі з конфіскацією
всього особистого майна, що йому
належить.

- На підставі ч.4 ст.70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом часткового
складання покарання призначеного
вироком Вишгородського районного суду
Київської області від 30 квітня 2013 року
остаточно призначити ОСОБА_1 покарання
- 8 (вісім) років 6 (шість) місяців
позбавлення волі з конфіскацією
всього особистого майна, що йому
належить.

До набрання вироком законної сили
запобіжний захід ОСОБА_1 обрати -
тримання під вартою в Київському СІЗО
№ 13 Управління Державного
департаменту України з питань
виконання покарань в м. Києві та
Київській області.

Строк відбування покарання ОСОБА_1
рахувати з 30 квітня 2013 року.

До строку відбування покарання ОСОБА_1
зарахувати час його тримання під
вартою за попереднім вироком з 31
жовтня по 09 листопада 2011 року .

- ОСОБА_2 - визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст.187 КК України і призначити йому
покарання 7 (сім) років позбавлення волі
з конфіскацією всього особистого
майна, що йому належить.

Дане покарання та покарання призначене
вироком Вишгородського районного суду
Київської області від 14 жовтня 2013 року
виконувати самостійно.

До набрання вироку законної сили
запобіжний захід ОСОБА_2 обрати на
утримання під вартою в Київському СІЗО
№ 13 управління Державного
департаменту з питань виконання
покарань в м. Києві та Київській
області, взявши під варту із зали суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_2
рахувати з моменту взяття під варту.

Цивільний позов прокурора
Вишгородського району Київської
області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Київської міської клінічної лікарні
швидкої медичної допомоги (м.Київ,
вул..Братиславська, 3) відшкодування
витрат на лікування потерпілого ОСОБА_4
в сумі 1568, 60 грн.

Речові докази по справі:
мобільний телефон марки «Iphone 4 G 16GB» в
корпусі чорного кольору, який
переданий під розписку ОСОБА_3 -
залишити у власника (то м 2 а.с.71).

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Київської області
через Вишгородський районний суд
Київської області протягом тридцяти
днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги , якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги вирок, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченим та
прокурору.

Суддя
О.І.Скарлат