Справа № 1-349/07
В И Р О К

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

місто Ковель 26
грудня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Денисюка
Р.С.,

за участю секретаря Миронюк Т.М.,

прокурора Клімука
В.С.,

потерпілого ОСОБА_2,

представника потерпілого ОСОБА_3,

підсудного ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_4,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця
с. Кличковичі Турійського району, проживаючого: м. Ковель АДРЕСА_1, з середньою
освітою, працюючого: ВАТ «Ковельсільмаш», слюсар, одруженого, раніше несудимого

у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України суд,

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1
19.06.2007 року близько 21 години у м. Ковелі в гаражному масиві
«Машинобудівник» в ході сутички, що виникла на грунті неприязних відносин між
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 маючи на меті припинити сутичку, за обставин, коли зі
сторони ОСОБА_2 не було реального суспільно-небезпечного посягання, надавив
ОСОБА_2, який лежав на землі, коліном на грудну клітку, в результаті чого
неумисно заподіяв ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому
переднього відрізка другого ребра з права без зміщення, що за ступенем тяжкості
відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого
розладу здоров'я.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні даного злочину не
визнав та показав суду, що дійсно 19.06.2007 року в гаражному масиві
«Машинобудівник» виникла суперечка між власниками гаражів ОСОБА_2 та ОСОБА_5
Вийшовши із гаража він побачив, що ОСОБА_2 лежить на землі на спині, а на ньому
зверху в ногах лежить ОСОБА_5 і в лівій руці потерпілий тримав шланг резиновий
із залізним наконечником. Руки потерпілого тримав ОСОБА_5. Він підійшовши до
них прижав потерпілого лівою ногою в районі шиї та ключиці з правого боку і
намагався забрати шланг, однак, цього не зміг зробити, оскільки шланг був
прив'язаний до руки мотузкою. Права нога знаходилась на землі. Пізніше підійшов
сусід по гаражах, відрізав мотузку та забрав шланг. Під час сутички шилом
ОСОБА_2 нікому не погрожував, а воно
було в нього у кишені. Пізніше коли був забраний шланг він став та пішов. В районі
грудної клітки ОСОБА_2 він не давив, наміру заподіювати шкоду він не мав, а
діяв в межах необхідної оборони, оскільки була небезпека зі сторони потерпілого
нанести будь-кому удари і тілесні ушкодження даним шлангом.

Просить
виправдати його у вчиненні даного злочину, оскільки ніяких тілесних ушкоджень
ОСОБА_2 не наносив, а припиняв
суспільно-небезпечні дії зі сторони потерпіло, крім цього, останній не жалівся
після сутички та пізніше на болі у грудній клітці, а це виявилося значно
пізніше.

Цивільний
позов потерпілого не визнає, оскільки він не є винним у заподіянні тілесних
ушкоджень останньому.

Також
не визнає позову Ковельської міжрайонної прокуратури в інтересах МТМО з приводу відшкодування
коштів за лікування потерпілого з цих же підстав.

Незважаючи
на т , що підсудній не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину,
його вина у вчиненні даного злочину доводиться дослідженими в ході судового
розгляду доказами.

Зокрема,
потерпілий ОСОБА_2 показав в судовому засіданні, що 19.06.2007 року між ним та
ОСОБА_5 сусідом по гаражу виникла суперечка, в ході якої він вибіг з гаража із
прив'язаним до правої руки шлангом із металічним наконечником та вдарив
ним ОСОБА_5 по спині, а пізніше виникла
між ними шарпанина, в ході якої він впав
на землю спиною, а ОСОБА_5 - йому на ноги. Пізніше підбіг ОСОБА_1 та однією
ногою нажав йому в районі шиї та правої ключиці із правого боку, а іншою в
район грудної клітки та намагався таким чином забрати в нього шланг. Ніяким
шилом він нікому не погрожував, воно знаходилося у кишені. Коли підбіг до нього
ОСОБА_1 він лежав на землі, шлангом нікому не погрожував, а рука, в якій
знаходився шланг була прижата ОСОБА_5 Шланг був прив'язаний до руки шнурком, за
допомогою якого він висів на дверях гаража. Вставши після конфлікту відчув біль
в районі грудей, а пізніше звернувшись до лікаря з'ясувалося, що в нього
перелом 2 ребра з права. Дане тілесне ушкодження йому заподіяв ОСОБА_1

Пізніше
змушений був звернутися до лікувального закладу та проходив курс лікування. В
результаті таких дій підсудного йому заподіяно матеріальні збитки, що
складаються із витрат на лікування та придбання ліків, спеціального харчування
та проїзду. Всього ним витрачено на лікування 879 гривень 29 копійок. В ході
судового розгляду потерпілий зменшив позовні
вимоги щодо відшкодування матеріальних збитків
на 50 гривень та просить стягнути 829,29 гривень.

Також
потерпілий вважає, що неправомірними діями підсудного йому заподіяно моральну
шкоду, а саме: він зазнав фізичного болю та тривалого розладу здоров'я, змушений був вживати додаткових заходів до
нормалізації свого життя, постійно переживав, що негативно впливає на загальний
стан здоров'я враховуючи його вік. Заподіяну моральної шкоди оцінив в розмірі
5000 тисяч гривень, пізніше в судовому засіданні зменшив суму відшкодування
моральних збитків до 2600 гривень, які просить стягнути із підсудного.

Крім
цього, вина підсудного у вчиненні
злочину підтверджується показами свідка ОСОБА_5, який показав суду, що
19.06.2007 року між ним та ОСОБА_2 виникла суперечка, в ході якої потерпілий
взяв резиновий шланг із залізним наконечником
та вдарив ним його по спині. Він в ході шарпанини повалив ОСОБА_2 на
землю спиною, а сам впав йому у ноги та тримав руки потерпілого, щоб він не міг
нанести удари шлангом. Через невеликий проміжок часу до них підійшов ОСОБА_1,
став з правої сторони від ОСОБА_2 та намагався забрати шланг, прижавши
потерпілого ногою до землі. Чи прижимав ОСОБА_1 потерпілого в районі грудної
клітки, він не бачив. Шланг не могли забрати, оскільки він був прив'язаний до
руки, пізніше підійшов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та за допомогою ножа відрізали його.
В руках ОСОБА_2 він шила не бачив та він ним нікому не погрожував, коли підбіг
ОСОБА_1 ОСОБА_2 лежав на спині на землі, а руки його були прижаті до землі,
тобто в цей момент він не міг нікому заподіяти тілесних ушкоджень, і реальної
небезпеки саме в цей момент з його сторони не було.

В
ході відтворення обстановки і обставин події ОСОБА_5 (а.с.69-70) підтвердив ту
обставину, що руки у ОСОБА_2, в тому числі із шлангом, коли він лежав на спині,
були прижаті до землі

Свідок
ОСОБА_6 показав суду, що 19.06.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 виникла
суперечка на грунті неприязних відносин. Коли він підійшов до них, то побачив,
що ОСОБА_2 лежить на спині, за ноги його тримав ОСОБА_5, а збоку з правої
сторони потерпілого знаходився ОСОБА_1 та прижимав лівою ногою потерпілого в районі шиї та ключиці, де саме
була права нога підсудного він сказати точно не може, оскільки не пам'ятає. В
одній із рук ОСОБА_2 знаходився шланг, який був прив'язаний до руки. В цей час
до них підійшов ОСОБА_7 та приніс ножа, яким відрізали шланг та забрали його.
При ньому ніяких ударів ніхто нікому не наносив, фактичної небезпеки зі сторони потерпілого не
було. Ніякого шила в руках ОСОБА_2 він не бачив.

Свідок
ОСОБА_7 підтвердив той факт, що 19.06.2007 року знаходячись в гаражному масиві
«Машинобудівник» побачив, що на землі на спині лежить ОСОБА_2, а ОСОБА_5 та
ОСОБА_1 тримають його. ОСОБА_1 сидів з правої сторони і однією ногою прижимав потерпілого в районі шиї та ключиці. В одній
із рук у ОСОБА_2 був шланг. ОСОБА_6 попросив, щоб він приніс ножа, яким
перерізали мотузку та забрали шланг. Шила у руках ОСОБА_2 він не бачив. Де була
права нога ОСОБА_1, коли він прижимав ОСОБА_2, він не пам'ятає, оскільки не
звернув на це уваги. Небезпеки зі сторони ОСОБА_2, коли він підійшов до місця
сутички, не було.

Свідок
ОСОБА_8, що був статистом при відтворенні обстановки та обставин події із
ОСОБА_5 підтвердив ту обставину, що під час конфлікту між потерпілим та ОСОБА_5 останній показав, що руки у ОСОБА_2,
в тому числі із шлангом, були прижаті до землі.

Також
вина підсудного у вчиненні даного злочину доводиться письмовими доказами по
справі.

Висновком
судово-медичної експертизи № 622 від 18.09.2007 року, відповідно до якого в
ОСОБА_2 відмічені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому переднього відрізка другого ребра справа без
зміщення, ран правої вушної раковини та лівої скроневої ділянки, саден крила
носа, шиї, правої кисті, синця грудної клітини справа, які утворились від дії
тупих твердих предметів. За ступенем тяжкості
тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому переднього відрізка
другого ребра відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня
тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. (а.с. 18-19), а рани правої
вушної раковини та скроневої ділянки відносяться до легких тілесних ушкоджень,
що спричинили короткочасний розлад здоров'я, всі інші - до легких тілесних
ушкоджень.

Допитаний
в судовому засіданні експерт Лінник В.С. пояснив суду, що найімовірнішою
причиною перелому ребра у потерпілого було надавлювання на грудну клітку в
районі ребра, де і виявлений синяк на грудній клітці. Вказаний синяк на грудній
клітці показує ступінь надавлення та імовірну причину утворення перелому.
Вказаний перелом міг утворитися від на давлення ногою і непотрібно було
сильного надавлення, тобто масою всього тіла, оскільки кістки в потерпілого,
враховуючи його вік, не є дуже міцними.
Вказаний перелом ребра не міг утворитися від падіння на спину з висоти власного
росту.

Суд
повно, всесторонньо, об'єктивно аналізуючи зібрані по справі та дослідженні в
ході судового розгляду справи докази, приходить до висновку про доведеність
вини підсудного ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину по факту необережного заподіяння середньої тяжкості
тілесних ушкоджень та кваліфікує дії підсудного ОСОБА_1 за ст. 128 КК України -
як необережне нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили
тривалий розлад здоров'я.

Аналізуючи
зібрані по справі докази суд вважає, що вина підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю
доведена в ході судового розгляду справи.

Як
вбачається із показів підсудного ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2 та свідка
ОСОБА_5, коли підсудний підійшов до ОСОБА_2,
то останній лежав на землі і руки його були прижаті до землі, в тому
числі і зі шлангом і нікому в цей момент він ним не погрожував, тобто реальної
небезпеки заподіяти будь-кому тілесні ушкодження в цей момент зі сторони
потерпілого не було.

Тому,
суд не приймає до уваги покази підсудного, що він діяв в межах необхідної
оборони, оскільки зі сторони потерпілого в даному випадку не було реальної
небезпеки та можливості заподіяти шкоду ні свідку, ні підсудному. Фактично на
той момент, коли підійшов ОСОБА_1 до місця конфлікту, суспільно-небезпечного
посягання і реальної загрози зі сторони потерпілого не було і потерпілий нікому
не погрожував, про що вони підтвердили в ході судового розгляду справи. Вказане
підтвердив і свідок ОСОБА_6.

Така
небезпека на думку підсудного ще не закінчилася, оскільки вирвавшись потерпілий
міг нанести шкоду іншим особам, однак, вказане твердження підсудного судом не
може бути взято до уваги, оскільки саме поняття необхідної оборони охоплює
собою захист правоохоронюваних інтересів особи, суспільства або держави від
суспільно-небезпечного посягання, необхідної та достатньої в даній обстановці
шкоди, що відповідає небезпеці посягання та обстановці захисту. Право на
необхідну оборону виникає лише при вчиненні особою суспільно-небезпечного
посягання, чого на думку суду в даному випадку зі сторони потерпілого в той
момент, коли підійшов ОСОБА_1, не було, а тому дії підсудного не можуть
підпадати в даному випадку під необхідну оборону. Також по відношенню до свідка
та підсудного потерпілий за своєю тілобудовою є набагато меншим.

Також
суд не приймає до уваги покази
підсудного в тій частині, що він не ставав на груди потерпілому, оскільки як
вбачається із показів потерпілого ОСОБА_1 прижимав його шию з правої сторони
лівою ногою, а права була на грудній клітці. Не заперечує того факту, що він
знаходився по праву сторону від потерпілого і підсудний ОСОБА_1, однак,
заперечує той факт, що нажимав ногою на грудну клітку. Із заключення
судово-медичної експертизи вбачається, що у потерпілого є синець в області
грудної клітки в районі перелому ребра, яке на думку суду і наніс ОСОБА_1 при
намаганні забрати шланг. Інших осіб, які могли нанести тілесні ушкодження в
цьому районі потерпілому, не було, не міг він його отримати і при падінні, а
тому суд вважає, що дане тілесне ушкодження, а саме: надавлювання на грудну
клітку, яке стало причиною перелому, наніс ОСОБА_1 в той час, коли намагався
забрати шланг. Тим більше під час конфлікту, коли проходили дії по забиранню
шланга, він міг і не замітити моменту надавлення на грудну клітку.

Той
факт, що ОСОБА_1 не міг передбачити настання таких наслідків в даній ситуації,
до уваги судом не береться, оскільки в даному випадку в діях підсудного буде
злочинна недбалість, а саме, що у підсудного було відсутнє усвідомлення
суспільної небезпеки здійснення своїх дій (оскільки як він вважав діяв на
відвернення небезпеки), однак, в даному випадку він повинен був і міг
передбачити настання негативних наслідків наступаючи ногою потерпілому на шию
та знаходячись по його праву сторону біля
грудної клітки, надавлюючи на
грудну клітку. Крім цього, підсудний є дорослою людиною певного віку із певним
життєвим досвідом, а тому забираючи шланг у потерпілого повинен був передбачити
настання негативних наслідків для потерпілого.

Суд
не приймає до уваги показання підсудного в тій частині, що потерпілий
погрожував шилом, оскільки вказана обставина не була підтверджена в ході
судового розгляду в суді та спростована показами потерпілого, свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7.

При
обранні міри кримінального покарання суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного злочину та особу винного у їх сукупності.

Пом'якшуючими
покарання обставинами по даній справі в діях ОСОБА_1 суд визнає
те, що він є інвалідом третьої групи, злочин вчинив вперше.

По
місцю роботи та проживання
характеризується добре.

Обставин,
що обтяжують покарання, суд в діях підсудного не вбачає.

Враховуючи
наявність пом'якшуючих обставин у справі, особу підсудного, обставини вчинення
злочину, те, що злочин ним вчинено з необережності та вперше, злочин є
невеликої тяжкості, суд вважає, що перевиховання підсудного можливе і без
ізоляції його від суспільства і до підсудного слід застосувати покарання, не
пов'язане із обмеженням волі.

Відповідно
до ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Як
вбачається із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Із
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 знаходився на лікуванні у Ковельській
ЦРЛ з 29.06.2007 року по 12.07.2007 року із діагнозом інтоксикаційна
енцефалополінейропатія зі статико-координаторними порушеннями ІХС, дифузний
кардіосклероз, СН-Іст., також він проходив амбулаторне лікування у вузловій
лікарні станції Ковель із 13.07.2007
року по 23.07.2007 року із аналогічним діагнозом.

Допитаний
в судовому засіданні лікар Парадовський О.М. підтвердив ту обставину, що дійсно
ОСОБА_2 лікувався в неврологічному відділенні Ковельської ЦРЛ із 29.06.2007
року до 12.07.2007 року із діагнозом інтоксикаційна енцефалополінейропатія зі
статико-координаторними порушеннями ІХС, дифузний кардіосклероз, СН-Іст., а не
із переломом ребер. Вказане захворювання в нього є хронічним, діагностується
останніх два роки. Медичні препарати (із переліку), що використовувалися та
куплялися потерпілим для лікування, застосовуються саме для цього діагнозу. Із переломом ребер він не
лікувався і вказані ліки при переломах не використовуються, спеціального
харчування при переломі ребер не потрібно. Також перелом ребер не може
викликати вказаного захворювання, що діагностовано у потерпілого. Єдиним
препаратом, що міг бути чи використовувався при переломі ребер із переліку, міг
бути диклоберн.

У
судовому засіданні потерпілим взагалі не підтверджено та не представлено
жодного доказу своїх витрат, які він поніс на лікування перелому ребра, а суд
не може взяти до уваги представлені потерпілим чеки на придбання ліків та
витрат на поїздки, оскільки ці ліки він використовував для лікування, яке не
пов'язане із пред'явленим обвинуваченням підсудному, та не є в прямому
причинному зв'язку із отриманою під час конфлікту травмою. Також непредставлено
потерпілим доказів того, що він використовував спеціальне харчування та воно
приписано йому лікарем саме при переломі ребер. У представлених ОСОБА_2 чеках
на придбання ліків присутні ті, які йому приписані по встановленому діагнозу, з
яким він лікувався, також немає чека на придбання препарату диклоберн, що міг бути використаний
при переломі ребер, а тому в задоволенні позову в частині стягнення
матеріальних збитків в сумі 829,29 гривень потерпілому слід відмовити.

При
вирішенні цивільного позову про стягнення моральної шкоди потерпілому в сумі
2600 гривень, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення злочину відносно
потерпілого ОСОБА_2 йому було заподіяно моральні збитки і дії підсудного по
заподіянню тілесних ушкоджень є в прямому причинному зв'язку із наслідками
отриманої потерпілим травми. Також суд вважає доведеними ті обставини, що в
результаті скоєного злочину потерпілий пережив сильні хвилювання, приниження
своєї гідності, що скоєння злочину відносно нього призвело до втрати ним
нормальних життєвих зв'язків, необхідності вживати додаткових заходів для
нормалізації свого життя.

Враховуючи
характер і розмір заподіяної моральної шкоди, характер і обсяг страждань,
зусилля, які необхідно було вжити позивачу для нормалізації свого життя, те, що
злочин вчинено з необережності, особу підсудного, те, що він є інвалідом 3
групи, що конфлікт, який відвертав підсудний, стався в тому числі і з вини
потерпілого, виходячи із принципу розумності та справедливості суд вважає, що
сума моральної шкоди в розмірі 2600 гривень, заявлена позивачем, є завищеною і
такою, що не відповідає в повній мірі заподіяним моральним стражданням. Виходячи
із вищенаведеного суд визначає розмір заподіяної моральної шкоди, яка підлягає
відшкодуванню позивачу ОСОБА_2, в розмірі 1000 гривень. Вказана сума
відшкодування моральних збитків повинна бути стягнута з підсудного ОСОБА_1

Позов
Ковельської міжрайонної прокуратури в частині стягнення витрат на лікування
залишити без розгляду.

Враховуючи
вищевикладене, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

Визнати
винним ОСОБА_1 у вчинені злочину, передбаченого ст. 128 КК України, та
призначити йому покарання у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік із
відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків заробітку щомісячно.

Контроль за виконанням
вироку покласти на орган кримінально-виконавчої системи за місцем проживання
засудженого.

Міру запобіжного заходу,
обрану ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу залишити
попередню - підписку про
невиїзд.

Стягнути
із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 1000 (одну)
тисячу гривень заподіяної моральної шкоди.

Відмовити
ОСОБА_2 в стягненні із ОСОБА_1 829 (вісімсот двадцять дев'ять) гривень 29
копійок заподіяної матеріальної шкоди.

Позов
Ковельської міжрайонної прокуратури в інтересах Ковельського МТМО в частині
стягнення витрат на лікування залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Волинської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ Р.С.ДЕНИСЮК

Оригіналу
відповідає:

СУДДЯ
КОВЕЛЬСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО
СУДУ Р.С.ДЕНИСЮК