Провадження №: 1-кп/752/131/15
В И Р О К
Іменем України
29.01.2015 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, який із середньою освітою, не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 13.11.2014 року за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ;
обвинуваченого ОСОБА_3 ;
ВСТАНОВИВ:
16.10.2014 року, о 16.08 годині, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні магазину ТОВ «Лабр» супермаркет «Мега Маркет» в м.Києві, по вул.Горького,50, вирішив повторно вчинити крадіжку. З цією метою, він викрав 2 упаковки кави «Якобз Монарх», вагою 400 г кожна, вартістю 119,04 грн. кожна, а всього на загальну суму 238,08 грн. Після цього, не розрахувавшись на касі, направився до виходу із магазину, де був затриманий працівниками охорони.
Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 після розяснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Щиро розкаявся та пояснив, що він 16.10.2014 року, приблизно о 16.00 годині, знаходячись в приміщенні супермаркету «Мега Маркет» в м.Києві, по вул.Горького,50, вирішив вчинити крадіжку. З цією метою, він викрав 2 упаковки кави «Якобз Монарх», вагою 400г. Після цього, не розрахувавшись на касі за вказаний товар, направився до виходу із магазину, де був затриманий працівниками охорони.
Наявні в справі докази його винуватості він не оспорює.
Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.
При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину - злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, обставини, які помякшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше судимий, посередньо характеризується, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням ст.68 КК України, у виді позбавлення волі.
Згідно вимог п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила, до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Отже, на підставі ч.4 ст.70 КК України, вирок Голосіївського районного суду м.Києва від 13.11.2014 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, необхідно виконувати самостійно.
Клопотання прокурором про обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 не заявлялось, тому суд позбавлений можливості самостійно вирішити вказане питання.
Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, вирок Голосіївського районного суду м.Києва від 13.11.2014 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки,- виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання по цьому вироку.
Речові докази 2 упаковки кави «Якобс Монарх», вагою 400 г, які зберігаються у представника ТОВ «Лабр» - повернути ТОВ «Лабр».
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1