Справа
№ 11 - 216/08
Головуючий по І інстанції Кошелюк Л.О.
ч.2 ст. 186 КК України Доповідач Пазюк О.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 06
травня 2008 року

колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого-судді: Пазюка
О.С.

суддів: Оксентюка
В.Н., Опейди В.О.

з участю прокурора: Смолюка
Б.С.

захисника: ОСОБА_1.

засудженого: ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2. на вирок Старовижівського районного
суду від 21 лютого 2008 року, яким ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та
житель м. Ковеля, АДРЕСА_1, українець, громадянин України, з середньою освітою,
непрацюючий, неодружений, раніше судимий:

- вироком Ковольського міського суду за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК
України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Постановою Прилуцького
міськрайонного суду від 11.08.2006 року звільнений умовно - достроково на 1 рік
2 місяці 12 днів, -

- засуджений за ч. 2 ст. 186 КК
України на 4 (чотири) рок позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу змінено з
підписки про невиїзд на взяття під варту

Строк відбуття покарання засудженому постановлено рахувати з 21.02.2008
року.

Цивільний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2. в користь потерпілого ОСОБА_3 431 (чотириста тридцять
одну) грн.

Розглянувши справу в апеляційному порядку колегія суддів,
-

ВСТАНОВИЛА:

Даним вироком ОСОБА_2 засуджений за те, що 21 листопада 2007 року, біля 21
год., в с. Секунь Старовижівського району, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, повторно, відкрито викрав у ОСОБА_3. мобільний телефон «Алкатель
Е-100» із стартовим пакетом на рахунку якого було 6 грн., вартістю 281 грн. та
гроші в сумі 150 грн., завдавши потерпілому шкоду на загальну суму 431 грн.

В поданій апеляції засуджений просить вирок суду скасувати та обрати йому
покарання не пов'язану з позбавленням волі. Вважає, що його дії судом за ч. 2
ст. 186 КК України кваліфіковані невірно, оскільки він таємно від потерпілого
викрав його майно, про що свідчить той факт, що перед початком конфлікту він не
мав умислу на відкрите заволодіння телефоном та грошима і не знав, що вони є
уОСОБА_3. Також просить врахувати, що його мати дуже хворіє і у випадку його
засудження до позбавлення волі залишиться без допомоги.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляції,
засудженого, який апеляцію підтримав, думку прокурора про залишення апеляції
без задоволення, перевіривши матеріали справи, колегія суддів доходить
висновку, що апеляція до задоволення не підлягає.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_2. злочину при обставинах, викладених у
вироку підтверджується сукупністю зібраних у справі, правильно оцінених та
обґрунтовано покладених судом в основу вироку доказів.

Твердження ОСОБА_2., що грабежу щодо
потерпілогоОСОБА_3. він не вчиняв було предметом ретельного дослідження в
судовому засіданні і з обґрунтуванням у вироку спростовано з наведенням
відповідних мотивів.

Зокрема, частково визнавальними показаннями самого засудженого, в яких він
визнає, що 21 листопада 2007 року, біля 21 год. між ним та потерпілим, поблизу
клубу в с. Секунь Старовижівського району, виникла бійка під час якої уОСОБА_3.
випав телефон та гроші, які він забрав.

Як вбачається із показань потерпілого 21 листопада 2007 року, біля клубу в
с. Секунь Старовижівського району незнайомою особою йому було нанесено удар у
правий висок голови. Опритомнівши у лікарні,
він виявив пропажу телефону та 150 грн., які були в кишені його куртки.

Показання потерпілого об'єктивно підтверджуються показаннями свідка
ОСОБА_4, який в судовому засіданні ствердив, що 21 листопада 2007 року, коли
він разом з підсуднім та друзями поверталися додому з дискотеки, ОСОБА_2показав йому мобільний телефон та
гроші, пояснивши, що забрав їх під час бійки у потерпілого.

Згідно
протоколу вилучення від 23.11.2007 року у ОСОБА_2. було вилучено мобільний
телефон, який 21.11.2008 року було відкрито викрадено у потерпілогоОСОБА_3.

Оцінивши по даному епізоду всі докази в сукупності, суд прийшов до
обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2вчинив
відкрите викрадення чужого майна і вірно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 186
КК України.

Підстав сумніватися у правильності даного висновку суду у колегії суддів
немає.

При призначені засудженому покарання судом першої інстанції враховано:
тяжкість вчиненого ним злочину; дані про його особу; характеристику за місцем
проживання, пом'якшуючі покарання обставини - молодий вік, позитивну характеристику,
щире каяття та обтяжуючі - вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння та
рецидив злочину.

У вироку достатньо вмотивовано прийняте судом рішення.

За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку
про можливість виправлення та перевиховання засудженого виключно в умовах
ізоляції від суспільства.

Призначене ОСОБА_2. покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України,
є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і
підстав для його пом'якшення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України колегія суддів судової палати в
кримінальних справах, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Старовижівського районного суду від 21 лютого 2008 року щодо ОСОБА_2
залишити без зміни, а апеляцію засудженого - без задоволення.

Головуючий /підпис/ Пазюк О.С.

Судді /підпис/ Оксентюк В.Н., Опейда В.О.

З оригіналом згідно

Суддя апеляційного суду

Волинської області О.С. Пазюк