Справа
№ 1-127/2008 р.
В И Р О К

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

18
липня 2008 р.
Канівського
міськрайонного суду Черкаської області

В складі : головуючого - судді
Штих К.М.

при секретарі -
Десятник О.А.

з участю прокурора - Пампущенко В.В.

адвоката -
ОСОБА_1.

захисника -
ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Каневі Черкаської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця та жителя
м. Канів, АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна,
неодруженого, постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС (4 категорія)
непрацюючого, раніше судимого:

-
29.12.2007р. Канівським міськрайонним
судом Черкаської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у
вигляді штрафу 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510грн.)

у
вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.
186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

що ОСОБА_3., маючи незняту та
непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не
став та повторно вчинив злочин проти власності, так 03.04.2008р. близько 01 години, діючи повторно, будучи в
стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи неподалік від приміщення бару „На
околиці”, що розташований по АДРЕСА_2 в м. Каневі Черкаської області, переслідуючи мету
відкритого викрадення чужого майна, умисно наніс один удар кулаком правої
руки в обличчя ОСОБА_4. та кілька ударів ударів ногами по тулубу, чим спричинив
останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи зліва, що
відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тобто застосовуючи
насильство, що не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого ОСОБА_4,
відкрито заволодів грошовими коштами останнього в сумі 740 грн.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_3. вину у вчиненому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю та
детально пояснив, що 02.04.2008 року у вечері близько 21 години пішов в бар „На околиці”. На зупинці,
поряд із баром зустрівся із своїми
друзями : ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та всі разом пішли до бару там сіли в бесідці. Кожен сам собі взяв спиртного. Він випив за вечір 3 пляшки
пива. Коли сиділи в бесідці, були близько 23 год. 45
хв., оскільки бар вже закривався, то
ОСОБА_5 побачив свого знайомого, що проходив
мимо та став з ним розмовляти. Поговоривши, вони пішли до бару, разом з
ними пішов ОСОБА_6. Вийшовши з бесідки
побачили, що вони купили пиво і пішли до зупинки міського автобуса, що знаходиться навпроти
бару. Він, ОСОБА_7 та дівчата також
пішли до зупинки, ОСОБА_5 став
розмовляти з незнайомим
чоловіком, як згодом дізнався, його звати ОСОБА_4 та він щось розповідав
на релігійну тему. В цей час ОСОБА_5 відійшов в сторону та опинившись за спиною
у ОСОБА_4 ударив його кулаком руки в обличчя та відразу ж відбіг. ОСОБА_4 від
удару похитнувся, підбіг до нього
ОСОБА_3, вирвав з руки пляшку пива, розбив її об колону зупинки та кинувся до нього. Захищаючись, він
відсторонив рукуОСОБА_4з осколком пляшки в сторону та ударив
його кулаком правої руки в праву сторону обличчя, в щелепу. Від удару
той упав, полежав близько хвилини, піднявся та
пішов через дорогу. Він покликав
ОСОБА_4а, але той йшов далі, тоді він наздогнав його, схопив за одяг, запитав :
„що ж ти робиш?” . ОСОБА_4 відповів щось
незрозуміле, і він ударив його кулаком
руки в підборіддя і від цього удару
той упав на землю, обличчям до догори. В цей час до
них підбіг ОСОБА_5 та став наносити
удари ОСОБА_4 ногами по голові. Він
(ОСОБА_3) запитав у ОСОБА_4а, чи є у нього гроші, той сказав, що є у внутрішній кишені куртки,
тоді у нього виник намір забрати гроші у ОСОБА_4а. Він нахилився до ОСОБА_4а,
пошукав рукою у внутрішній кишені його куртки та дістав звідти паспорт і
мобільний телефон. У паспорті були гроші
, які він забрав. Паспорт та мобільний телефон повернув ОСОБА_4. Після цього той попросив залишити йому грошей
хоча б на цигарки та таксі. Він
відібрав кілька дрібних купюр
та положив йому. ОСОБА_5 в цей час стояв поряд. Він йому
нічого не говорив і попередньої
домовленості про викрадення грошей уОСОБА_4 у них не було, ця думка виникла у ньогоОСОБА_3 раптово. Забравши гроші він
поклав їх собі в кишеню і разом з ОСОБА_5 перейшли на іншу сторону дороги. Після
цього всі разом пішли вниз по вул. Київській, вирішили поїхати в центр міста, погуляти. Він
запропонував викликати таксі Разом з
ОСОБА_5 зайшли на прохідну АТП та викликали таксі. Коли приїхало таксі -
автомобіль марки Опель темного кольору,
всі разом поїхали до гастроному „Центральний „ по вул. Енергетиків
м.Канева, де купили спиртові напої та продукти.
У вчиненому щиро розкаюється, гроші відшкодував просить не позбавляти волі.

В суду немає сумнівів в
добровільності визнання вини та
правдивості показів підсудного, а тому, суд вважає за доцільне обмежити
обсяг доказів по справі допитом підсудного, потерпілого. При цьому учасникам
судового засідання роз'яснено наслідки передбачені ст. 299 КПК України щодо
обсягу досліджуваних доказів по справі. Заслухано думку потерпілого
ОСОБА_10, який притензій матеріального
характеру до підсудного не має, від цивільного позову відмовився,
просить не позбавляти волі ОСОБА_3.

Оцінюючи та аналізуючи
детальні покази підсудного ОСОБА_3. даними ним в судовому засіданні, суд вважає, що
пред'явлене підсудному обвинувачення за ч.2 ст. 186 КК України - доказане.

Дії підсудного ОСОБА_3. суд кваліфікує за ч.2
ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з
насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчинений
повторно.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3. суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину,
особу підсудного, який по місцю проживання
характеризується позитивно.

До
обставин справи, що пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_3. суд відносить
його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, те що він являється
потерпілим від аварії на ЧАЕС ( 4 категорія), добровільне відшкодування
матеріальних збитків.

До
обставин справи, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_3. суд відносить, те що злочин він
вчинив у стані алкогольного сп'яніння.

З урахуванням всіх обставин справи, що пом'якшують
покарання підсудного ОСОБА_3., суд
вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції його
від суспільства, як це передбачено ст.75 КК Украіни, з випробуванням та з застосуванням п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Міра
запобіжного заходу підлягає зміні.

Речові докази по справі відсутні

Судових
витрат по справі не має.

Від
цивільного позову потерпілий відмовився.

Керуючись ст. ст. 323, 324
КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати
ОСОБА_3винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.
2 ст. 186 КК
України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 186 КК України - 5 (п'ять) років позбавлення волі

На підставі ст.75 КК України вирок в частині позбавлення волі відносно засудженого ОСОБА_3. не приводити до
виконання, звільнивши його від
відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк -
три роки.

Згідно п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України
зобов”язати засудженого ОСОБА_3. не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання та періодично з'являтися в
органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3. підлягає зміні з тримання під
вартою на пвдписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу, звільнивши його
з-під варти в залі суду - негайно.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Канівський
міськрайонний суд протягом 15 діб учасниками процесу з часу його проголошення.

Головуючий
К.М.
Штих