Справа №639/5227/15-к
Провадження №1-кс/639/725/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 від 10.05.2015 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0001817 від 08.07.2013 року та визнати ОСОБА_4 потерпілим по справі.

В обгрунтування скарги заявник зазначає, що згідно документів ОСОБА_6 на протязі багатьох років проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 1957 року, тобто з 1970 року був близьким сусідом ОСОБА_4 . Так, на протязі 10 років ОСОБА_4 та ОСОБА_6 фактично проживали однією сім`єю, оскільки ОСОБА_6 надавав допомогу за домашніми справами, натомість ОСОБА_4 надав матеріальну допомогу.

Так, у 2009 році ОСОБА_6 під впливом фізичного та морального впливу шахраїв уклав договір куплі-продажі своєї квартири, в результаті чого зимою опинився на вулиці. В зв`язку з чим постійним місцем проживання ОСОБА_6 стала квартира ОСОБА_4 .

Пізніше, у 2010 році ОСОБА_6 , в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, вважав за потрібним скласти заповіт на ім`я ОСОБА_4 , в який на його думку повинна була входити й вищезазначена квартира.

Таким чином, на протязі багатьох років між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були фактично сімейні відносини. В зв`язку зі скоєнням злочинів у відношенні ОСОБА_6 правоохоронними органами були порушенні кримінальні провадження при його житті, проте жодне з них до теперішнього часу не було завершене. В зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, а близьких родичів у нього не має, на думку заявника, він ( ОСОБА_4 ) повинен бути визнаний як потерпілий у кримінальному провадженні №0001817 від 08.07.2013 року.

В судовому засіданні заявник подану скаргу підтримав та просив її задовольнити, надавши пояснення наведені вище.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Судовим розглядом встановлено, що за заявою ОСОБА_6 щодо незаконного заволодіння його квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , Жовтневим РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 23.02.2010 року було порушено кримінальну справу №65100072 д-1 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 6 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України 08.07.2013 року відповідні відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001817.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер.

Згідно заповіту, посвідченого 09.08.2010 року ОСОБА_4 є спадкоємцем всього належного ОСОБА_7 майна.

20.09.2013 року ОСОБА_4 звернувся до прокурора Жовтневого району м. Харкова з заявою про визнання його потерпілим по кримінальному провадженню №0001817.

Постановою старшого слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 від 27.09.2013 року йому відмовлено у визнанні потерпілим.

Ухвалою Жовтневого райсуду м. Харкова від 15.10.2013р. вказана постанова слідчого була скасована у зв`язку із передчасністю її висновків.

В подальшому ОСОБА_4 був визнаний потерпілим, допитаний під час проведення досудового розслідування та з його участю слідчим проводилися інші процесуальні дії.

Постановою старшого слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 від 10.03.2015 року було змінено процесуальний статус ОСОБА_4 , відмовлено у визнанні його потерпілим, роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.ст.65,66 КПК України, як свідку. Вказана постанова була вручена заявнику 11.05.2015 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким очевидними та достатніми підставами є посилання заявника та встановлення обставин, що свідчать, зокрема про те, що кримінальним правопорушенням завдано шкоди іншій особі.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Ухвалюючи постанову про відмову у визнанні потерпілим, слідчий виходив з того, що на даний час не встановлено, що ОСОБА_4 було завдано моральної, майнової або фізичної шкоди та у родинних стосунках із ОСОБА_6 не перебував.

Зазначені висновки слідчого є необґрунтованими та передчасними, адже потребують додаткової перевірки, в зв`язку з тим, що обставини на які вказує ОСОБА_4 в своїй скарзі органом досудового слідства не перевірені.

У зв`язку з викладеним, постанову слідчого від 10.03.2015 року не можна вважати законною та обґрунтованою, у зв`язку з передчасністю її висновків.

З огляду на викладене, вважаю, що вимоги скарги ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 55, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 від 10.03.2015 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному 08.07.2013 року до ЄРДР за № 0001817.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1