АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11/490/2254/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Справа № 1-436/30/12 Доповідач - Семопядний В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Семопядного В.О.

суддів Сербіна В.В., Піскун О.П.

при секретарі Грищенко І.М.

з участю прокурора Чепурко А.С.

засудженого ОСОБА_2

розглянула 25 грудня 2012 року у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участі в розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_3 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2012 року.

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, який має середню освіту, відповідно до ст.89 КК є таким що немає судимості.

засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним строком в 2 роки, та зобовязаний у відповідності до п.п.2,3,4 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Також цим вироком ОСОБА_2 було визнано не винним та виправдано за недоведеності участі його у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Згідно вироку суду ОСОБА_2 було визнано винним та засуджено за те що він 23 червня 2011р в період часу з 15-40год. по 17-40 год., за місцем його помешкання розташованого по вул. А.Барто, 2/195 в м. Дніпропетровську в ході проведення обшуку, працівниками міліції на тумбочці в спальній кімнаті було знайдено та вилучено одноразовий медичний шприц, який містив 15 мл. рідини, яка відповідно до висновків судово-хімічної експертизи №70/10/536 від 11.06.2012р містить речовину, обіг якої обмежений «метамфітамін»в кількості не менше 0.4900 гр,. Зазначену психотропну речовину ОСОБА_2 раніше незаконно придбав у невстановленої особи, в невстановлений час та місті, та продовжував незаконно зберігати за місцем свого помешкання без мети збуту.

Також органом досудового слідства ОСОБА_2 було предявлено звинувачення в тому, що він 23 червня 2011р близько о 14 год. 30 хв., за місцем свого помешкання розташованого по вул. А.Барто, 2/195 в м. Дніпропетровську, з частини раніше придбаної, у невстановленої особи та в не встановлений час та місці, психотропної речовини, обіг якої обмежений «метамфітімін», збув особі під вигаданим прізвищем «ОСОБА_4І.»вищезазначену психотропну речовину в кількості 0.0258гр., яка відповідно до хімічної експертизи є психотропною речовиною «метамфітімін», обіг якої обмежено.

23 червня 2011 р. під час обшуку в квартирі в якій мешкав ОСОБА_2, працівниками міліції було знайдено та вилучено одноразовий медичний шприц, який містив 15 мл. рідини,в якій міститься психотропна речовина, обіг якої обмежений «метамфітімін»в кількості 0,4900 гр. яку ОСОБА_2 раніше незаконно придбав та повторно зберігав за місцем свого помешкання з метою незаконного збуту.

В апеляції прокурор, який приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції, просить вирок суду скасувати в звязку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного судом покарання, та постановити свій вирок, яким кваліфікувати дії ОСОБА_2 за ч.1,2 ст.307 КК України та призначити йому покарання в вигляді 5 років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх апеляційний вимог, прокурор вказав, що суд необґрунтовано виправдав ОСОБА_2 за ч.1 ст.307 КК України, та перекваліфікував його дії з ч.2 ст.307 КК України на ч.1 ст.309 КК України. На думку прокурора обвинувачення яке йому було предявлено органом досудового слідства обґрунтовано тим що психотропна речовина, яка була вилучена у особи, яка здійснювала оперативну закупівлю психотропної речовини та психотропна речовина яка була знайдена у ОСОБА_2 під час обшуку однорідні між собою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора, який просив скасувати вирок суду та постановити свій вирок, яким визнати ОСОБА_2 винним за ч.1, 2 ст.307 КК України та призначити засудженому покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям, засудженого ОСОБА_2, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Доводи апеляції прокурора, що так як в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_2 було вилучено психотропну речовину «метамфітамін», обіг якого обмежений, в кількості 0.4900гр., є однорідною з психотропною речовиною виданою працівникам міліції, особою яка здійснювала оперативну закупівлю психотропної речовини у ОСОБА_2 під вигаданим імям «ОСОБА_4І.»і цього достатньо щоби прийти до висновки про наявність складу злочину передбаченого ч.1,2 ст.307 КК України не є переконливими і не ґрунтуються на доказах які були безпосередньо досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.67 КПК України (1960р) суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Жодні докази для суду не мають наперед установленої сили.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не визнавав своєї провини в збуті психотропних речовин і з цього приводу навів свої доводи про непричетність до збуту психотропних речовин. Перевіряючи доводи підсудного ОСОБА_2, за фактом інкримінованого йому збуту психотропних речовин, яке мало місце 23 червня 2011р, судом першої інстанції було допитано особу, яка приймала участь в проведенні оперативної закупівлі психотропної речовини під вигаданим імям «ОСОБА_4І.»(а.с.222-223 т.1), свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6А.(а.с.220-222 т.1), які приймали участь в якості понятих при проведенні оперативної закупівлі та обшуку за місцем помешкання засудженого, свідка ОСОБА_7 (а.с.225 т.1), яка є цивільною дружиною засудженого і була присутня під час обшуку та свідка ОСОБА_8, який був допитаний в судовому засіданні за клопотанням захисника (а.с.227-228 т.1). Суд дав належну оцінку всім показам допитаних в судовому засіданні особам, та обґрунтовано визнав покази засудженого, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 такими що відповідають дійсності.

Так, під час досудового слідства, по даній кримінальній справі, була проведена судово-хімічна експертиза № 70/10/1846 від 27.07.2011р де в п.4 висновків зазначеної експертизи вказано що речовина в обємом 14.5 мл. (вилучена у ОСОБА_2 24.06.2011р) та обємом 1.5 мл. (вилучена 24.06.2011р. у гр. «ОСОБА_4І.) однорідні між собою. Але як вбачається з матеріалів справи, оперативна закупівля психотропних речовин «ОСОБА_4І.»у ОСОБА_2 була проведена 23.06.2011р. і цього ж дня «ОСОБА_4І.»була видана, придбана ним психотропна речовина, працівникам міліції (т.1 а.с.30) Також, цього ж дня, 23.06.2011р, за місцем помешкання ОСОБА_2 був проведений обшук в ході якого був вилучений медичний шприц з речовиною в кількості майже 15.0мл. (т.1 а.с.44) Таким чином, ні в ході досудового слідства ні при розгляді справи в суді будь-яких відомостей про те що «ОСОБА_4І.»24.06.2011р купував у ОСОБА_2 психотропну речовину як і те що 24.06.2011р у ОСОБА_2 вилучалась психотропна речовина матеріали справи не містять. При судовому розгляді справи судом була призначена повторно судовохімічна експертиза. Відповідно до п.4 висновків повторної судово-хімічної експертизи №70/10/536 від 11.06.2012р речовина обємом 14.0 мл. (вилучена 23.06.2011р у гр. ОСОБА_2Б.) обємом 1.0 мл. (вилучена 23.06.2011р у гр.. «ОСОБА_4І.) не однорідні між собою. (т.1 а.с.203-206)

Під час судового розгляду прокурор, на підставах ст.277 КПК України (1960р.) змінив предявлене ОСОБА_2 обвинувачення, відмовившись від обвинувачення по епізоду від 26 квітня 2011р. за фактом збуту ОСОБА_2 психотропної речовини особі під вигаданим імям «ОСОБА_4І.»(а.с.212-216). Своє рішення прокурор мотивував тим, що до показів «ОСОБА_4І.»та свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які приймали участь в якості понятих при проведенні оперативної закупівлі належить відноситись критично, так як вони спростовуються твердженнями ОСОБА_2Б, що на час інкримінованого йому злочину, а саме 26 квітня 2011р він знаходився за межами міста, що підтвердила його цивільна дружина.

Тому, колегія суддів, вважає що, висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_2 в скоєні злочину при обставинах, встановлених судом, є правильними, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, обґрунтовані сукупністю розглянутих в судовому засіданні доказами, які дослідженні, належним чином оцінені судом та викладені в вироку. Судом вірно кваліфіковані дії ОСОБА_2 за ч.1 ст.309 КК України.

З матеріалів кримінальної справи та протоколу судового засідання вбачається що органами досудового слідства та судом вивчені всі обставини, які могли мати значення по справі. Порушень в ході досудового слідства та в судовому засіданні вимог кримінально-процесуального законодавства, які могли бути підставою для скасування вироку суду, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Що стосується доводів апеляції прокурора щодо мякості призначеного ОСОБА_2 покарання, колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, метою покарання засудженого є його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_2. покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільняючи його від відбуття зазначеного покарання згідно положень ст. 75 КК України, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд першої інстанції в повній мірі урахував обставини, що впливають на покарання: ступень тяжкості злочину; особу засудженого, який раніше, відповідно до ст..89 КК України є таким що немає судимості , за місцем проживання характеризується посередньо; повністю визнав свою провину та щиросердно розкаявся.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 України (в редакції 1960 року) та п. 11 Розділу XI «Перехідних положень»КПК України, судова палата,

ухвалила:

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2012 року відносно ОСОБА_2, засудженого за ч.1 ст.309 КК України залишити без змін, а апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції без задоволення.

Судді :

В.О. ОСОБА_11 ОСОБА_12Піскун