справа № 1-374/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Панченко Н.В.

з участю прокурора - Чагарного М.П.

потерпілої - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України,

з середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, проживаючої

смт. Красні Окни, вул. 30 років Перемоги б. 11 Одеської області, не

судимої,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудна ОСОБА_2 вчинила таємне викрадення чужого майна за наступних обставин.

10.04.2010 року, близько 13 години, ОСОБА_2, перебуваючи за місцем тимчасового проживання - в будинку № 14 по вул. Карла Маркса в с. Требухів Броварського району Київської області, власником якого є ОСОБА_1, виявила належні останній гроші, після чого у неї виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи протиправний намір і скориставшись тим, що інші особи в приміщенні відсутні та за її діями ніхто не спостерігає, підсудна здійснила крадіжку грошових коштів у сумі 3 000 грн., що зберігалися в гаманці, який знаходився в кишені жилетки потерпілої. З чужим майном ОСОБА_2 з місця скоєння злочину зникла, розпорядилась викраденим на власний розсуд, своїми діями завдавши потерпілій ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 3 000 грн.

Допитана судом підсудна ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнала повністю, заявлений ОСОБА_1 цивільний позов про відшкодування на її користь 5 000 грн. матеріальних збитків і 10 000 грн. моральної шкоди не визнала. Показала, що в один із днів у першій декаді квітня 2010 року вона з колишнім співмешканцем ОСОБА_3 та його приятелем ОСОБА_4 почали винаймати житлову кімнату в належному ОСОБА_1 будинку № 14 по вул. Карла Маркса в с. Требухів Броварського району Київської області. Приблизно через три дні з початку проживання, а саме 10.04.2010 року, власниця домоволодіння повідомила про зникнення грошей в сумі 300 грн., які знаходились у конверті на столі під клейонкою. Допомагаючи разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілій шукати кошти, вона в кишені належної ОСОБА_1 жилетки, що висіла на стільці у веранді будинку, випадково виявила гаманець з великою кількістю грошових купюр, після чого у неї виник намір заволодіти частиною чужого майна. Скориставшись тим, що співмешканець, його приятель та господиня перебували в інших приміщеннях будинку та за її діями не спостерігали, вона відрахувала п»ятнадцять купюр по 200 грн., які привласнила, решту грошей повернула на місце. Із викрадених 3 000 грн. того ж вечора витратила 2 000 грн. у кафе «Золота рибка» в м. Бровари, де разом з подругою пригощала всіх відвідувачів алкогольними напоями, на решту грошей в подальшому придбала необхідні речі. Коли вранці 11.04.2010 року ОСОБА_4 побачив у неї дорогі сигарети та поцікавився джерелом отримання грошей, вона розповіла про місце зберігання коштів ОСОБА_1, однак їй невідомо, чи здійснювали вказана або інші особи крадіжку чужого майна. 12.04.2010 року потерпіла викликала працівників міліції, яким в її присутності повідомила про зникнення близько 7 000 грн. і наявність у гаманці залишку грошей в сумі 3 400 грн., підозру в скоєнні злочину їх з ОСОБА_3 й ОСОБА_4, а також попередніх квартирантів, що звільнили житло на початку квітня 2010 року. В подальшому її з ОСОБА_3 доставили до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, однак зізнатись у скоєнні злочину тоді побоялась, по поведінці співмешканця та реакції його на ситуацію зрозуміла, що той крадіжки грошей ОСОБА_1 не здійснював, через декілька днів покинула останнього та переїхала до матері в с. Мотовилівку Фастівського району Київської області. Коли вона розповіла мамі про крадіжку, остання зняла в Молдові кошти з рахунку і 03.05.2010 року повернула ОСОБА_1 гроші в сумі 3 000 грн. Наполягає, що за повідомлених суду обставин здійснила таємне викрадення саме 3 000 грн., тому просить відмовити в задоволенні цивільного позову потерпілої. Про себе підсудна повідомила, що вдвох із матір»ю мешкає в смт. Красні Окни Одеської області, неофіційно працює касиром на СТО, неправомірність скоєного усвідомила і належні висновки для себе зробила.

Крім визнання підсудною своєї вини в інкримінованому злочині, її вина в таємному викраденні чужого майна в процесі судового слідства встановлена і доведена наступними доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_1 про те, що з 8 чи 9 квітня 2010 року одну кімнату в її будинку № 14 по вул. Карла Маркса в с. Требухів Броварського району Київської області винаймали ОСОБА_2 з нареченим ОСОБА_3 та ще одним молодим чоловіком. Перед цим вона з наявних грошей у сумі 8 000 грн. відрахувала 1 000 грн. на придбання штучних квітів для оздоблення могил родичів і в конверті поклала під клейонку на столі в одній із кімнат будинку, решту коштів зберігала в гаманці у жилетці, в яку була одягнена більшість часу. 11.04.2010 року виявила відсутність всіх коштів, викликала працівників міліції, що прибули на територію її домоволодіння наступного дня і забрали підсудну зі співмешканцем до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області. Переконана, що крадіжку всіх грошей скоїла саме ОСОБА_2, оскільки вона 10 квітня 2010 року прибирала у веранді та підмітала навкруги столу, біля якого на стільці знаходилась її жилетка з гаманцем, крім того в подальшому придбавала дорогий одяг. На початку травня 2010 року матір підсудної повернула їй 3 000 грн., що також вказує на скоєння злочину ОСОБА_2, тому вимагає стягнення з останньої на її користь 5 000 грн. матеріальних збитків і 10 000 грн. грошей, витрачених на лікування влітку 2010 року і навесні 2011 року, які відносить до моральної шкоди. Підтверджує, що жилетка з грошима знаходилась на стільці у веранді будинку, де вона переважно перебувала в той період, до вказаного приміщення мали вільний доступ всі присутні в помешканні. Не заперечує, що підозрювала в скоєнні крадіжки наймачів житла, які мешкали в будинку на день виявлення злочину, та попередніх квартирантів Оксану і Дмитра, що звільнили житло 30.03.2010 року, оскільки не знала, коли саме зникли гроші. Не пам»ятає, про яку суму викрадених коштів повідомляла працівникам міліції під час допиту на досудовому слідстві, не пригадує наявності в гаманці 3 400 грн., на даний час наполягає, що зникли 1 000 грн. з-під клейонки на столі та 7 000 грн. з гаманця, в якому нічого не залишалось;

- протоколом огляду місця події домоволодіння № 14 по вул. Карла Маркса в с. Требухів Броварського району Київської області від 12.04.2010 року, із якого вбачається, що на стільці у веранді будинку знаходиться жіноча жилетка, в одній із кишень якої виявлений гаманець з грошима в сумі 3 400 грн.

( а.с. 7 8 ) ;

- протоколом допиту потерпілої від 12.04.2010 року, згідно якого ОСОБА_1 повідомила про зникнення грошей в сумі 8 486 грн., у крадіжці яких підозрювала наймачів житла ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також колишніх квартирантів Дмитра і Оксану, що схильна до викрадення чужого майна

( а.с. 19 - 20 ) ;

- протоколом явки з повинною від 27.03.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_2 зізналась у викраденні 10.04.2010 року із гаманця ОСОБА_1, що знаходився в жилетці, грошей у сумі 3 000 грн.

( а.с. 25 ) ;

- копією розписки від 03.05.2010 року про отримання ОСОБА_1 від ОСОБА_2 грошей у сумі 3 000 грн.

( а.с. 46 ) ;

- протоколом відтворення обстановки і обставин події від 27.03.2011 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 розповіла і показала на місці обставини викрадення належних потерпілій коштів у сумі 3 000 грн. із гаманця, що знаходився в жилетці , та фототаблицею до нього

( а.с. 47 54 ) ;

- постановою про виділення з кримінальної справи матеріалів в частині зникнення грошових коштів у сумі 5 486 грн. для проведення перевірки і прийняття рішення в порядку ст. 97 КПК України

( а.с 91 92 ) ;

- іншими матеріалами криміальної справи.

Оцінюючи здобуті та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що злочині дії ОСОБА_2 органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна, її вина доведена повністю, тому за вказаною статтею суд призначає підсудній покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, думку потерпілої ОСОБА_1, що наполягає на стягненні з підсудної на її користь 5 000 грн. матеріальних збитків і 10 000 грн. моральної шкоди, просить обрати останній міру покарання, не пов»язану з ізоляцією від суспільства, дані про особу ОСОБА_2, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 без реєстрації, на обліку лікарів психіатра і нарколога не перебуває.

Пом»якшуючою покарання підсудної обставиною суд визнає добровільне відшкодування завданих злочином збитків, обтяжуючих покарання винної особи обставин судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевикладене суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_2 можливі без ізоляції від суспільства, тому призначає їй покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Заявлений ОСОБА_1 цивільний позов про стягнення з підсудної на її користь 5 000 грн. матеріальних збитків і 10 000 грн. моральної шкоди задоволенню не підлягає з наступних підстав. У ході досудового слідства сукупністю зібраних по справі доказів доведено викрадення ОСОБА_2 належних потерпілій коштів у сумі 3 000 грн., матеріали в частині зникнення решти грошей постановою від 17.05.2011 року виділені в окреме провадження, потерпіла в ході розслідування і судового розгляду кримінальної справи давала різні покази про розмір викрадених коштів та коло можливо причетних до цього осіб, підставу своїх позовних вимог про стягнення матеріальних збитків і моральної шкоди всупереч ст. 50 КПК України жодним чином не обґрунтувала, хоча цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін щодо подання та дослідження доказів, доведення перед судом їх переконливості.

Речові докази, судові витрати в справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати виною в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, і призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Звільнити засуджену від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши їй іспитовий строк 2 (два) роки, в період якого зобов»язати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, періодично з»являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_2 залишити без змін - у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 про стягнення 5 000 грн. матеріальних збитків і 10 000 грн. моральної шкоди відмовити.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя О.Ф.Кічинська