Справа № 1 la-731 2007 року Головуючий у суді 1
інстанції - Горовець М.І.
ч. 1 КК України Доповідач
у суді П інстанції - Палічук А.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 вересня 2007 року.

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого - судді - Драного О.П.

Суддів - Нікітіна О.С., Палічука
А.О.

за участю
прокурора - Чабанюк Г.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді кримінальну справу за апеляцією старшого помічника прокурора
Добровеличківського району, який підтримував державне обвинувачення в суді 1-ї
інстанції, на вирок Добровеличківського районного суду від 23 липня 2007 року,
яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець,
освіта середня, на утриманні двоє дітей, не працюючий, раніше судимий: -
засуджений за ст.164 ч.1 КК України до громадських робіт строком на 100 годин.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 2500
грн.

Суд визнав винним ОСОБА_1 в тім, що він скоїв злісне ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання сина ОСОБА_3- ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_4-
ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини з всіх видів заробітку та доходів, з
3.07.2006 року по 1 травня 2007 року аліментів не виплачував та має
заборгованість в сумі 2500 грн.

В апеляції прокурор ставить питання про скасування вироку
в зв'язку з м'якістю призначеного покарання та виключення з вироку вказівку
суду про стягнення з ОСОБА_12500 грн., оскільки суд стягнув дану суму
безпідставно, так як є рішення в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, засудженого
ОСОБА_1, який просив вирок суду залишити без змін, а апеляцію без задоволення,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає, вирок підлягає
зміні в порядку ст.365 КПК України.

Висновок суду про винність ОСОБА_1в злісному ухиленні від
сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів)
являється правильним оскільки грунтується на сукупності зібраних та перевірених
в судовому засіданні доказах.

Сам ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, підтвердив, що аліменти не
виплачував, має заборгованість в сумі 2500 грн.

Винність ОСОБА_1також підтверджується поясненнями потерпілої та іншими
матеріалами справи.

Дії ОСОБА_1правильно кваліфіковані за ст.164 ч.1 КК України. Не оспорюється
кваліфікація його дій і в апеляції прокурора.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд на підставі ст.65 КК України врахував
ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особистість, обставини, що
пом'якшують його покарання та призначив йому покарання згідно скоєного.

Доводи прокурора про виключення з вироку вказівку суду про стягнення з
ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 2500 грн. являються безпідставними, оскільки як
органами досудового слідства так і судом встановлено, що діями
ОСОБА_1потерпілій не вчинені аліменти на вказану суду, яку також і просив
прокурор в дебатах стягнути з його, згідно розписок потерпілої збитки
відшкодовані.

Перевіряючи справу на підставі ст.365 КПК України в повному обсязі колегія
суддів вважає за необхідне звільнити від покарання ОСОБА_1на підставі ст.1 п.б
Закону України "Про амністію" від 19.04.2007 року, оскільки на його
утриманні знаходяться діти, яким не виповнилося 18 років.

Керуючись ст.ст.
365,366 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляцію старшого помічника прокурора Добровеличківського району, який
підтримував державне обвинувачення в суді першої інстанції залишити без
задоволення, вирок Добровеличківського районного суду від 23 липня 2007 року
стосовно ОСОБА_1 на підставі ст.365 КПК України змінити.

На підставі ст. 1 п.б Закону України "Про
амністію" від 19 квітня 2007 року від призначеного покарання звільнити.

В решті вирок залишити без змін.