Справа № 1-95/2008 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28
жовтня 2008 року м.
Новомиргород

Новомиргородський
районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві ХИМЕНКО І.І.,

за участю прокурора ЖУКОВА А.О., потерпілого і цивільного
позивачаОСОБА_2., розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця м. Новомиргорода, Кіровоградської області,
громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, працюючого
водієм ТОВ “Агроконтракт-Н”, одруженого, який має на утриманні малолітню
дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнаного таким, що не має судимості, який проживає по
вул. Черняхівського, № 7,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

суд визнав
доведеним, що 27.04.2008 р. близько 21 години ОСОБА_1, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння у приміщенні бару “Новий”, що розташований по вул.
Сінєльнікова, 7-а у м. Новомиргороді, Кіровоградської області, грубо порушуючи
громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, став голосно
нецензурно лаятись у присутності великої кількості відвідувачів.

Коли співвласник
бару - потерпілий ОСОБА_2. спробував його заспокоїти, підсудний, із
хуліганських спонукань, образив його. Тому потерпілий вивів підсудного з бару і
попросив не заходити у приміщення. Як тільки ОСОБА_2. став повертатися на
робоче місце, ОСОБА_1, продовжуючи свої протиправні наміри з особливою
зухвалістю, спробував ударити потерпілого рукою в обличчя. Проте ОСОБА_2.
вдалося випередити нападника. Зрозумівши, що конфлікт не припиняється,
потерпілий пішов телефонувати до міліції. Тоді підсудний теж зайшов до бару,
схопив стілець і мав намір кинути його в напрямку стійки, за якою у цей час
перебувала дружина потерпілого ОСОБА_9. Але присутні завадили такій спробі,
відібравши у нього стілець. Не бажаючи заспокоїтись, ОСОБА_1 підійшов до
вхідних дверей і умисно ударом ноги розбив склопакет, завдавши майнової шкоди
на загальну суму 540 грн.

Почувши дзенькіт
розбитого скла, потерпілий вийшов з кухні, щоб з'ясувати обстановку. В цей час
ОСОБА_1 умисно, із хуліганських спонукань, 3-4 рази ударив його рукою в обличчя
та інші частини тіла, спричинивши легкі тілесні ушкодження у вигляді
крововиливів обличчя, передпліччя, грудної клітини.

Лише втручання
сторонніх осіб зупинило подальші протиправні дії підсудного.

Вище вказані
хуліганські дії продовжувались не менше 20 хвилин і порушили нормальне
функціонування розважального закладу.

Висновки суду
про винуватість підсудного у вчиненні інкримінованого злочину ґрунтуються на
доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи: показаннях
підсудного, потерпілого, свідків, висновках експерта, протоколах слідчих дій та
інших документах.

Підсудний
ОСОБА_1 власну винуватість не визнав і зазначив, що потерпілий ОСОБА_2.,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, без будь-якого приводу побив його
руками і ногами, разом з іншими особами штовхнув на скляні двері.

У ході досудового слідства підсудний також
заперечував свою вину у вчиненні
хуліганства, проте давав суперечливі за змістом показання про обставини події
та її наслідки, що
підтверджується протоколами його допиту в якості підозрюваного 21.05.2008 р. та обвинуваченого 20.06.2008 р. (а. с. 34, 137-138)

Тому суд критично відноситься до показань ОСОБА_1. у судовому засіданні
та під час досудового слідства.

Окрім цього,
згідно постанові Новомиргородського РВ УМВС від 05.05.2008 р. в порушенні
кримінальної справи щодоОСОБА_2. за заявою ОСОБА_1. відмовлено за відсутністю у
скоєному складу злочину (а. с. 76).

В той же час винуватість
підсудного у вчиненні інкримінованого злочину незаперечно підтверджується зібраними у справі
доказами:

Допитаний
в якості потерпілого ОСОБА_2.
пояснив, що підсудний
у нетверезому стані нецензурно лаявся у барі, без будь-якого приводу з його
боку неодноразово кидався битися, а також умисно розбив скляні двері.

Свої показання
потерпілий також підтвердив у ході очної ставки з підсудним, а також свідками
ОСОБА_4,ОСОБА_5., ОСОБА_6. (а. с. 94-105).

Свідки ОСОБА_7.,
ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_13,
ОСОБА_14.,ОСОБА_15.
вказали, що в їх присутності підсудний, перебуваючи у стані сильного
алкогольного сп'яніння,
без будь-якого приводу нецензурно лаявся у барі, намагався жбурнути якимось
предметом у
відвідувачів, умисно
розбив ногою скляні двері, кидався битися з присутніми.

Окрім цього, причетність підсудного до вчинення злочину
підтверджується:

протоколом огляду місця події від 27.04.2008 р., згідно якому працівниками
органу дізнання були
виявлені пошкодження
скляних дверей (а.
с. 8);

протоколом огляду місця події від 30.04.2008 р., відповідно якому у барі
працівниками міліції було вилучено лазерний
диск з відеозаписом камери спостереження (а.
с. 22);

протоколом
огляду речового доказу від 17.06.2008 р. (а. с. 124-130);

розрахунковою
квитанцією про вартість склопакету (а. с. 26);

висновками судово-медичного експерта за № 166 від 09.06.2008 р. про наявність на тілі потерпілого
легких тілесних
ушкоджень (а. с. 65-66).

Оскільки під час судового слідства підсудний
неодноразово змінював власні показання, допускав суттєві неточності у
деталізації події, не міг пояснити причину такої поведінки, суд вважає, що ОСОБА_1 намагається уникнути кримінальної
відповідальності за скоєне.

В той же час показання
потерпілогоОСОБА_2. у ході як досудового, так і судового слідства
послідовні, логічні та узгоджуються з іншими доказами
у справі, у тому числі з показаннями свідків ОСОБА_7., ОСОБА_8.,
ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_13., ОСОБА_14.,ОСОБА_15., висновками
судово-медичного експерта. Тому суд вважає їх правдивими.

Окрім цього, суд
критично відноситься до показань свідків ОСОБА_4, ОСОБА_9., ОСОБА_6., ОСОБА_5.,
бо вони мають суттєві суперечності, не відповідають їх показанням під час
досудового слідства та не узгоджуються з іншими, у тому числі об'єктивними,
доказами у справі (а. с. 48-49).

Сукупність
вказаних доказів, їх оцінка переконують суд, що дії підсудного потрібно
кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України за ознаками: хуліганство, тобто
грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Потерпілий та
цивільний позивач ОСОБА_2. пред'явив позов про стягнення з підсудного на його
користь: 540 грн. майнової шкоди; 140 грн. витрат на оплату транспорту; 1 тис.
грн. моральної шкоди (а. с. 39-43).

У судовому
засіданні він підтримав позов у повному обсязі.

Підсудний
ОСОБА_1 вказаний позов не визнав повністю, оскільки вважає потерпілого
винуватцем.

Заслухавши
згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: показання
свідків, ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд
вважає за необхідне задовольнити позов повністю з таких підстав.

У даному випадку
суд вважає, що заподіяння підсудним ОСОБА_1. майнових збитків повністю
підтверджується уже наведеними раніше доказами, а також розрахунковою
квитанцією, фіскальними чеками (а. с. 26, 40-42).

За правилами ч.
1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Під моральною
шкодою суд розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ, заподіяних особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб.

Тому розмір
відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру
діяння відповідача, фізичних і моральних страждань позивача, а також інших
(вище перелічених) негативних наслідків.

Ураховуючи
наведене, суд вважає за доцільне стягнути 1 тис. грн., бо спричинена шкода
обумовлена порушенням права приватної власності, звичного способу життя, а
також моральними і фізичними стражданнями цивільного позивача внаслідок
заподіяння йому легких тілесних ушкоджень.

При призначенні
міри покарання підсудному за вчинене, суд враховує скоєння ним злочину
невеликої тяжкості, а також особу ОСОБА_1., якого визнано таким, що не має
судимості, за місцем постійного проживання зарекомендував себе посередньо, має
на утриманні малолітню дитину (а. с. 144, 146-160).

Окрім цього, суд
визнає обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, вчинення злочину у стані
алкогольного сп'яніння (п. 13 ч. 1 ст. 66 КК України).

Ураховуючи
тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов висновку
про можливість виправлення підсудного ОСОБА_1. без відбування покарання.

Тому потрібно прийняти рішення про його звільнення від
відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст. 75 КК України та покласти на нього обов'язок:
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та
роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи (пп. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК України).

Керуючись ст.
ст. 81, 321-324, 349 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити
йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

За правилами ст.
75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим терміном 2 (два) роки.

Відповідно до
пп. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов'язати засудженого повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи; періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

До набранням
вироком законної сили міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд з
постійного місця проживання - залишити без змін.

Позов
потерпілого і цивільного позивачаОСОБА_2. до ОСОБА_1. про відшкодування
майнової і моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути із
засудженого ОСОБА_1. на користь потерпілогоОСОБА_2. 680 грн. майнових збитків,
1 тис. грн. моральної шкоди, а всього стягнути 1.680 (одну тисячу шістсот
вісімдесят) гривень.

Речові докази:
лазерний диск із записом відеокамери спостереження, - зберігати при справі.

Апеляція на
вирок може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через
Новомиргородський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.

Головуючий:

суддя С.ЩЕНЮЧЕНКО