Справа №
ВИРОК ІменемУкраїни

19
січня 2007 року с
Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді Стадника І.М., при секретарі Яворській
М.М., з участю прокурора Поліщука О.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду кримінальну справу про обвину­вачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
народилася та проживає в АДРЕСА_1,
українки, громадянки України, не працюючої, одруженої, на утриманні одна
неповноліт­ня дитина, раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, що передбачені ч. З ст. 191, ч. 2, 3
ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2001
року контролер-касир філії №8528/041 с
Моївка Чернівецького району, справу щодо якої виділено в окреме
провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_1 з метою при­власнення з
поточного рахунку НОМЕР_1 належних громадянинові ОСОБА_2 грошових коштів,
надала ОСОБА_1 заповнений нею бланк видаткового ордеру (ф. 51), де вказала
завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_2 просить видати вклад в сумі 3000
грн.

ОСОБА_1, знаючи,
що наданий їй документ містить неправдиві відомості, з метою подальшого
привласнення грошових коштів, підробила підпис ОСОБА_2 для одержання вказаних
коштів, переда­ла його контролеру касиру для подальшого оформлення банківських
документів. Остання, діючи у зговорі з ОСОБА_1 незаконно вилучила з каси
грошові кошти, що перебували у її вітанні, на суму 3000 грн., та передала їх
ОСОБА_1 під виглядом позики. ОСОБА_1 привласнила дані кошти та використала для
вла­сних потреб.

Підсудна ОСОБА_1
свою вину у вчиненні злочинів, що передбачені ч. З ст. 191, ч. 2, 3 ст. 358 КК
України визнала повністю і суду показала, що звернулася до ОСОБА_3, яка
працювала контролером-касиром у відділенні банку в с Моївка по
доцомогу, коли були потрібні гроші. 17 березня 2001 року при­їхали із ОСОБА_3
до останньої на роботу. Відпустивши людей, та запросила її до себе. Заповнила
ордер, дала у ньому розписатися і сказала, що гроші передасть пізніше, бо в
касі їх в той час не було. Ордер було виписано на 3000 грн. В п'ятницю ввечері
ОСОБА_3 прийшла до неї додому і передала як позику гроші в сумі 4000 грн. -
3000 грн. з каси і 1000 грн. своїх. ОСОБА_1 використала дані гроші для
розрахунків зі здавачами молока, бо приймала молоко від населення і в неї
утворилася нестача.В скоєному щиро розкаюється, в червні 2006 року повністю
відшкодувала завдані збитки, внісши в банк 3000 грн.

Свідок ОСОБА_3
суду підтвердила, що в 2001 році ОСОБА_1 попросила її позичити гроші в сумі
4000 грн. на місяць. Вона сказала їй, що гроші візьме з каси, а потім, коли
віддасть, покладе їх знову на рахунок. Приїхали в касу, показала ОСОБА_1 картку
із зразками підпису ОСОБА_2, з рахунку НОМЕР_1 якого вона мала знімати гроші,
та розписалася, але оскільки грошей в той день в касі не було, взяла їх з ка­си
і віднесла ОСОБА_1 пізніше. На підставі підробленого нею та ОСОБА_1 ордеру,
забрала з каси і віддала ОСОБА_1 3000 грн., додала їй також 1000 грн. із
власних заощаджень.

Крім ретельно
перевіреного повного визнання вини самою підсудною, її вина у вчиненні злочинів
підтверджується показаннями свідка ОСОБА_3, показаннями свідків ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які було оголошено в судовому засіданні,
дослідженими судом матеріалами справи:

· заявою
ОСОБА_2 про викрадення з його рахунку в банку 3000 грн.,

· протоколом
добровільної видачі розписки від 10 січня 2003 року та самою розпискою, згідно
з якою ОСОБА_1 позичила у ОСОБА_3 4000 грн.;

2

·
довідкою банку та випискою з рахунку, згідно з якими 17
березня 2001 року з рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_2 було знято грошові кошти в сумі
3000 грн.;

·
витягом з наказу НОМЕР_2 про призначення ОСОБА_3 на
посаду контролера філії 041 с
Моївка відді­лення 8528 Ощадбанку України;

·
копією ордера ф. 51 від 17 березня 2001 року, в якому
ОСОБА_3 внесла завідомо неправдиві ві­домості, а ОСОБА_1 підписала його та
передала ОСОБА_3 для подальшого привласнення грошей.

Згідно з прибутковим ордером від 2 червня 2006 року
ОСОБА_1 внесла в касу банку 3000 грн.

Дії ОСОБА_1 суд
кваліфікує за ч. З ст. 191, ч. 2, 3 ст. 358 КК України як привласнення чужого
майна, що перебувало у віданні особи, вчинене за попередньою змовою групою
осіб, підроблення доку­мента з метою його використання та використання завідомо
підробленого документа, вчинене за попере­дньою змовою групою осіб.

Призначаючи
покарання підсудній ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею зло­чинів,
особу винної, обставини, що пом'якшують її покарання.

ОСОБА_1
позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судима, має на
утриман­ні неповнолітню дитину.

Обставинами, які
пом'якшують її покарання є щире каяття та добровільне відшкодування завданого
збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_1, по справі
не встановлено.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що необхідним і достатніх для виправлення підсудної та
недопущення вчинення нею нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі,
проте із звільненням від його відбування з випробуванням.

Оскільки
відповідно до ст. 55 КК позбавлення права обіймати певні посади або займатися
певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках,
коли вчинення злочину було по­в'язане з посадою підсудного або із заняттям ним
певною діяльністю, зазначене додаткове покарання не може бути застосовано до
ОСОБА_1, яка вчинила злочин будучи співвиконавцем, проте, не обіймаючи
безпосередньо посаду, пов'язану з обслуговуванням матеріальних цінностей у
банку.

Оскільки
злочини, що передбачені ч. 2 і ч. З ст. 358 КК України є злочинами середньої та
невели­кої тяжкості відповідно, ОСОБА_1 слід звільнити від покарань за цими
статтями, оскільки вже на момент винесення вироку минули строки давності,
передбачені ч. 1 ст. 49 КК України.

В задоволенні
цивільного позову прокурора Чернівецького району в інтересах держави в особі
Вінницького обласного управління Ощадного банку України до ОСОБА_1 про
відшкодування збитку, завданого злочином слід відмовити, так як до моменту
винесення судом вироку підсудна добровільно від­шкодувала суму збитків за
позовом.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

Визнати винною
ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, що передбачені ст. 191 ч. З, 358 ч. 2, З КК
України і призначити їй покарання:

за ст. 191 ч. З КК України - позбавлення волі строком на
4 (чотири) роки;

за ч. 2 ст. 358 КК України - обмеження волі строком на 2
(два) роки;

за ч. З ст. 358 КК України - обмеження волі строком на 1
(один) рік.

На підставі ч. 5
ст. 74, п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України від покарання за ч. 2, 3 ст. 358 КК
України ОСОБА_1 звільнити у зв'язку із закінченням троків давності.

На підставі ст.
75 КК України звільнити засуджену від відбування призначеного за ч. З ст. 191
КК України покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену такі
обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримїнально-виконавчої системи;

- повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили
залишити попередній - підписку про неви­їзд.

В задоволенні
цивільного позову прокурора Чернівецького району в інтересах держави в особі
Вінницького обласного управління Ощадного банку України до ОСОБА_1 про
відшкодування завданих збитків в сумі 3000 грн. - відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного
суду Вінницької області протягом

п'ятнадцяти діб
з моменту його проголошення в суді.