Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/206/15-к
Провадження 1-кп/382/24/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м.Яготин

Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
обвинуваченого в злочині, передбаченому ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Злочин вчинений при таких обставинах.

Так, 08 січня 2015 року, близько 16 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на умисне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, через те, що раніше ОСОБА_5 розбив скло у вікні будинку його знайомого ОСОБА_8 , ОСОБА_4 підійшовши до ОСОБА_5 , повалив його на землю та наніс йому два удари носком правої ноги в область нижньої частини правої ноги з внутрішньої сторони, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді перелому середньої-нижньої третини правої великогомілкової кістки, що згідно з висновком судово-медичної експертизи № 18/д від 20.01.2015 року відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які характерні для дії тупого твердого предмету, за давністю можуть відповідати терміну 08.01.2015 року.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КК України, тобто нанесенні середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України визнав в повному обсязі, розкаявся та дав показання, що 08 січня 2015 року, близько 16 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля подвір`я ОСОБА_5 вів розмову про те, що раніше ОСОБА_5 розбив скло у вікні будинку його знайомого ОСОБА_8 . Невдовзі підійшовши до ОСОБА_5 , повалив його на землю та наніс йому два удари носком правої ноги в область нижньої частини правої ноги з внутрішньої сторони, після чого допоміг йому дістатися будинку здійснивши першу медичну допомогу та наложив еластичний бинт.

Так, з показань потерпілого ОСОБА_5 даних в судовому засіданні, вбачається, що все відбувалося як зазначив обвинувачений ОСОБА_4 , після цих двох ударів носком правої ноги в область нижньої частини правої ноги з внутрішньої сторони, допоміг йому дістатися будинку здійснивши першу медичну допомогу та наложив еластичний бинт. ОСОБА_4 перебував в стані сп`яніння, як було видно з його вигляду.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в скоєнні злочину, який передбачено ч.1 ст. 122 КК України, його вина в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується, матеріалами кримінального провадження, однак за клопотанням прокурора та за згодою учасників судового провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 , які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що зазначені учасники кримінального провадження вірно розуміють зміст обставин справи, у них відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України було роз`яснено судом в судовому засіданні учасникам кримінального провадження, які їм зрозумілі.

Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України вирішив обмежитися допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Так, відповідно до вимоги про судимість (а.с.66), обвинувачений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до копії паспорта, довідки, заяви (а.с.58-60) обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку в лікаря психіатра та нарколога Яготинської ЦРЛ не перебуває (а.с.62-63).

По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_4 (а.с.61) характеризується посередньо.

ОСОБА_4 має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.64-65).
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд вважає його вину доведеною, а його дії за ст.122 ч.1 КК України кваліфікованими вірно, так як він наніс середньої тяжкості тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я та враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, вину визнав та кається у скоєному, раніше не притягувалися до кримінальної відповідальності, має двох неповнолітніх дітей, обставинами, що обтяжують покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, обставини, що пом`якшує покарання є щире каяття та надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину та вважає, що обираючи міру покарання у відношенні ОСОБА_4 у вигляді обмеження волі, до нього необхідно застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов Прокурора Яготинського району Київської області в інтересах Яготинської центральної районної лікарні згідно ст.ст.1166, 1206 ЦК України підлягає задоволенню.

Так, в судовому засіданні встановлено, що на лікування потерпілого ОСОБА_5 затрачені кошти в сумі 5844, 78 гривень, що підтверджується довідкою з лікарні.

Відповідно до цивільного позову підлягає стягненню з ОСОБА_4 243, 60 гривень судового збору на користь держави.

Міра запобіжного заходу не обиралася.

Керуючись ст.ст. 369 -371, 373 -376, 349 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, тобто нанесенні середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та призначити йому покарання за цією статтею:

· 1 (один) рік обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 з`являтись в органи кримінально виконавчої інспекції для реєстрації згідно графіку, встановленому цими органами. Та повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Яготинської центральної районної лікарні 5844, 78 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 243, 60 гривень судового збору за цивільним позовом.

Міра запобіжного заходу не обиралась.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Яготинський районний суд Київської області, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 366 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі п. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1