Справа № 748/3185/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/94/2015
Категорія - ч. 2 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000305 від 06 травня 2014 року за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2014 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Чернігівського району Чернігівської області, з професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

з участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_8 - ,

в с т а н о в и л а:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 , в якій він просить вирок суду змінити в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 58 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 986 грн.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 грн.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що 05 травня 2014 року, близько 22 год 10 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в господарстві АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс ОСОБА_9 удар ножем в ліву ногу, чим завдав йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої гомілки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченого прокурор вважає, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що призначення штрафу ОСОБА_7 у твердій грошовій формі, а саме в розмірі 1000 грн., яка не є кратною зазначеному неоподатковуваному мінімуму доходів громадян, згідно вимог ч. 2 ст. 53 КК України, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами.

Сам обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні суду першої інстанції свою вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та докладно розповідав про обставини вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності з встановленими судом фактичними обставинами подій кримінального правопорушення правильно застосований і матеріальний закон, що не оспорюється в апеляційній скарзі, тобто дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд, у відповідності з вимогами ст. 65, 66, 67 КК України, призначив його враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його вік, сімейний стан, стан здоровя, освіту, задовільну характеристику за місцем проживання, визнання вини, те, що він працює, хоча і без офіційного працевлаштування, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітню дитину, суд врахував відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, і дійшов висновку, що необхідно призначити покарання у виді штрафу у межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин, що є необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно положень ч. 2 ст. 125 КК України покарання за цим законом призначається у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.53 КК України штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Призначаючи штраф в твердій грошовій сумі, суд першої інстанції не вийшов за межі, встановлені мінімальною або максимальною санкцією статті, за якою засуджений ОСОБА_7 , а тому, доводи прокурора що суд допустився помилки призначивши штраф без зазначення кількості неоподаткованих мінімумів доходів громадян не заслуговують на увагу.

З огляду на це, істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 413, 418 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4