Справа № 161/7445/14-к Провадження №11-кп/773/67/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 365 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду від 11 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Локачі Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.307 ч.2, 365 ч.1 КК України та призначено покарання:

- за ст. 365 ч.1 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 2 (два) роки;

- за ст. 307 ч.2 КК України у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 до відбуття 6 (шість) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 2 (два) роки та з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишено попередній тримання під вартою.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_8 постановлено рахувати з 11.12.2014 року, зарахувавши в строк відбуття покарання його перебування під вартою з 26 березня 2014 року по 11 грудня 2014 року.

Вироком вирішено долю судових витрат та речових доказів, -

в с т а н о в и в :

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він, будучи міліціонером спеціального взводу груп затримання роти міліції охорони відділу Державної служби охорони при УМВС України у Волинській області (далі - ДСО), тобто службовою особою та працівником правоохоронного органу органу внутрішніх справ, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, в порушення ст.2, ч.2 ст.12 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори та п.1 ч.1 ст.1, ч.1 ст.3 Закону України Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними", 07.12.2013 року, 22.02.2014 року та 28.02.2014 року скоював придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропних речовин при наступних обставинах.

Так, 07.12.2013 року, ОСОБА_8 , отримавши від ОСОБА_9 , який проводив оперативну закупку, 200 гривень для придбання психотропної речовини - амфетаміну, незаконно придбав з метою збуту за грошові кошти в сумі 150 гривень у ОСОБА_10 , з яким діяв за попередньою змовою групою осіб, порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі амфетамін, вагою близько 1 грама (згідно Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 6 травня 2000 року Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, Таблиця ІІ, Список №2, віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено (далі-психотропна речовина амфетамін, обіг якої обмежено).

Одразу після цього, ОСОБА_8 вжив частину придбаної психотропної речовини, а решту, зберігаючи при собі з метою збуту, переніс на Привокзальну площу м. Луцька, де цього ж дня, близько 17 год. 30 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, незаконно збув ОСОБА_9 . Згідно висновку експерта від 16.12.2013 року №0912/0919 збута порошкоподібна речовина містить обмежену в обігу психотропну речовину амфетамін, масою 0,0045 г.

Крім того, 22.02.2014 року, ОСОБА_8 , отримавши для придбання амфетаміну 150 гривень від ОСОБА_9 , який був залучений до проведення оперативної закупки, повторно незаконно придбав з метою збуту у ОСОБА_10 , з яким діяв за попередньою змовою групою осіб, порошкоподібну речовину вагою близько 1 грама з вмістом психотропної речовини амфетаміну, обіг якої обмежено.

Одразу після цього, ОСОБА_8 вжив частину придбаної психотропної речовини, а решту зберігав при собі з метою збуту.

Цього ж дня, близько 18 год. 40 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, на території зупинки громадського транспорту біля супермаркету Наш край, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, просп. Відродження, 18, незаконно збув ОСОБА_9 . Згідно висновку експерта від 15.03.2014 року №118/118 вилучена порошкоподібна речовина містить обмежену в обігу психотропну речовину амфетамін, масою 0,0017 г.

Крім того, 28.02.2014 року, ОСОБА_8 , отримавши 300 гривень для придбання амфетаміну від ОСОБА_9 , який був залучений для проведення оперативної закупки, повторно незаконно придбав з метою збуту за ці кошти у ОСОБА_10 , з яким діяв за попередньою змовою групою осіб, порошкоподібну речовину вагою близько 2 грам, яка місить у своєму складі психотропну речовину амфетамін, обіг якої обмежено.

Одразу після цього, ОСОБА_8 вжив частину придбаної психотропної речовини, а решту, зберігаючи при собі з метою збуту, цього ж дня, близько 20 год. 03 хв., ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, неподалік кафе ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою м. Луцьк, просп. Соборності, 14а, незаконно збув ОСОБА_9 . Згідно висновку експерта від 14.03.2014 року №119/119 вилучена порошкоподібна речовина містить у своєму складі обмежену в обігу психотропну речовину амфетамін, масою 0,0078 г.

Наказом начальника ВДСО при УМВС України у Волинській області №113 о/с від 25.10.2010 року рядового міліції ОСОБА_8 призначено на посаду міліціонера спеціального підрозділу групи затримання І-го взводу роти міліції Луцького міжрайонного відділу ДСО при УМВС України у Волинській області.

Наказом начальника ВДСО при УМВС України у Волинській області №82 о/с від 29.11.2013 року сержанта міліції ОСОБА_8 переведено на посаду міліціонера спеціального взводу груп затримання роти міліції охорони ВДСО при УМВС України у Волинській області, а 24.03.2014 звільнено з цієї посади у званні старшого сержанта.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів", ОСОБА_8 , будучи працівником органу внутрішніх справ, є службовою особою правоохоронного органу в зв`язку з постійним виконанням функцій представника влади, передбачених ст.10 Закону України "Про міліцію", яким встановлено, що працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких зобов`язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, подання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ міліції.

Відповідно до ст.ст. 2, 20, 25 Закону України "Про міліцію", ОСОБА_8 , був представником державного органу влади, чиї законні вимоги обов`язкові для виконання громадянами і посадовими особами та як працівник міліції у межах повноважень, наданих вищевказаним Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Незважаючи на це, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень щодо припинення протиправних діянь іншими особами, протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, всупереч ст.10 Закону України Про міліцію, п.2, п.п.2 п.4 Положення, ст.2, ч.2 ст.12 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, ч.1 ст.3 Закону України Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними", у період часу з 07.12.2013 року по 28.02.2014 року приховував факти незаконного збуту психотропної речовини ОСОБА_10 , не повідомляв про них органи міліції, а також особисто скоював придбання у ОСОБА_10 , зберігання з метою збуту та незаконний збут ОСОБА_9 психотропних речовин при вказаних вище обставинах, чим допустив перевищення владних повноважень працівника міліції.

Своїми протиправними діями ОСОБА_8 спричинив істотну шкоду державним інтересам у вигляді підриву авторитету та престижу органів внутрішніх справ, внаслідок створення у громадськості негативної думки щодо службових осіб цього державного органу, недотримання ними норм чинного законодавства, потурання вчиненню кримінальних правопорушень та поширення психотропних речовин, тобто дискредитації діяльності органів міліції вцілому і ВДСО при УМВС України у Волинській області зокрема.

В своїй апеляції прокурор просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати в звязку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 роки та з конфіскацією майна. Посилається на те, що судом першої інстанції не враховано того, що ОСОБА_8 не визнав своєї вини у вчиненні злочинів.

Крім того просить позбавити ОСОБА_8 спеціального звання "старший сержант міліції", оскільки той вчинив тяжкий злочин, будучи працівником правоохоронного органу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 у своїй апеляції вказує на незаконність вироку через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Просить вирок суду скасувати, провести судове слідство, під час якого допитати свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та після дослідження доказів, які виправдовують ОСОБА_8 , ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 365 КК України та змінити правову кваліфікацію дій обвинуваченого на ч. 1 ст. 307 КК України і призначити покарання в межах санкції цієї статті, з випробуванням.

Посилається на те, що ОСОБА_8 співпрацював з працівниками СБУ та на їх прохання робив оперативні закупки психотропних речовин в осіб, з якими він спілкувався. Під час судового розгляду так і не був допитаний співробітник СБУ ОСОБА_11 , який може підтвердити, що мала місце провокація ОСОБА_8 на вчинення злочину.

Крім того, в матеріалах провадження відсутні докази, які б підтвердили, що на обвинуваченого, як міліціонера спеціального взводу, були покладені обов`язки у сфері незаконного обігу психотропних речовин, а знаходячись поза службою, тобто в час інкримінованих йому діянь, він виконував функції представника влади. Навпаки, під час судового слідства були досліджені докази, що 07.12.2013 року, 22.02.2014 року та 28.02.2014 року ОСОБА_8 на службі не перебував, тому кваліфікація дій останнього за ст. 365 КК України є неправомірною, а його засуження - незаконним.

У запереченні на апеляційну скаргу захисника прокурор вказує, що підстави для проведення судового слідства, а саме: допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , дослідження матеріалів за результатами НСРД від 17 лютого 2014 року - відсутні. Просить в задоволенні апеляції захисника відмовити.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляцій, захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію захисника та заперечили апеляцію прокурора, прокурора, який підтримав свою апеляцію та заперечив апеляцію захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з таких підстав.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.365 КК України, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, яким дана правильна юридична оцінка. Судом першої інстанції наведені належні і достатні мотиви та підстави ухвалення вироку.

Так, відповідно до ст. 10, ст.20 Закону України „Про міліцію, ОСОБА_8 як працівнику міліції було надано право затримувати осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, здійснювати на підставі та в порядку встановленому законом, гласні і не гласні оперативно-розшукові заходи з метою розкриття злочинів, вилучати у громадян предмети, заборонені або обмежені в обороті, знищувати ці предмети або передавати їх за призначенням у встановленому порядку, а також як працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких зобов`язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, подання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ міліції.

Таким чином, ОСОБА_8 був наділений правом, в межах своєї компетенції, пред`являти вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання фізичними та юридичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості, тобто виконував функції представника влади, був службовою особою - працівником правоохоронного органу.

Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року затверджено Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. Згідно списку 2 таблиці 2 вказаного Переліку, амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

У ст. 1 Закону України Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними дано визначення незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів як діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Положення зазначених норм законодавства України, в силу займаної ОСОБА_8 посади, були йому достовірно відомі.

Однак, ОСОБА_8 в період з 07 грудня 2013 року по 28 лютого 2014 року, всупереч наданих йому законодавством України повноважень щодо виявлення, запобігання і припинення кримінальних правопорушень шляхом отримання від фізичних осіб безкоштовно або за винагороду інформації про злочини у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, що готуються або вчинені та виявивши такі злочини, приховав факти незаконного збуту психотропної речовини ОСОБА_10 , не повідомляв про них органи міліції, а також особисто скоював придбання у ОСОБА_10 , зберігав з метою збуту та незаконно збув ОСОБА_9 психотропні речовини, чим допустив перевищення владних повноважень працівника міліції та спричинив істотну шкоду державним інтересам у вигляді підриву авторитету та престижу органів внутрішніх справ, внаслідок створення у громадськості негативної думки щодо службових осіб цього державного органу, недотримання ними норм чинного законодавства, потурання вчиненню кримінальних правопорушень та поширення психотропних речовин, тобто дискредитації діяльності органів міліції вцілому і ВДСО при УМВС України у Волинській області зокрема.

Оскільки ОСОБА_8 як службова особа та працівник правоохоронного органу умисно перевищив свої обов`язки, покладені на нього ст. 10 Закону України "Про міліцію" щодо виявлення та припинення злочинів незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу, тому твердження захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 не перебував на службі 07.12.2013р., 22 та 28.02.2014 р. і в зв`язку з чим не є суб`єктом злочину за ч. 1 ст.365 КК України, не заслуговують на увагу.

Не виявлено будь-яких порушень норм кримінально-процесуального законодавства при проваджені даної справи і в частині обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України та, зокрема, в ході проведення оперативної закупівлі психотропних речовин 07 грудня 2013 року, 22 та 28 лютого 2014 року, на які покликається захисник обвинуваченого.

Доведеність цього обвинувачення грунтується на допустимих та належних доказах, досліджених безпосередньо судом 1 інстанції.

Не заслуговує на увагу твердження захисника ОСОБА_7 в своїй апеляції про те, що свідок ОСОБА_9 є зацікавленою особою та спеціально провокував ОСОБА_8 до незаконного збуту психотропних речовин, а стороною обвинувачення з окремих документів свідомо не знято гриф секретності, що унеможливило дослідження цих документів в суді першої інстанції.

Так, залучення ОСОБА_13 до участі у проведені НСРД було передбачено постановами прокурора про контроль за вчиненням злочину №1492т від 23.10.2013р. та №28т від 10.01.2014 р.

Як встановлено судом першої інстанції, а саме з протоколів за результатами проведення НСРД - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, ОСОБА_8 08 листопада 2013 р. та 11 січня 2014 р., отримавши від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 250 та 200 грн. для придбання амфетаміну, незаконно придбав цю психотропну речовину, однак розпорядився нею при невстановлених у ході слідства обставинах, ігноруючи телефонні дзвінки ОСОБА_9 та уникаючи з ним зустрічі. А розсекречення матеріалів за результатами проведення НСРД проводилось у відповідності до вимог чинного законодавства та Інструкції про організацію проведення негласних слідчих дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні.

Необгрунтованими є також твердження захисника обвинуваченого у своїй апеляційній скарзі на неповноту судового розгляду через неможливість допитати працівника відділу "К" УСБУ у Волинській області ОСОБА_11 , якому було доручено проведення негласних слідчо-розшукових дій стосовно ОСОБА_8 до грудня 2014 року.

Так, за версією обвинуваченого ОСОБА_8 , останній не вчиняв незаконного збуту амфетаміну, а проводив оперативні закупки у ОСОБА_13 за вказівкою зовсім іншого працівника СБУ - ОСОБА_12 , який у суді першої інстанції, повністю заперечив обставини будь-яких домовленостей з ОСОБА_8 про проведення оперативних закупок до 13 березня 2014 року.

Щодо прохання захисту в апеляції про допит свідка ОСОБА_11 в суді апеляційної інстанції, то воно є безпідставним, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що оперативні закупки було проведено у грудні 2013 року та лютому 2014 року, тобто після передачі оперативно-розшукової справи від ОСОБА_14 до ОСОБА_12 .

Безпідставним також є твердження захисника ОСОБА_7 про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_8 з ч. 2 на ч. 1 ст. 307 КК України.

Так, свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції показав, що приблизно в грудні 2013 року йому було доручено документувати злочинну діяльність працівника ВДСО ОСОБА_8 та в подальшому було проведено оперативні закупки, в ході яких обвинуваченим було збуто психотропну речовину амфетамін.

ОСОБА_12 було відомо про вчинення ОСОБА_8 трьох епізодів придбання амфетаміну - 07.12.2013 року, 22.02.2014 року та 28.02.2014 року, з яких дві в ОСОБА_10 та одну в свого колеги по роботі - ОСОБА_15 . У всіх випадках, амфетамін було ним збуто ОСОБА_16 .

Зазначені обставини ствердив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_16 , а також підтверджується і протоколами за результатами проведення оперативної закупки та добровільної видачі та від 07.12.2013 р., 22 та 28.02.2014р.; висновками експерта від 16.12.2013р., 14.03.2014р., 15.03.2014р. щодо виду та ваги психотропної речовини, яку ОСОБА_8 збував ОСОБА_16 та іншими доказами.

Крім того, вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджена і дослідженими в суді першої інстанції оптичних носіїв інформації та віденосіїв, а саме: оптичного диску Artex DVD+R р/н №64 від 09.12.2013 року; оптичного диску Verbatim DVD-R р/н №10 від 17.02.2014 року; оптичного диску Verbatim DVD-R р/н №13 від 22.02.2014 року; оптичного диску Verbatim DVD-R р/н №15 від 28.02.2014 року; оптичного диску Artex СD+R р/н №60 від 18.11.2013 року; оптичного диску Artex СD+R р/н №62 від 22.11.2013 року та ін.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не вчиняв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст.365 КК України, а показання останнього про те, що він був обманутим працівниками СБУ розцінив як намагання обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Що стосується призначеного покарання, то відповідно до ст. 65 КК Україии, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, за яких вчинений злочин, в тому числі і ті обставини, які пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Ці вимоги закону судом дотримані.

Як видно із вироку, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , в достатній мірі врахував тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд врахував те, що ОСОБА_8 у вчиненому не розкаявся, вчинив тяжкі злочини в сфері незаконного обігу психотропних речовин, посередньо характеризується за попереднім місцем роботи та обрав йому покарання в межах санкції ст.ст.307 ч.2, 365 ч.1 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_8 основне покарання є необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку, судом не встановлено.

Підстав для зміни вироку суду та пом`якшення покарання обвинуваченому, колегія суддів не знайшла.

Разом з тим, згідно вимог п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03р. №7 Про практику призначення судами кримінального покарання та внесеними змінами і доповненнями до неї постановою Пленуму Верховного Суду України №8 від 12.06.09р. позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу як вид покарання не зазначається у санкціях норм Особливої частини КК і застосовується за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.52 і ст.54 КК України це покарання є додатковим і може бути застосоване судом лише щодо особи, засудженої за тяжкий чи особливо тяжкий злочин, із наведенням у вироку відповідних мотивів.

Колегія суддів відхиляє вимогу прокурора про позбавлення ОСОБА_8 спеціального звання старший сержант міліції, оскільки за змістом ст. 54 КК України застосування такого додаткового покарання є правом, а не обов`язком суду. Своє рішення про незастосування цього додаткового покарання суд мотивував тим, що ОСОБА_8 звільнений з правоохоронних органів.

З врахуванням всіх обставин провадження, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування вироку суду 1 інстанції.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги прокурора та захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_17 і. залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду від 11 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: