Справа №1-55/2007р.
ВИРОК

ІМ'ЯМ
УКРАЇНИ

12 червня 2007 року Маньківський
районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - І.Д. КАЛІЄВСЬКОГО

при секретарі - О.В.
ТАРАСЮНЬ

з участю прокурора - М.В.
КЛИМЕНКА

представника потерпілого - ОСОБА_2

представника потерпілого - ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки АДРЕСА_1, громадянки України, українки, освіта середня, не одруженої, не працюючої,
не судимої, - обвинуваченої в вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК
України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, діючи умисно та цілеспрямовано в 2004 році оформила документи по виплаті
державної соціальної допомоги, як малозабезпечена сім'я з дітьми і з 01.11.2004
року почала отримувати допомогу у розмірі 151 грн. 11 коп. щомісячно. Проте
14.12.2004 року отримала грошовий переказ від свого колишнього чоловіка ОСОБА_4
з м. Тюмень, РФ на утримання дітей, в сумі 375 гри. 15 коп., при цьому у службу
соціального захисту населення Маньківського району про даний факт з корисливих
мотивів, з метою заволодіння чужого майна, а саме грошових коштів не повідомила
і продовжувала отримувати державну соціальну допомогу, як малозабезпечена сім'я
з дітьми від управління праці та соціального захисту населення Маньківської
райдержадміністрації до 30.04.2005 року. За даний період отримала 906 грн. 66
коп. державної соціальної допомоги.

Вона ж, продовжуючи свою злочинну діяльність, знову оформила документи по
виплаті державної соціальної допомоги, як малозабезпечена сім'я з дітьми і з
01.06.2005 року почала отримувати допомогу у розмірі в розмірі 244,80 грн.
щомісячно. Дану допомогу отримувала по 30.11.2005 року, а всього за даний
період 1468 грн. 80 коп.. При цьому періодично отримуючи грошові перекази від
свого колишнього чоловіка ОСОБА_4: 24.05.2005 року в сумі 361 грн. 68 коп.,
02.07.2005 року в сумі 353 грн. 24 коп., 01. 09.2005 року в сумі 708 грн. 21
коп., 04.10.2005року в сумі 353 грн. 80 коп., 03.11.2205 року в сумі 530 грн.
35 коп.

Вона ж, на початку травня 2005 року звернулась в Маньківський районний суд
з позовом про стягнення аліментів з колишнього чоловіка ОСОБА_4 на утримання
дітей. 04.05.2005 року постановою суду призначено стягнення аліментів з ОСОБА_4
у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку і доходів щомісячно на користь
неповнолітніх дітей.

Продовжуючи свою злочинну діяльність в липні місяці 2006 року надавши
завідомо неправдиві відомості, з метою заволодіння чужим майном, а саме
державними грошовими коштами, шляхом обману звернулась із заявою в прокуратуру
Маньківського району про визнання в судовому порядку її колишнього чоловіка
безвісті відсутнім. При цьому отримуючи від нього грошові перекази: 29.12.2005
року в сумі 872 грн. 99 коп., 22.02.2006 року в сумі 890 грн. 37 коп.,
19.04.2006 року в сумі 725 грн. 63 коп., 16.09.2006 року в сумі 1125 грн. 04
коп.,17.01.2007 року в сумі 567 грн. 22 коп..

29.08.2006 року постановою Маньківського районного суду ОСОБА_4 було
визнано безвісті відсутнім. Дану постанову вона надала в пенсійний фонд
Маньківського району і їй було призначено виплату пенсії, яку вона почала
отримувати у серпні місяці 2006 року по лютий місяць 2007 року включно, на
загальну суму 2280 грн. 91 коп.. При цьому в управління Пенсійного фонду в Маньківському
районі про те, що отримує грошові перекази від свого колишнього чоловіка
ОСОБА_4 з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужого майна, а саме грошових
коштів не повідомила і продовжувала отримувати пенсію, як сім'я яка втратила
годувальника.

Вина підсудної в скоєному нею злочині доведена в судовому засіданні такими
доказами:

- показами підсудної, який свою вину в скоєному злочині визнала повністю і
суду пояснила, що вона проживає разом з двома неповнолітніми дітьми. В 1988
році вона одружилася із гр. ОСОБА_4 і проживали в с Кути
Маньківського району та за час шлюбу у них народилося двоє синів ОСОБА_5 1989
р.н, та ОСОБА_6 1995 р.н.., а в кінці 1999 році вона офіційно розлучилася із
гр. ОСОБА_4 В березні 2000 року її колишній чоловік поїхав на заробітки в
Росію. Точної адреси, де він мав працювати він не повідомляв і після виїзду
зв'язок з нею не підтримував. На той час вона офіційно не працювала, на
прожиття заробляла самотужки, тобто виконувала різні роботи по найму. Отриманих
коштів на прожиття не вистачало, та в листопаді місяці 2004 року вона подала
необхідні документи в центр соціального забезпечення населення Маньківського
району і їй було призначено грошові виплати щомісячно як малозабезпеченій
сім'ї. Всього за період з 01.11.2004 року по

2

30.04.2005 року вона отримувала кошти в розмірі 151,11 три. щомісячно, а
всього за даний період 906 грн. 66 коп., а потім за період з 01.06.2005року по
30.11.2005 року отримувала кошти в розмірі 244,80 грн. щомісячно, а всього за
даний період 1468 грн. 80 коп.. З травня по жовтень місяць 2005 року вона
працювала в дитячому садочку с Кути Маньківського району Черкаської області,
але з даної роботи її оскільки не відповідала освіта і вона оформилась в центр
зайнятості де перебувала з 01.12.2005 до 31.06.2006 року, В травні місяці 2005
року вона звернулася із позовною заявою в Маньківський районний суд про
встановлення та сплату аліментів її колишнім чоловіком ОСОБА_4 для утримання
дітей, на її користь. 04.05.2005 року Маньківський районний суд її позов задовольнив
і виніс постанову про встановлення і сплату аліментів у розмірі 1/3 частини
усіх видів заробітку для утримання дітей на її користь. В липні місяці 2006
року вона звернулася із заявою в прокуратуру Маньківського району про визнання
в судовому порядку її колишнього чоловіка безвісті зниклим. Дане звернення було
необхідне для отримання рішення суду про визнання її колишнього чоловіка
безвісті зниклим, на підставі чого з пенсійному фонді вона могла отримувати
пенсію як сім'я, яка втратила годувальника. 29.08.2006 року постановою
Маньківського районного суду було визнано її колишнього чоловіка безвісті
зниклим. Дану постанову вона надала в пенсійний фонд Маньківського району і їй
було призначено виплату пенсії в середньому 365 гривні щомісячно, як сім'ї яка
втратила годувальника. Призначену пенсію вона отримувала щомісячно включно по
лютий місяць 2007 року. В загальному сума отриманих коштів становила 2280 гри.
91 коп.. 14.12.2004 року вона отримала грошовий переказ від свого колишнього
чоловіка ОСОБА_4 з м. Тюмень РФ, і надалі грошові перекази від її колишнього
чоловіка ОСОБА_4 приходили в певній черговості. Про отримання грошових
переказів в пенсійний фонд та центр соціального захисту населення Маньківського
району вона не повідомляла, так, як знала, що після надання даної інформації
виплата грошової допомоги, як малозабезпеченій сім'ї та пенсія по втраті
годувальника буде припинена. Під час оформлення документів у пенсійному фонді
та в центрі соціального захисту населення їй роз'яснювалось про відповідальність
за приховування грошових доходів, проте на дане попередження вона не звернула
уваги. 09.02.2007 року вона по повістці з'явилася в управління праці до
ОСОБА_7, яка пояснила, що їм стало відомо про те, що вона отримую грошові
перекази від свого колишнього чоловіка із м. Тюмень РФ і отримувала пенсію
незаконно приховуючи свої доходи. Потім їй було рекомендовано написати заяву в
управління праці та пенсійний фонд про зупинення виплати пенсій і зобов'язатися
повернути виплачені їй кошти в державу, що вона і зробила.

Вина підсудної підтверджена в суді і іншими зібраними, по цій справі
доказами дослідження яких, відповідно до вимог ст. 299 КПК України, учасниками
судового процесу було визнано за недоцільне, про що було роз'яснено всім, під
час судового слідства з занесенням до протоколу судового засідання і сумнівів в
добровільності та істинності їх позицій у суді не виникло.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст.
190 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є заволодіння чужим майном шляхом
обману (шахрайство), і вважає, що вина підсудної у вчиненому злочині повністю
доведена в суді.

Переходячи до обрання міри покарання, суд враховує ступінь суспільної
небезпеки скоєного злочину, особу підсудної, обставини, що пом'якшують її відповідальність
- це щиросердне каяття в скоєному злочині та визнання своєї вини; обставини, що
обтяжують її відповідальність - судом не встановлено, вважає за необхідне
призначити їй покарання у вигляді обмеження волі.

Однак враховуючи, що ОСОБА_1, має на утриманні двох неповнолітніх дітей:
сина ОСОБА_6а ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.23), сина ОСОБА_5а ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.24), відповідно до ст. 1 п.
б Закону України "Про амністію" від 19.04.2007 р. її слід від
відбуття покарання звільнити.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати винною в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК
України і призначити покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Відповідно до ст. 1 п. б Закону України "Про амністію" від
19.04.2007 р. ОСОБА_1від відбуття покарання звільнити.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1, підписку про не виїзд-скасувати .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської
області через Маньківський районний суд на протязі 15 діб, з часу його
проголошення.