Дата документу Справа № 333/648/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/733/15 Головуючий в 1-й інстанції
Єдиний унікальний №333/648/14-к ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.27, ч.3 ст.187 КК України Доповідач у 2-й інстанції
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2015 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004865, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15 січня 2015 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, освіта не закінчена вища, працюючого автослюсарем на ТОВ Хамстер, розлученого, маючого неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.06.2014р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.187 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

потерпіла ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_6 суд не врахував тяжкість вчиненого злочину, за який передбачено покарання від 4 до 8 років позбавлення волі, крім того, після вчинення даного злочину ОСОБА_6 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що свідчить про його схильність до асоціальної поведінки, вчинення злочинів, зокрема, корисливих, вчинений ним злочин є умисним, тяжким, корисливим. У вироку суд взагалі не зазначив які обставини суд визнав обтяжуючими покарання, а які такими, що пом`якшують, однак незважаючи на це, суд зазначив, що при призначенні покарання він враховує щире каяття обвинуваченого. Разом з тим, в позиції обвинуваченого не вбачається щирого каяття, оскільки він змінював свої показання, вину фактично визнав частково. Судом необґрунтовано взято до уваги при призначенні покарання наявність у обвинуваченого малолітньої дитини, оскільки він розлучений, з дитиною не проживає. З урахуванням наведених обставин, прокурор просить вирок в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.186 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі, а, враховуючи, що обвинуваченому має бути призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, яке належить відбувати реально, просить на підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.06.2014р. виконувати самостійно.

Вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15 січня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.5 ст.27, ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України, з урахуванням положень ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, скоєних до вироку Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.06.2014р. та за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.06.2014р., шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначено 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17840 грн., в іншій частині позову відмовлено.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

- прокурор, потерпіла підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити;

- обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Вислухавши доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено у вироку, 05.11.2013р., приблизно, о 01 годині, знаходячись на зупинці громадського транспорту, розташованого по вул.Анголенко у м.Запоріжжі, ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_6 та ОСОБА_10 скоїти злочин із корисливих мотивів.

ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, діючи з корисливих мотивів, погодився на вказану пропозицію ОСОБА_9 , повідомивши про наявність певних коштовностей у його знайомої ОСОБА_8 , даних, за допомогою яких остання безперешкодно відкриє двері будинку у нічний час, а також сприяв підшуканню транспортного засобу для мобільності вчинення злочину.

Після цього, 05.11.2013р., приблизно, о 02-40 год., ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_10 , діючи між собою за попередньою змовою, за вказівками ОСОБА_6 на автомобілі ВАЗ-2102 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 приїхали до провулку, неподалік будинку 29/3 по вул.Калініна у м.Запоріжжі.

У подальшому, ОСОБА_6 залишився біля зазначеного автомобіля, а ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_10 , направилися до буд. АДРЕСА_2 , де ввели потерпілу ОСОБА_8 в оману, і після того як вона відкрила їм вхідні двері, проникли до будинку, де, застосовуючи фізичну силу, вчинили розбійний напад з метою заволодіння її майном.

Так, діючи за завчасно розподіленими ролями за для досягнення свого злочинного умислу, після того, як потерпіла ОСОБА_8 відкрила вхідні двері будинку, неповнолітній ОСОБА_10 , діючи навмисно, наніс їй один удар кулаком правої руки в обличчя, від якого потерпіла ОСОБА_8 впала на підлогу, а неповнолітній ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, передпліччям своєї правої руки здавив потерпілій шию, чим позбавив її можливості до активного опору, та спричинив насилля, небезпечне для життя і здоровя потерпілої у момент нападу.

В цей час ОСОБА_9 з метою заволодіння майном потерпілої ОСОБА_8 направився до кімнат буд. АДРЕСА_2 , де заволодів майном потерпілої ОСОБА_8 .

Після заволодіння майном потерпілої, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_10 зникли з місця скоєння злочину, та у подальшому, розпорядились ним на власний розсуд, в результаті чого потерпілій ОСОБА_8 була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 7081 грн. 65 коп.

За скоєння вказаного злочину ОСОБА_10 22.01.2014р., а ОСОБА_9 26.06.2014р., були засуджені вироками Комунарського районного суду м.Запоріжжя, відповідно, за ч.3 ст.187 КК України.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Судове рішення може бути визнане законним, якщо воно ухвалене компетентним (повноважним, повноправним, повновладним) судом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні при наявності підстав, які викликають сумнів у його неупередженості.

За наявності обставин, передбачених ст.75 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Так, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 здійснено колегіально судом у складі суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.187 КК України, відносно потерпілої ОСОБА_8 , скоєного за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло. Співучасниками злочину, згідно матеріалів справи, були ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , відносно яких кримінальні провадження розглянуті з постановленням вироків.

Так, вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2014 року відносно ОСОБА_10 був постановлений колегією суддів у складі суддів: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 ; вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2014 року відносно ОСОБА_9 був постановлений колегією суддів у складі суддів: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_1 .

Враховуючи, що судді ОСОБА_11 , ОСОБА_1 при розгляді кримінальних проваджень відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у складі колегій суддів визначили свою правову позицію при оцінці доказів, на які орган досудового розслідування посилався і при направленні обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , то участь цих суддів при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_6 у складі колегії суддів викликає сумнів в їх об`єктивності та неупередженості.

Вказана обставина, згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України, є такою, що виключає можливість участі суддів ОСОБА_11 та ОСОБА_1 у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_6 .

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок Комунарського районного суду від 15.01.2015 року винесений незаконним складом суду, що у відповідності з п.2 ч.2 ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та безумовною підставою для скасування рішення та призначення нового розгляду у суді першої інстанції відповідно до ч.1 ст.415 КПК України.

При новому розгляді, у разі підтвердження обвинувачення у злочині за тих же обставин, колегія суддів вважає, що міра покарання ОСОБА_6 з застосуванням ст.75 КК України, не буде відповідати особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також не буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню нових злочинів.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15 січня 2015 року відносно ОСОБА_6 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4