Справа № 310/5780/14-к
ВИРОК

Іменем України

03 вересня 2014 рокуБердянський
міськрайонний суд Запорізькій області

у складі головуючого-судді: Пахоменка
О.Г.,

при секретарі: Димовій
Л.В.,

за участі прокурора:
Бондаренко В.В.,

потерпілого: ОСОБА_1,

обвинуваченого: ОСОБА_2,

захисника: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бердянська
кримінальне провадження, внесене в
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за № 0002687 від 23.06.2014р., відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця м. Бердянська Запорізької
області, громадянина України, знятого з
військового обліку за станом здоров'я,
з середньо освітою, проживаючого у
цивільному шлюбі, маючого на утриманні
неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, працюючого неофіційно,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.06.2014р., приблизно о 01 годині,
знаходячись біля гаражів, які
розташовані навпроти будинку АДРЕСА_2,
ОСОБА_2, діючи умисно, незаконно із
корисливих мотивів, з метою таємного
викрадення чужого майна, демонтував
металеву огорожу, яка належить ОСОБА_1
та залишив її на місці злочину. Того ж
дня, о 08 годині ОСОБА_2, з метою
доведення свого злочинного наміру до
кінця, на автомобілі ВАЗ 21063
реєстраційний №. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_4, який не
усвідомлював злочинний характер дій
ОСОБА_2, перевіз раніше демонтовану
металеву огорожу у вигляді 8 листів
загальною вагою 151 кг., вартістю 2,70 грн.
за 1 кг., лому чорного металу, на суму 407,70
грн., за адресою завод «Дормаш» по вул.
Некрасова в м. Бердянську Запорізької
області, тим самим розпорядився
викраденим майном на власний розсуд,
чим завдав потерпілому ОСОБА_1 майнову
шкоду на загальну суму 407,70 грн.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2 себе винним по пред'явленому
обвинуваченню, при викладених у вироку
обставинах, визнав повністю, погодився
із зібраними у справі доказами, як
достовірними і допустимими, дав
відповідні свідчення і у скоєному
щиросердечно розкаявся. Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_1 визнав
частково - про стягнення матеріальної
шкоди в сумі 407,70 грн. визнав в повному
обсязі, про стягнення моральної шкоди
в сумі 5000 грн. частково - в сумі 1000 грн.

Вислухавши думку учасників судового
розгляду, приймаючи до уваги те, що
обвинувачений ОСОБА_2 та інші учасники
процесу не оспорюють фактичні
обставини справи, кваліфікацію
кримінального правопорушення, яке
інкримінується обвинуваченому, вірно
розуміють зміст обставин справи,
відсутні сумніви в добровільності їх
позиції, тобто визнання обвинуваченим
вини не є наслідком застосування до
нього насильства, примусу, погроз або
наслідком обіцянок чи дії будь-яких
інших обставин, суд за згодою учасників
судового розгляду в порядку,
передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України,
визнав недоцільним дослідження
доказів щодо обставин скоєння злочину,
які ніким не оспорюються, і в цій
частині обмежився допитом
обвинуваченого та дослідженням
матеріалів, що характеризують його
особу. В частині розгляду цивільного
позову, з урахуванням позиції
обвинуваченого про часткове визнання
ним позовних вимог, суд обмежився
допитом потерпілого в частині
позовних вимог про стягнення з
обвинуваченого моральної шкоди.

У обґрунтування позовних вимог
потерпілий пояснив, що крім майнової
шкоди, діями відповідача -
обвинуваченого ОСОБА_2 йому завдано і
моральну шкоду, яка полягає у його
душевних стражданнях, яких він зазнав у
зв'язку зі крадіжкою та знищенням
належного йому майна. Після крадіжки
він побоюється того, що у нього
вкрадуть і металевий гараж, у зв'язку з
чим, часто у ночі перевіряє гараж,
переживає, не спить, відновлює вкрадену
загорожу. Крім того, після крадіжки, у
зв'язку з поганим самопочуттям він
звернувся до лікарів, які йому
пояснили, що у нього почався рецидив
його онкозахворювання. Припускає, що ця
обставина могла бути наслідком його
переживань після події скоєної ОСОБА_2
крадіжки його майна, а тому оцінює
завдану йому моральну шкоду у сумі 5000
грн.

Призначаючи покарання обвинуваченому
ОСОБА_2 у відповідності зі ст. 65 КК
України, суд ураховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Обставиною, що пом'якшує покарання,
згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире
каяття обвинуваченого та активне його
сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання,
згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Ураховується особа обвинуваченого,
який вперше вчинив злочин невеликої
тяжкості, до адміністративної
відповідальності не притягувався,
працює неофіційно, має на утриманні
неповнолітню дитину .

На підставі викладеного, ураховуючи
обставини, що пом'якшують покарання,
особу винного, конкретні обставини
справи, часткове відшкодування
потерпілому завданої злочином шкоди,
суд приходить до висновку про
можливість призначення підсудному
покарання у вигляді громадських робіт,
оскільки саме це покарання найбільше
відповідатиме меті його призначення
відповідно до ст. 50 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 в
частині стягнення матеріальної шкоди в
сумі 407,70 грн., з урахуванням його
визнання обвинуваченим та доведеності,
підлягає повному задоволенню.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
нанесеної в результаті порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
фізичному болі і стражданнях, які
фізична особа отримала у зв'язку з
каліцтвом або іншим пошкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, які
фізична особа отримала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо нього
самого, членів його сім'ї або близьких
родичів; у душевних стражданнях, які
фізична особа отримала у зв'язку із
знищенням або пошкодженням його майна;

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних і душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року з подальшими змінами і
доповненнями « Про судову практику у
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» вказано, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при рішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподаювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача і
вини останнього в її спричиненні. Суд
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт спричинення
позивачу моральних або фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин або якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі або в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду і з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
які мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру і об'єму страждань
(фізичних, душевних, психічних і тому
подібне), яких отримав позивач,
характер немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення і
тому подібне) і з урахуванням інших
обставин. Зокрема, враховуються стан
здоров'я потерпілого, тяжкість
вимушених змін в його життєвих і
виробничих відносинах, ступінь
зниження престижу, ділової репутації,
час і зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану. При
цьому суд повинен виходити з принципів
законності, зваженості і
справедливості.

Таким чином суд бере до уваги, що
потерпілому ОСОБА_1 діями
обвинуваченого ОСОБА_2 нанесена
моральна шкода, яка полягає у душевних
стражданнях, які потерпілий отримав у
зв'язку з пошкодженням належного йому
майна та його викраденням. При цьому
суд приймає характер і об'єм душевних і
психічних страждань потерпілого
ОСОБА_1, заподіяних протиправними діями
обвинуваченого ОСОБА_2

Також суд оцінює і матеріальне
положення обвинуваченого ОСОБА_2,
який має не постійний, мінливий
заробіток, наявність на його утриманні
неповнолітньої дитини, розумність
заявленої потерпілим суми з
урахуванням реальної можливості її
виплати обвинуваченим.

При таких обставинах суд вважає, що
позовні вимоги потерпілого ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди в сумі
5000 грн. підлягають частковому
задоволенню в сумі 2000 грн.

Судьбу речових доказів по справі суд
вирішує у порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати із залученням
експертів відсутні.

Підстави для обрання обвинуваченому
запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст. 50 КК України, ч.3 ст. 349,
ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК
України, призначивши йому покарання у
вигляді громадських робіт строком 100
(сто) годин.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної шкоди від
злочину задовольнити в повному обсязі.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду від злочину в сумі
407,70 грн.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення моральної шкоди від злочину
задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду від злочину в сумі 2000
грн., в іншій частині позовних вимог
відмовити.

Речові докази по справі - вісім штук
металевих листів, які передані на
збереження власнику - потерпілому
ОСОБА_1, залишити останньому у його
володінні.

Вирок може бути оскаржений з
урахуванням вимог, в порядку і строки
передбачені ч.2 ст. 394 та ст. 395 КПК
України, до Апеляційного суду
Запорізької області через Бердянський
міськрайонний суд протягом 30 днів з
дня його проголошення. Якщо вирок було
ухвалено без виклику особи, яка його
оскаржує, то строк апеляційного
оскарження для такої особи
обчислюється з дня отримання нею копії
судового рішення.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку
суду.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Суддя:
О.Г.Пахоменко