Миронівський районний суд Київської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2010 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Пархоменко В.М

при секретарі - Овчарєнко В.С.

з участю прокурора - Вітанівської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миронівці кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, непрацюючого, не одруженого, раніше судимого 17 грудня 2008 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 289,75,76 КК України до 5р.п/волі з іспитовим строком на 2 роки;

обох за ст.185 ч. 2. КК України, -

встановив:

22 березня 2010 року близько 23 години ЗО30 хвилин підсудніі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, із корисливих спонукань, з метою крадіжки чужого майна,за попередньою змовою прийшли до будинку №85 по вул.Леніна в м.Миронівка, де шляхом підбору ключа, який приніс із собою ОСОБА_3, відчинили багажне відділення автомобіля марки ВАЗ-2106 д/н/з AI 9937 СВ, який на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_4 та знаходився на подвір»ї вказаного будинку, звідки викрали набір ключів вартістю 500 грн., домкрат механічний вартістю 85 грн., 20 рожкових ключів вартістю 10 грн. за один ключ на суму 200 грн., а всього викрали на загальну суму 785 грн,заподіявши потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив, що на даний час проживає у м.Києві. 22 березня 2010 року разом із ОСОБА_2 приїхав у с.Пустовіти до кума ОСОБА_5, щоб допомогти йому відремонтувати автомобіль. У вечірній час він разом з ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6І поїхали на автомобілі останнього до м.Миронівка. там у магазині купили пляшку горілки ємн.0,5 л. та пляшку пива ємн.0,5 л. і сиділи розмовляли у автомобілі , коли хтось завів розмову про те, що їм може не вистачити бензину , щоб дістатися назад до села. Тоді один з присутніх запропонував піти та дістати трохи бензину із чужого автомобіля . Після цього він взяв у ОСОБА_5 ключі від автомобіля та разом із ОСОБА_2О дістав із багажника автомобіля каністру ємн 5 л. та шланг. Перейшовши дорогу , у дворах багатоповерхівок вони помітили автомобіль марки ВАЗ -2106 підійшли до нього та почали зливати бензин. Діставши близько 5 л. бензину, вони повернулися назад до свого автомобіля, віддали каністру та знову пішли до багатоповерхівок з метою здійснення крадіжки. Підійшовши до іншого автомобіля марки ВАЗ -2106 він ключем від автомобіля ОСОБА_5 відкрив багажник, дістав звідти механічний домкрат, віддав його ОСОБА_2, потім дістав звідти набір ключів та пластмасову каністру з ключами, віддав усе ОСОБА_2 Потім вони причинили багажник , не закривши його повністю і повернулися до своїх знайомих, речі поклали до багажного відділення автомобіля. Після цього знову запропонував ОСОБА_2 піти до автомобіля та здійснити крадіжку, на що останній погодився . Повернувшись до автомобіля, він відійшов в туалет, а коли повернувся, то помітив, що біля автомобіля стоїть невідомий чоловік, який його затримав.

У вчиненому щиро кається,просить суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 дав суду аналогічні покази,у вчиненому щиро кається,просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 претензій до підсудних не має, оскільки викрадене майно йому повернуто, просить підсудних суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.299 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудних, дослідженням даних, що характеризують особу винних, оскільки ці докази ніким не оспорюються, підсудні та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Аналізуючи зібрані у справі докази з їх сукупності, суд прийшов до висновку, що підсудні умисно вчинили таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, а тому повинні нести відповідальність за ст. 185 ч. 2 КК України.

При призначенні підсудним міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу підсудних.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом»якшують покарання, суд вважає щире каяття підсудних, їх правдиві покази, що сприяли слідству, підсудний ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, молодий вік підсудних, тяжких наслідків від їх дій не настало,завдана шкода відшкодована в повному обємі, потерпілий до них претензій не має.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи наявність декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи підсудного ОСОБА_1 суд вважає за можливе призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши ст.75 КК України.

Що стосується ОСОБА_2., то покарання йому слід обрати у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.

Вироком Шевченківського районного суду від 17 грудня 2008 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 285 КК України до пяти років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України з іспитовим строком на два роки і в період іспитового строку вчинив новий злочин.

У звязку з цим відповідно до ст.71 КК України до призначеного судом покарання за

даним вироком суд частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського райсуду м.Києва від 17.12 2008року.

Речові докази: чемодан із набором ключів, механічний домкрат та 20 рожкових ключів -вважати повернутими потерпілому ОСОБА_4

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 за ст.. 185 ч.2 і призначити йому покарання у вигляді одного року шести місяці позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов"язаюи засудженого в період іспитового строку з"являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, не виїзджати за межі України па постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Визнати винним ОСОБА_2 за ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі cm.cm. 71,72 КК України до призначеного судом покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 17.12.2008 року і остаточно призначити покарання у вигляді пяти років двох місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з 26 березня 2010 року, тобто з моменту його затримання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_2 залишити тримання під вартою і утримувати в слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Речові докази: чемодан із набором ключів, механічний домкрат та 20 рожкових ключів-вважати повернутими потерпілому ОСОБА_4

Вирок може бути оскаржений протягом 15 днів в апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд.

Суддя підпис ОСОБА_8М

Згідно з оригіналом

Суддя Пархоменко В.М