Справа № 502/827/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2014 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт
у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань
за № 0000163 від 11.02.2014 р. відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Одеської області, росіянина, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:

11.02.2014 року в період з 16-ї до 16-ї години 30 хвилин /точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено/, ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , де мешкає його знайомий ОСОБА_4 , з метою відкритого викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, ініціював сварку з останнім, в ході якої завдав декілька ударів руками і ногами в область голови та по тулубу потерпілого, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: синців повік обох очей, садна лобної області голови, садна носа, крововиливу і садна правої виличної області, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого відкрито заволодів належними потерпілому грошима в сумі 30 гривень
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_5 в ході судового розгляду свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та відмовився від давання показань, мотивуючи причини відмови тим, що був у стані сильного алкогольного сп`яніння на момент кримінального правопорушення та нічого про його обставини не пам`ятає, але розкаюється у вчиненому і обіцяє більше не порушувати закон.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами:
Допитаний під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 дав показання відповідно до яких в день вчинення злочину він після роботи повернувся до себе додому та разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 вони пили вино. Через деякий час ОСОБА_5 попросив у нього в борг 50 гривень і ОСОБА_4 позичив йому вказану суму грошей. Ще через деякий час ОСОБА_5 сказав, що йому потрібні ще гроші, на що ОСОБА_6 відповів, що у нього залишилось 30 гривень, які потрібні йому на харчі. Після цього ОСОБА_5 влаштував з ним сварку, в ході якої почав бити його руками і ногами по голові, від чого він упав та обвинувачений забрав у нього останні 30 гривень. Наступного дня він звернувся з заявою до міліції. Поясняє, що не має претензій до обвинуваченого та просить суд не позбавляти його волі.
11.02.2014 року ОСОБА_4 звернувся до Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області з заявою в якій просив вжити заходів до ОСОБА_7 , який у нього вдома побив його /а.с. 27-28/.
11.02.2014 р. співробітниками Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області було проведено огляд будинку АДРЕСА_2 , в якому ОСОБА_5 здійснив відкрите викрадення грошей, належних потерпілому ОСОБА_4 /а.с. 29/.

Згідно висновку експерта № 26 від 13.02.2014 р. «у ОСОБА_4 виявлені наступні тілесні ушкодження: синці повік обох очей, садно лобної області голови, садно носа, крововилив і садно правої виличної області, які спричинені під впливом дії тупих, твердих предметів, можливо 11.02.2014 р., які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень /а.с. 30-31/.
Положеннями ст. 17 КПК України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Аналізуючи зібрані в ході досудового розслідування та досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, оскільки беззаперечно підтверджується сукупністю досліджених доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для підтвердження вини обвинуваченого.
З огляду на наведене суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує:
Обставину, яка обтяжує покарання, /ст. 67 КК України/: вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Обставини, які пом`якшують покарання /ст. 66 КК України/: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Крім цього, суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого /а.п. 32-37/, його ставлення до скоєного.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі в межах, визначених відповідною санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченого та його позицію стосовно міри покарання обвинуваченому, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, в зв`язку з чим приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
У відповідності до положень ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання, якщо він на протязі 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Іспитовий строк обвинуваченому відраховувати з дня проголошення вироку.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1