Справа №460/848/15-к
Провадження №1кп-460/218/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця за мобілізацією військової частини польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ), військове звання рядовий, раніше не маючого судимості,-
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.3 КК України,-

обвинувачений ОСОБА_5 , який з 19.05.2014 року проходить військову службу за мобілізацією та перебував на посаді кулеметника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_3 , яку з 03.03.2014 року переведено у вищу ступінь бойової готовності, а з 10.06.2014 року військову частину НОМЕР_2 відповідно до плану відмобілізування переведено на умовне найменування «військова частина-польова пошта НОМЕР_1 », в нічний час 14 жовтня 2014 року без належного дозволу командира самовільно покинув межі військової частини та прибув в АДРЕСА_1 за зареєстрованим місцем проживання до призову на військову службу, де проводив час на власний розсуд. В період з 16 жовтня по 29 жовтня 2014 року обвинувачений ОСОБА_5 стаціонарно лікувався в Клінічній лікарні ДТГО « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Після закінчення лікування обвинувачений ОСОБА_5 продовжив ухилятися від військової служби, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання, а в денний час 26 січня 2015 року обвинувачений ОСОБА_5 самостійно добровільно повернувся в розташування військової частини НОМЕР_2 , де про своє прибуття повідомив командування та приступив до виконання своїх службових обов`язків несення військової служби. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 як військовослужбовець військової служби за мобілізацією в період з 14.10.2014 року по 16.10.2014 року самовільно залишив без дозволу командира місце служби та військову частину без поважних причин, а з 30.10.2014 року по 26.01.2015 року після стаціонарного лікування не з`явився на службу без поважних причин, тривалістю понад місяць, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 ч.3 КК України.
Під час судового розгляду свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ст.407 ч.3 КК України обвинувачений ОСОБА_5 визнав та по суті обвинувачення показав, що до призову на військову службу за мобілізацією він проживав в м.Львові та працював на
посаді заступника завідувача відділом супермаркету «Барвінок». З 19 травня 2014 року він став проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 . Під час проходження служби через поганий стан здоров`я він проходив лікування. В жовтні 2014 року його стан здоров`я знову погіршився, він звертався в медичний пункт, але стан його здоров`я погіршувався і в після обідній час він вирішив поїхати додому без дозволу командира. По приїзді додому він звернувся за медичною допомогою і в період з 16 по 29 жовтня 2014 року лікувався стаціонарно в лікарні Львівської залізниці. Після лікування він на службу не повернувся, знаходився вдома. В січні 2015 року до нього подзвонили з військової прокуратури, після чого він прибув в розташування військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження служби. В скоєному він розкаюється, просить суворо його не наказувати, врахувати стан його здоров`я, наявність на його утриманні батька-інваліда, матір-пенсіонерки, молодших сестри та брата.
Враховуючи визнання вини обвинуваченим та показання обвинуваченого щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено вину обвинуваченого ОСОБА_5 у самовільному залишенні місця служби та військової частини без поважних причин, а також у нез`явленні після стаціонарного лікування на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, і його дії за ч.3 ст.407 КК України кваліфіковано правильно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність заподіяної шкоди, скоєння злочину внаслідок збігу обставин в державі під час проходження військової служби, добровільне припинення злочинного діяння, стан здоров`я обвинуваченого, наявність на утриманні чотирьох осіб. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, органом досудового розслідування та судом не встановлено.
З врахуванням обставин по справі, наявністю декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, його відношення до скоєного злочину та бажання продовжувати військову службу, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та попередження скоєння нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати покарання більш м`яке, ніж передбачено в санкції частини статті доведеного злочину, а саме у виді штрафу в дохід держави.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, та обрати покарання за ст.407 ч.3 КК України, застосувавши ст.69 ч.1 КК України, у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: