ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2015 року м.Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 22 січня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котюжани Мурованокуриловецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: 27.02.1991 року Барським районним судом Вінницької області за ст. 206 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі; 20.01.1997 року Барським районним судом Вінницької області за ст. 140 ч. 3 до п`яти років позбавлення волі; 28.07.2003 року Барським районним судом Вінницької області за ст. 187 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі; 20.06.2007 року Барським районним судом Вінницької області за ст.ст. 186 ч. 2, 307 ч. 2, ст. 71 КК України до 5 років6 місяців позбавлення волі; 20.07.2011 року Барським районним судом Вінницької області за ст. 309 ч. 2 , ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців; 27.06.2012 року Барським районним судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до трьох років позбавлення волі; 28.11.2014 року Барським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.3, ст. 263 ч.2, ст. 70 ч. 1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 16.01.2015 року Барським районним судом Вінницької області за ст. 301 ч. 2, ст. 70 ч.4 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі; 23.02.2015 року Барським районним судом Вінницької області за ст. 309 ч. 2, ст.. 395, ст.. 70 ч.1, ст. 70 ч.4 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

На початку липня 2011 року ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік водоймища в лісовому масиві поблизу смт. Копайгород Барського району Вінницької області знайшов предмет, який нагадував вогнепальну зброю кустарного виробництва, яку вирішив забрати собі, та заніс до себе додому в АДРЕСА_1 , тим самим привласнивши знайдене всупереч передбаченого законом порядку, де в подальшому зберігав її, маючи на меті умисел на її збут. 16.02.2015 року працівниками міліції на території автовокзалу м. Бар Вінницької області по вул. Святого Миколая було зупинено гр. ОСОБА_4 , та проведено його особистий огляд, на який останній надав свою письмову згоду, під час якого було виявлено та вилучено вищевказаний предмет, який ззовні нагадував вогнепальну зброю кустарного виробництва.

Згідно висновку експерта № 64-Б від 19.02.2015 року предмет, який було вилучено в гр. ОСОБА_4 є ручною гладкоствольною вогнепальною зброєю, саморобним однозарядним пристроєм, конструкція якого дозволяє проводити постріли мисливськими патронами 16-го калібру та який придатний для проведення пострілів.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні, свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та пояснив, що він дійсно на початку липня 2011 року неподалік водоймища в лісовому масиві поблизу смт. Копайгород Барського району знайшов вогнепальну зброю кустарного виробництва, яку забрав до дому. Через скрутне матеріальне положення вирішив продати зброю. 16.02.2015 року працівниками міліції на території автовокзалу м. Бар Вінницької області було вилучено зброю.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина доводиться дослідженими у судовому засіданні письмовими документами: рапортом співробітника ВКР про виявлення злочину; протоколом огляду місця події від 16.02.15 року яким зафіксовано факт виявлення та вилучення у обвинуваченого предмету схожого на вогнепальну зброю кустарного виробництва; висновком експерта № 64-Б від 19.02.2015 року згідно якого предмет, який було вилучено в гр. ОСОБА_4 є ручною гладкоствольною вогнепальною зброєю, саморобним однозарядним пристроєм, конструкція якого дозволяє проводити постріли мисливськими патронами 16-го калібру та який придатний для проведення пострілів; постановою про визнання речовими доказами ручної гладкоствольної вогнепальної зброї від 23.02.2015.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 була повністю доведена i його дії слід кваліфікувати за ст. 263 ч. 1 КК України, тобто незаконне поводження зі зброєю, кваліфікуючою ознакою якого є носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї (крім гладко ствольної мисливської).

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочинну, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, негативно характеризується по місцю проживання, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину, а також обставину, яка пом`якшує покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

По кримінальному провадженню проводилася судова балістична експертиза експертами НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, за проведення вказаної експертизи та виготовлення висновку № 64-Б від 19.02.2015 року склали 737,10 гривні. А тому, відповідно до ст.ст.118, 122, 126 ЦПК України підлягають до стягнення на користь держави з обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, зарахувавши покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 23.02.2015 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженню ручну гладкоствольну вогнепальну зброю, яка поміщена до спец пакета № 3343851 та перебуває на зберіганні в ВРЗ УМЗ УМВС України у Вінницькій області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 737,10 грн. процесуальних витрат на залучення експерта.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Барський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: