АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11- 98/2007р. Головуючий по 1 інстанції
Категорія СТ.307 ч.2 КК Савранський О.А.
Доповідач в апеляційній інстанції Охріменко І.К.
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 лютого 2007 р. Колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Охріменка І.К.

суддів Євтушенка В.Г., Шкреби Р.Д.

за участю прокурора Демиденко С.А.

засудженого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Черкаси кримінальну справу за апеляціями прокурора
Корсунь-Шевченківського району, засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_3 на вирок Корсунь-Шевченківського
районного суду Черкаської області від 20.10.2006
року, яким

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, не працю­ючий, маючий на утриманні
неповнолітню дитину, судимий 22.02.2006 року Корсунь-Шевченківським
районним судом за ст.309 ч.І КК Украї­ни на 1 рік позбавлення волі, з застосуванням вимог ст.75 КК
України, з іспитовим строком на 1 рік

засуджений за ч.2 ст. 307 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/3 частини

майна, яке є його власністю.

На підставі ст.70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів,
шляхом поглинення менш

суворого покарання , призначеного за вироком
Корсунь-Шевченківського районного суду від

22.02.2006 року більш суворим з приєднанням до основного покарання додаткового

покарання у вигляді конфіскації 1/3 частини майна остаточно визначено
ОСОБА_1 до

відбування 7 років позбавлення волі з
конфіскацією 1/3 частини майна, що є його особистою

власністю.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 залишено попередню-утримання під вартою, а

строк відбування
йому покарання визначено рахувати з 03.05.2006
року, з часу його

затримання.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати по справі за проведення хімічної
експертизи

в сумі 94 грн. 15 коп. та вирішена доля речових доказів, відповідно до вимог ст. 81 КПК

України, -

встановила:

Згідно
вироку, ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те, що він в листопаді 2005 року близько 18 год. на пустирі,
що знаходиться біля магазину в АДРЕСА_1, зірвавши гілки з рослин конопель,
придбавши таким чином, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс
/маріхуану/, після чого переніс їх у будинок по місцю свого проживання, де
висушив їх та відокремив листя, яке подрібнив, виготовивши, з метою збуту,
вказаний наркотичний засіб в кількості 39,
09 гр., який зберігав у цьому будинку до 02.05.2006
року, після чого в цей день, близько 16
год. по місцю свого проживання незаконно збув громадянину ОСОБА_4 вказаний
наркотичний засіб в кількості 29,
88 гр. за 30 грн.
Решту маріхуани в кількості 9, 21 гр. ОСОБА_1 з метою збуту зберігав в своєму
будинку, яку 03.05.2006 року вилучили працівники міліції. В своїх апеляціях:

-прокурор, не заперечуючи доведеності вини ОСОБА_1 та правильності
кваліфікації його дій, просить вирок в частині призначення засудженому
покарання скасувати та апеляційному суду постановити свій вирок, посилаючись на
те, що суд першої інстанції неправильно застосував кримінальний закон, а саме,
що ОСОБА_1 необхідно було призначати покарання за сукупністю вироків, на
підставі ст.71 КК України, а тому просить на підставі цієї норми кримінального
закону призначити засудженому покарання у вигляді 7 років 8 місяців
позбавлення волі з; конфіскацією 1/3 частини майна, яке є його особистою власністю.

-засуджений ОСОБА_1 просить скасувати вирок, посилаючись на те, що суд, на
його думку, дав невірну оцінку показанням свідків, допитаних в судовому
засіданні, які апелянт вважає протирічивими, та не допитав необхідних свідків
по обставинах справи, посилається на те, що визнавальні показанні в частині
продажі маріхуани ОСОБА_4 він дав в результаті застосування до нього з боку
працівників міліції фізичного та психічного насильства.

-захисник ОСОБА_3 просить змінити вирок в частині кваліфікації дій ОСОБА_1
та призначенні йому покарання, вважає необхідним дії засудженого кваліфікувати
за ст.309 ч.2 КК України та з урахуванням, обставин, що пом'якшують покарання,
застосувати вимоги ст.69 КК України, призначивши засудженому покарання нижче
від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.309 КК України. При цьому,
захисник посилаючись на показання в судовому засіданні засудженого, який не
визнав своєї вини у збуті ним наркотичного засобу та давши аналіз показанням
свідків, допитаних в судовому засіданні та іншим доказам по справі, вважає не
доведеним вину ОСОБА_1 у продажі ним маріхуани громадянину ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_1
та його захисника ОСОБА_2, підтримавших апеляції засудженого та захисника
ОСОБА_3, міркування прокурора, підтримавшої апеляцію прокурора
Корсунь-Шевченківського району, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи
зазначених апеляцій, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому
задоволенню, а вирок в частині призначення ОСОБА_1 покарання
підлягає скасуванню з винесенням нового вироку по справі з наступних підстав.

Висновок суду, щодо доведеності винії засудженого ОСОБА_1 в незаконному
придбанні, виготовленні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті
особливо-небезпечного наркотичного засобу -
канабісу/ маріхуани /
при обставинах, наведених у вироку, відповідає матеріалам справи та
грунтується на доказах, досліджених в судовому засіданні, яким суд дав належну
оцінку.

Так, свідок ОСОБА_4 на протязі досудового та судового слідства давав
послідовні свідчення про обставини придбання ним у ОСОБА_1 зазначеного
наркотичного засобу за 30
грн., які він підтвердив на очній ставці з засудженим.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дали показання про те, що вони були присутні, як
поняті, під час вилучення наркотичного засобу в ОСОБА_4, який пояснив

при
цьому, що придбав його в ОСОБА_1 Вказані показання підтвердив і свідок,
працівник міліції ОСОБА_7.

Крім того, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили про те, що
вони як поняті, були присутні при проведенні обшуку, в будинку ОСОБА_1, під час
якого були вилучені наркотичні засоби-маріхуана.

Винність засудженого ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного
злочину підтверджується й іншими доказами, наведеними у вироку.

Зокрема, засуджений під час досудового слідства давав неодноразові
показання про обставини придбання, зберігання та продажі ним маріхуани за ЗО
грн. ОСОБА_4, які узгоджуються з наведеними у вироку доказами щодо вчинення
зазначеного злочину.

Посилання ОСОБА_1 в своїй апеляції на те, що ці показання він давав
внаслідок застосування до нього з боку працівників міліції фізичного та
психічного насильства є безпідставними, так як вказані обставини перевірялися
під час судового засідання і не знайшли свого підтвердження, про що також свідчить
і постанова помічника прокурора Корсунь-Шевченківського району Олійника СВ. від
29.09.2006 року про
відмову в порушенні кримінальної справи за ст.365 ч.2 КК України стосовно
працівників міліції за відсутністю в їх діях складу злочину.

При таких обставинах доводи апеляцій засудженого та його
захисника про недоведеність вини ОСОБА_1 у збуті ним наркотичного засобу є
безпідставними.

Посилання в цих апеляціях на те, що. суд за клопотаннями
засудженого та його захисника не допитав ряд свідків і що це є підставою для
скасування вироку є необгрунтованим, так як у суду було достатньо доказів для постановления обвинувального
вироку.

Дії
ОСОБА_1 за ч.2 ст.307 КК України кваліфіковано вірно. Проте, суд при
призначенні покарання ОСОБА_1,, на підставі ст.70 КК України за сукупністю
злочинів, допустив помилку, так як злочин засудженим вчинено після постановления вироку
Корсунь-Шевченківським районним судом від 22.02.2006
року, а тому ОСОБА_1 необхідно призначити покарання за сукупністю вироків,
згідно вимог ст. 71 КК
України.

Разом з тим, колегія суддів вважає необхідним пом'якшити
призначене ОСОБА_1 покарання, враховуючи наступне.

Суд при призначенні підсудному покарання не вбачав
обставин, які б обтяжували таке покарання. По місцю свого проживання ОСОБА_1
характеризується задовільно, має на утриманні неповнолітню дитину, маса
проданого ним наркотичного засобу приближається більше до невеликого розміру,
передбаченого діючим законодавством, а тому колегія судців вважає за можливе
пом'якшити призначене засудженому покарання та на підставі ст. 71 КК України
частково приєднати до нього не відбуте покарання за вироком
Корсунь-Шевченківського районного суду від 22.02.2006 року, залишивши призначене судом першої інстанції
додаткове покарання у вигляді конфіскації 1/3
частини майна, яке належить засудженому.

При таких обставинах апеляції підлягають частковому
задоволенню, а саме скасування вироку в частині призначення ОСОБА_1 покарання
та постановления нового
вироку.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.362, 366, 378, 379 КПК України,
колегія суддів, -

засудила:
Апеляції прокурора Корсунь-Шевченківського району, а також засудженого ОСОБА_1
та його захисника ОСОБА_3 задоволити частково.

Вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 20 жовтня 2006 року в частині
призначення покарання засудженому ОСОБА_1 скасувати.

Призначити ОСОБА_1 за ч.2 ст.307 КК України покарання у
вигляді п'яти років позбавлення волі з конфіскацією 1/3 частини майна, яке є
його особистою власністю.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до даного покарання
частково приєднати не відбуте покарання за вироком Корсунь-Шевченківського
районного суду Черкаської області від 22.02.2006 року у вигляді одного місяця
позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_1 покарання п'ять років і один
місяць позбавлення волі з конфіскацією 1/3
частини майна, яке є його особистою власністю.

В решті вирок
суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено в касаційному порядку учасниками процесу до
Судової палати в кримінальних справах Верховного суду України на протязі одного
місяця з часу його проголошення, а засудженим в цей же строк з часу отримання
ним копії даного вироку.