Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
розглянула в судовому засіданні 28
серпня 2008 року у м. Києві кримінальну справу за касаційними скаргами ОСОБА_1
і ОСОБА_2 на вирок апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2008 року,
в с т а н о в и л а:
Вироком
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2008 року

ОСОБА_1,

1981 року народження,

громадянин Грузії,

та

ОСОБА_2,

1966 року народження,

громадянин Грузії, -

обидва засуджені:

-
за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі кожен.

Вироком
апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2008 року зазначений вирок
щодо ОСОБА_1 скасований: його засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років
позбавлення волі.

Вирок
щодо ОСОБА_2 залишено без змін.

Засуджені
визнані винними у вчиненні злочинів за таких обставин.

27
листопада 2006 року між 8 год. 30 хв. і 16 год. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за
попередньою змовою з метою крадіжки підійшли до будинку а.

Згідно
домовленості ОСОБА_2 залишився на вулиці спостерігати за оточуючою обстановкою,
а ОСОБА_1, зламавши замок, проник у квартиру № 32, звідки викрав відеокамеру “Soni”, цифровий фотоапарат
“Soni”, золоті вироби, а
всього на суму 9 600 грн., чим спричинили шкоду гр. ОСОБА_3.

4
грудня 2006 року між 14 та 16 годинами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 повторно, за
попередньою змовою, з метою крадіжки прийшли до будинку № 72 по вулиці Дачній у
м. Білій Церкві. ОСОБА_2 залишився спостерігати на вулиці за оточуючою
обстановкою, а ОСОБА_1, зламавши вхідні двері, проник у квартиру № 34, звідки
викрав золоті гроші і вироби на загальну
суму 1 500 грн., спричинивши цим шкоду ОСОБА_4.

20
грудня 2006 року між 12 год. 30 хв. і 14 год. 30 хв. ОСОБА_1 і ОСОБА_2
повторно, за попередньою змовою, з метою крадіжки прийшли до будинку № 45 по вулиці Щорса у м. Білій Церкві.

Як
і раніше, ОСОБА_2 залишився на вулиці спостерігати за оточуючою обстановкою, а
ОСОБА_1, зламавши вхідні двері, проник у квартиру № 180, звідки викрав
мобільний телефон “Моторола”, чоловічий светр, золотий ланцюжок, а всього на
суму 2 300 грн., чим заподіяв шкоду гр. ОСОБА_5.

У
касаційних скаргах:

-
ОСОБА_1, не заперечуючи доведеність вини і правильність
кваліфікації його дій, покликається на суворість покарання.

На
його переконання, у справі є кілька пом'якшуючих покарання обставин, які давали
підстави апеляційному суду застосувати ст. 69 КК України, але натомість суд
посилив призначене покарання.

ОСОБА_1
просить змінити вирок апеляційного суду і залишити покарання, призначене
місцевим судом;

-
засуджений ОСОБА_2 також не оспорює фактичні обставини справи і просить
пом'якшити покарання, застосувавши ст. 69 КК України, оскільки його роль у
вчиненні злочину є другорядною і у справі є декілька пом'якшуючих покарання
обставин.

Заслухавши
доповідь судді, виступ прокурора, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають.

Висновок
суду про винність ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, за які вони засуджені,
ґрунтується на зібраних у справі і перевірених у суді доказах, оцінених у
сукупності, що у скаргах не оспорюється.

Дії
засуджених кваліфіковані правильно.

Призначене
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу кожного з
засуджених, пом'якшуючі покарання обставини.

Суд
врахував роль і ступінь участі у злочинах ОСОБА_1 і ОСОБА_2, з урахуванням чого
їм диференційовано покарання.

Ті
пом'якшуючі покарання обставини, на які обидва засуджені покликаються у скаргах
враховані судом таким чином, що ОСОБА_2 призначена мінімальна міра покарання,
передбачена санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, а ОСОБА_1 - близька до
мінімальної.

Призначення
покарання засудженим із застосуванням ст. 69 КК України КК України є правом, а
не обов'язком суду, як це випливає із зазначеної статті.

На
підставі наведеного, керуючись ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційні
скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а вирок апеляційного суду Київської області від 16 квітня 2008
року щодо них залишити без змін.

С у д д і:

Верещак В.М. Канигіна
Г.В. Мороз М.А.