Справа №-613/1954/14-к Провадження №-1-кп/613/35/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року

Богодухівський районний суд Харківської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеному в ЄРДР під №0000661, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухів, Харківської області, громадянина України, розлученого, освіта базова загально-середня, що не працює, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 14.03.2011 року Богодухівським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 120 годин суспільних робіт, 2) 29.11.2011 року Богодухівським районним судом Харківської області за ст. 309 ч. 1, 289 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі. 11.06.2014 року звільнений від відбуття покарання на підставі постанови Жовтневого районного суду Харківської області на підставі ст. 2 Закону України « Про амністію» від 08.04.2014 року,

- підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 22 жовтня 2014 року близько 08-00 години, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщені літньої кухні домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, викрав зі столу мобільний телефон «Samsung GT-E1200I» вартістю 156 грн. 75 коп., який належить останньому, після чого з місця пригоди зник, а викрадене обернув на свою користь, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитаний в суді ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому злочині визнав повністю, не заперечував обставини викладені вище, при цьому заявив, що не наполягає на допиті свідків по справі, оскільки не заперечує їх свідчення.

Потерпілий ОСОБА_5 надав заяву про проведення судового розгляду по даній справі за його відсутності, свідчення, дані на досудовому слідстві, підтримує повністю, матеріальних претензій до підсудного не має, оскільки шкода йому відшкодована працівниками міліції. Не заперечує проти розгляду справи без виклику свідків в порядку ч.3 ст. 349 КПК України. При призначенні покарання ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

Враховуючи клопотання учасників судового провадження, суд визнає за недоцільне досліджувати докази, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд переконався в тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, та у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій. При цьому вони розуміють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, та кваліфікує його дії за ст. 185 ч. 2 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику особи обвинуваченого, яка полягає в тому, що він раніше неодноразово судимий, не працює, перебуває під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочину відносно ст. 309 КК України.
Суд не визнає обставиною, що пом`якшуючим покарання відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, оскільки матеріальну шкоду відшкодував не він.

За таких обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі.

При цьому, суд вважає за не можливе застосування до ОСОБА_4 положень ст.ст. 75, 76 КК України, та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки останній не проживає за місцем реєстрації, неодноразово судимий, та кожен наступний злочин вчиняв безпосередньо після відбування покарання за попереднім вироком.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

По справі маються судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 196,80 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369,370,373,374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його прибуття до місця відбування покарання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обрану у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 в прибуток держави судові витрати - вартість проведеної експертизи, в розмірі 196 (сто дев`яносто шість) грн. 80 (вісімдесят) копійок.

Речовий доказ: мобільний телефон «Samsung GT-E1200I», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 вважати повернутим власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

СУДДЯ