Справа № 161/4673/15-к
Провадження № 1-кс/161/1294/15
У Х В А Л А

м. Луцьк 16 квітня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Луцьк клопотання слідчого слідчого відділу Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до речей і документів,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури м. Луцька ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, що знаходяться в володінні ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 31.10.2014 року з 13.00 годин по 16.30 годин, невстановлена особа, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом зламу замка вхідних дверей, проникла до належної ОСОБА_6 квартири, таємно викрала паспорт, ідентифікаційний код, посвідчення інваліда, посвідчення учасника війни, а також грошові кошти в сумі 259 000,00 гривень. Чим спричинила останній майнової шкоди у великих розмірах. Вищевказані дії кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та відомості про вказане кримінальне правопорушення 01.11.2014 року внесено до ЄРДР за № 0002850 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Допитана в кримінальному провадженні в якості потерпілої ОСОБА_6 дала показання про те, що дійсно 31.10.2014 року мало місце таємне викрадення її майна з квартири АДРЕСА_2 . Потерпіла повідомила, що в неї також викрали банківську картку ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_1 . В подальшому, 31.10.2014 року з даної картки невідомою особою були зняті грошові кошти в сумі 1 500,00 гривень. Відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_6 , з даної банківської картки 31.10.2014 року проводилося зняття готівки в банкоматі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який перебуває у володінні ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », котрий розташований в АДРЕСА_3 . Зважаючи на викладене, з метою перевірки та підтвердження показів ОСОБА_6 , та встановлення особи, котра вчинила даний злочин, виникла необхідність у вилученні у ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ресей та документів, а саме інформації з камер спостереження банкомата « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який перебуває у володінні ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », котрий розташований в АДРЕСА_3 . Просить суд надати тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме, інформацію з камер спостереження банкомата « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який перебуває у власності та володінні ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », котрий розташований в АДРЕСА_3 за 31.10.2014 року.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у відповідності до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання з підстав у ньому викладених. Просили клопотання задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, дослідивши письмові матеріали клопотання, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Судом при розгляді клопотання встановлено, що в провадженні СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області знаходиться кримінальне провадження за № 0002850, внесене до ЄРДР 01.11.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Також судом при розгляді клопотання встановлено і це вбачається із змісту самого клопотання та доданих до нього матеріалів, що стороною кримінального провадження до клопотання не додано жодного документа, який підтверджує наявність достатніх підстав вважати, речі та документи до яких слідчий просить надати доступ дійсно знаходяться у володінні ПАТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Також встановлено і це вбачається із змісту самого клопотання, що слідчим в обґрунтування клопотання взагалі не мотивовано та не наведено достатніх підстав вважати, що речі та документи до яких слідчий просить надати доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Також судом встановлено, що стороною кримінального провадження не обґрунтовано та не доведено в ході судового розгляду клопотання можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що стороною кримінального провадження при зверненні до суду з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 не виконано вимоги ст. 160 та ч. 6 ст. 163 КПК України. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 162-164 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Відмовити слідчому слідчого відділу Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1