Справа № 610/555/15-к
Провадження № 5/610/74/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,у відсутності : представників: ВЦ №106, спостережної комісії Балаклійської РДА та засудженого, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням начальника Балаклійського виправного центру УДПтС України в Харківській області (№106) і голови спостережної комісії Балаклійської районної Державної адміністрації Харківської області про умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, раніше судимого:

Первомайським міськрайонним судом Харківської області :

· 28.10.2011 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Засудженого тим же судом 19.04.2012 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.304, ст.70,71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, відповідно до ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23.04.2013 року зараховано у строк покарання час перебування під вартою з 29.07.2011 року по 28.10.2011 року, на підставі ст.82 КК України, відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.06.2014 року, замінено невідбуту частину покарання 2 роки 5 місяців на обмеження волі, зараховано у строк покарання час слідування під вартою до виправного центру за правилами ст. 72 КК України, а саме: 28 днів.

Початок строку: 05.01.2012 року, кінець строку: 09.10.2016 року.

ВСТАНОВИВ:
Адміністрація Балаклійського виправного центру УДПтС України в Харківській області (№106) звернулася до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що за час відбування покарання він має сумлінну поведінку та ставлення до праці. Характеризується позитивно. Має заохочення, стягнень немає. Прибув до установи 04.07.2014 року, відбув необхідну частину покарання, що є умовою для умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_4 подавдо суду заяву з проханням розглянути питання про умовно-дострокове звільнення без його участі.

Представник адміністрації Балаклійського виправного центру (№ 106) до суду не з`явився, надав заяву в якій просив про розгляд справи за його відсутності.
Прокурор заперечував проти задоволення подання, оскільки не сплив строк, передбачений ч. 8 ст. 154 КВК України для представлення до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та засуджений не довів свого виправлення.
Ознайомившись з матеріалами справи , вивчивши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку прокурора, врахувавши заяви засудженого та представника ВК №106, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання адміністрації виправного центру відмовити, враховуючи наступне:

Підставами застосування умовно-дострокового звільнення є:
1) доведеність виправлення засудженого;
2) фактичне відбуття ним не менше половини, двох третин, трьох чвертей встановленого вироком суду строку покарання .
Умовно дострокове звільнення носить заохочувальний характер і пов`язується із правомірною поведінкою відбуваючого покарання, добросовісним ставленням до праці, проведених виховних заходів. На підставі зазначених показників можливо зробити висновок, що засуджений для свого виправлення не потребує повного відбування покарання.
Застосування умовно-дострокового звільнення призначається для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів. Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликані тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні нею покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 прибув до Балаклійського виправного центру № 106 з СІЗО м.Харкова 04.07.2014 року.
Згідно довідки ВЦ №106, станом на 18.02.2015 року засуджений відбув більше ніж 2/3 строку покарання. Невідбута частина покарання становить 1 рік 7 місяців 21 день.
Згідно п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.
Тобто, після ухвалення рішення суду від 06.06.2014 року засуджений ОСОБА_4 відбув менше 2/3 цього більш м`якого покарання.
Як вбачається із матеріалів справи, засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується позитивно, має 6 заохочень, стягнень немає. Міру покарання, що призначена судом визнає справедливою.

Вимогами п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Як встановлено з матеріалів особової справи на засудженого він вчиняв багатоепізодні злочини, втягнув в злочинну діяльність неповнолітнього. Крім того, вчинив злочини у період відбування покарання з випробуванням. Також матеріали справи не містять даних про відшкодування завданих ОСОБА_4 матеріальних збитків.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення, у зв`язку з чим подання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись, ч.ч.2,3 ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні подання адміністрації Балаклійського виправного центру УДПтС України в Харківській області (№ 106 ) про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 днів.
Суддя: