Справа № 146/348/13-к
Провадження №11-кп/772/381/2013
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
Доповідач : Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2013 року

Апеляційний суд
Вінницької області

в
складі:

головуючого: Бурденюка
С.І.

суддів : Кривошеї
А.І., Спринчука В.В.

при секретарі: Луполі
М.А.

за участю прокурора:
Миколайчука Д.Г.

обвинуваченого: ОСОБА_2

захисника - адвоката ОСОБА_3

розглянула «20» грудня 2013 року у
відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці кримінальне провадження №
11-кп/772/381/2013 за апеляційною скаргою
заступника прокурора Вінницької
області Хряпи О.В., за апеляційною
скаргою зі змінами захисника ОСОБА_3 та
апеляційною скаргою зі змінами
обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок
Томашпільського районного суду
Вінницької області від 25.09.2013 р. , яким ,
-

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України,

проживаючого АДРЕСА_2

раніше несудимого

Визнаний винним за ч. 1 ст. 115 КК
України та засуджений до 15 років
позбавлення волі, за ч.1 ст. 263 КК України
до 3 років позбавлення волі . На
підставі ст. 70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточно призначено
ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення
волі на п'ятнадцять років.

Вирішено долю речових доказів.

Як встановлено вироком, 25 грудня 2012
року біля 17 год. 30 хв. спорядив наявний
у нього обріз мисливської рушниці «
ТОЗ - БМ » 16 калібру та двома
мисливськими набоями , які у жовтні 2012
року незаконно придбав у
невстановленої слідством особи та
зберігав за місцем його проживання
АДРЕСА_2 , та вирушив до будинку ОСОБА_4
, який розташований по АДРЕСА_1.

Зустрівши по дорозі свого знайомого
ОСОБА_5 , який не був обізнаний з його
намірами щодо вчинення вбивства
ОСОБА_4 , ОСОБА_2 запропонував
останньому піти разом із ним та
викликати ОСОБА_4 із квартири .
Погодившись на прохання ОСОБА_2 , ОСОБА_5
подзвонив у дзвінок вхідних дверей
квартири АДРЕСА_1 та попросив дружину
ОСОБА_4 ,ОСОБА_6 , покликати чоловіка для
розмови.

Після цього ,ОСОБА_2 ,реалізовуючи свій
злочинний намір , діючи умисно,
усвідомлюючи суспільну небезпеку
своїх дій та передбачаючи настання
наслідків у вигляді смерті
потерпілого , у той час ,коли ОСОБА_4
вийшов із квартири , витягнув з - під
поли пальто обріз мисливської рушниці
та здійснив два постріли в останнього
. Від отриманих тяжких тілесних
ушкоджень у вигляді проникаючого
вогнепального поранення черевної
порожнини з пошкодженням петель
тонкого кишківника , судин брижі та
лівої нирки що ускладнилось
кровотечею з пошкодженням органів та
крововиливом у черевну порожнину ,
згідно висновку судово - медичної
експертизи №130 від 26.12.2012 року, ОСОБА_4
помер на місці події .

Крім того, ОСОБА_2 в жовтні 2012 року
поблизу центрального автовокзалу , що
розташований по вул.. Київській м.
Вінниця, за 300 грн. незаконно придбав у
невстановленої слідством особи обріз
мисливської рушниці 16 калібру та 8
мисливських набоїв . Придбаний обріз
рушниці та набої ОСОБА_2 зберігав у
своєму будинку по АДРЕСА_2 без
передбаченого законом дозволу.

Після умисного вбивства ОСОБА_4 , що
мало місце ІНФОРМАЦІЯ_2 біля 17 год. 30 хв.
, ОСОБА_2 обріз рушниці та 6 набоїв
заховав у лісі поблизу колишнього
військового містечка смт. Вапнярка
Томашпільського району Вінницької
області .

У ході огляду місця події за участю
ОСОБА_2 у вказаному останнім місці 29
грудня 2012 року зазначена зброя та
боєприпаси були вилучені працівниками
міліції . Згідно висновку судово -
балістичної експертизи № 2-Б/2 від 21.01.2013
року , зброя , вилучена 29.12.2012 року під
час огляду місця події в лісі смт.
Вапнярка являється нестандартною
гладкоствольною вогнепальною зброєю -
обрізом мисливської рушниці 16 калібру
моделі « ТОЗ - БМ » , заводський номер
НОМЕР_1 ( курки), 1961 року виготовлення ,
виробництва СРСР, придатним для
проведення пострілів мисливськими
патронами 16 калібру , а 6 вилучених
набоїв являються мисливськими набоями
16 калібру , призначеними для стрільби
з гладко ствольних мисливських
рушниць 16 калібру , виготовлені
заводським способом та придатні для
стрільби. Згідно висновку судово -
балістичної експертизи № 3-Б від 15.01.2013
року , предмети , вилучені з будинку по
АДРЕСА_1 25.12.2012 року у ході огляду місця
події , а також під час судово -
медичного розтину трупа ОСОБА_4 ,
являються частинами мисливського
бойового припасу - стріляною дріб'ю
діаметром 5,25 мм (5/0), яка
використовується для спорядження
патронів до гладко ствольної
мисливської зброї .

У своїй апеляційній скарзі заступник
прокурора Вінницької області Хряпа
О.В. просив скасувати вирок
Томашпільського районного суду
Вінницької області від 25.09.2013 р. В
частині призначеного покарання через
його невідповідність тяжкості
кримінального правопорушення та особі
обвинуваченого. Просив постановити
свій вирок, яким призначити ОСОБА_2
покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді
11 років позбавлення волі, за . 1 ст. 263 КК
України у виді 3-х років позбавлення
волі. На підставі ст.. 70 ч. 1 КК України
шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим призначити
ОСОБА_2 остаточне покарання у виді 11
років позбавлення волі.

Свої вимоги мотивував тим, що суд при
призначенні покарання ОСОБА_2 не
врахував те, що останній позитивно
характеризується за місцем проживання,
не перебуває на обліку у нарколога та
психіатра, раніше не судимий.

А також у зв'язку з порушенням вимог
кримінально - процесуального закону, а
саме питання про відшкодування
процесуальних витрат у сумі 4 208 , 60
копійок за проведення дослідження
вирішено на користь НДЕКЦ при УМВС
України у Вінницькій області , а не на
користь держави, тому просить змінити
резолютивну частину вироку в частині
стягнення судових витрат .

У своїй апеляційній скарзі
обвинувачений ОСОБА_2 просив вирок суду
відносно нього скасувати, зазначаючи
те, що він свою вину не визнає та даних
злочинів не вчиняв. Також вказує, що
давав неправдиві показання про
вчинення злочинів лише через те. що
працівниками міліції на нього чинився
тиск.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2 вніс зміни до апеляційної
скарги .А саме зазначив суду ,що
повністю визнає вину за ч. 1 ст. 115 КК
України , щиро розкаявся, просив суд
суворо не карати .

Захисник ОСОБА_3 думку свого
підзахисного підтримав, просив суд
врахувати те ,що ОСОБА_2 визнав свою
вину в скоєнні злочину передбачену ч.1
ст. 115 КК України ,щире каяття, просив
суворо не карати. А також те , що
протягом всього судового засідання
обвинувачений визнавав фактичні
обставини справи не визнаючи
кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.115 КК
України .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3
змінив апеляційну скаргу , підтримав
процесуальну позицію обвинуваченого
ОСОБА_2 просив суд врахувати те ,що
ОСОБА_2 визнав свою вину в скоєнні
злочину передбачену ч.1 ст. 115 КК України
,щире каяття, просив суворо не карати. А
також те , що протягом всього судового
засідання обвинувачений визнавав
фактичні обставини справи не визнаючи
кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.115 КК
України .

Заслухавши доповідача , думку
прокурора , який зазначив про
законність вироку суду, думку
захисника ОСОБА_3 , який змінив вимоги
апеляційної скарги,та просив
задовольнити апеляційну скаргу
прокурора , призначити покарання
ОСОБА_2 більш м'яке, думку ОСОБА_2 , який
змінив вимоги власної апеляційної
скарги,не заперечував проти
апеляційної скарги прокурора та
просив пом'якшити йому призначене
покарання , при цьому повністю визнаючи
вину, колегія суддів вважає, що
апеляція державного обвинувача ,
засудженого ОСОБА_2 зі змінами та
захисника ОСОБА_3 зі змінами -
підлягають до задоволення.

До таких висновків колегія суддів
прийшла з наступних мотивів .

Відповідно до вимог ст. 404 КПК
України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України
- судове рішення повинно бути законним,
обґрунтованим і вмотивованим.

Доведеність вини обвинуваченого
ОСОБА_2 в апеляційних скаргах зі
змінами в судовому не оскаржується .

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2
в скоєні злочину, за який він
засуджений, при обставинах, викладених
у вироку, є обґрунтованим, суд дав вірну
юридично-правову оцінку і визначив
кваліфікацію дій ОСОБА_2 ч.1 ст. 115 КК
України , яку ніхто не оскаржує.

Відповідно ст.414 КПК України
невідповідним ступеню тяжкості
кримінального правопорушення та особі
обвинуваченого визнається таке
покарання, яке хоч і не виходить за
межі, встановлені відповідною статтею
(частиною статті) закону України про
кримінальну відповідальність, але за
своїм видом чи розміром є явно
несправедливим через м'якість або
суворість.

В ч.2 ст.65 КК України зазначено «Особі
, яка вчинила злочин , має бути
призначено покарання , необхідне та
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів».

Обираючи підсудному покарання, суд
виходить із встановленої ст. 50 КК
України його мети - кари.

Так ,в судовому засіданні з
достовірністю визначено остаточну
юридично правову кваліфікацію дій
обвинуваченого , а саме вчинення ним
злочину передбаченого ст..115 ч.1 КК
України , який згідно ст.. 12 КК України є
особливо тяжким злочином . Суд вірно
дійшов висновку , що виправлення та
перевиховання засудженого можливе
лише за умови ізоляції його від
суспільства , з призначенням покарання
у виді позбавлення волі на певний
строк.

Разом тим, колегія суддів вважає, що
призначене покарання ОСОБА_2 при
встановлених обставинах справи є
занадто суворим .Колегія суддів вважає
,що призначення покарання засудженому
у виді позбавлення волі має на меті
виховний характер його досягнення не
лише за рахунок збільшення терміну
покарання у відповідності до санкції
конкретної статті Кримінального
Кодексу України, а враховуючи
особливості і враховуючи те чи є
підстави , в якому порядку і в яких
межах повинен бути призначений
підсудному певний вид покарання і
конкретна його міра. Такі висновки
можна зробити і з поведінки
обвинуваченого після вчиненого -
ОСОБА_2 щиро розкаявся при
апеляційному розгляді справи За місцем
проживання ОСОБА_2 характеризується
позитивно. В силу ст.. 89 КК України є
особою не судимою, тобто в даному
конкретному випадку суд зобов'язаний
реалізувати принципи законності,
справедливості , обгрунтованності,
доцільності та індивідуалізації
покарання, виходячи із завдань
поставлених перед кримінальним
законом ( ст.. 1 КК України).

На думку колегії суддів все
наведене вище дає юридично-правові
підстави суду зменшити ОСОБА_2 строк
призначеного покарання , що буде
справедливим та законним.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає , що всі доводи апеляційної
скарги заступника прокурора області
Хряпи О. щодо незаконності вироку
Томашпільського районного суду від
25.12.2013 року , через невідповідність
призначеного покарання ступеню
тяжкості вчиненого злочину та особі
засудженого внаслідок суворості є
обґрунтованими та законними , а тому
підлягають до задоволення.

.

З тих же мотивів та підстав
підлягають до задоволення і апеляції
зі змінами обвинуваченого ОСОБА_2 та
його захисника ОСОБА_3

Крім того, колегія суддів вважає ,що з
резолютивної частини вироку слід
виключити вказівку про стягнення з
ОСОБА_2 судових витрат на користь УМВС
України в особі НДЕКЦ УМВС України у
Вінницькій області , зазначивши
«стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судові витрати в сумі 4 208 , 60
копійок»

Керуючись ст. ст. 404, 405, 419 КПК
України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О
В И Л А :

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Вінницької області Хряпи О.В.
- задовольнити.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_3
та обвинуваченого ОСОБА_2 змінами
задовольнити .

Вирок Томашпільського районного
суду Вінницької області від 25.09.2013 р.
скасувати в частині призначеного
покарання.

ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 115 КК України
призначити покарання у виді 10 (десяти)
років позбавлення волі.

ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 263 КК України
призначити покарання у виді 3 (трьох)
років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України ,
шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим остаточне
покарання ОСОБА_2 визначити у виді 10
(десяти) років позбавлення волі.

Зазначити в резолютивній частині
вироку «стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судові витрати в сумі 4 208 , 60
копійок».

В решті вирок залишити без змін.

На судове рішення може бути подано
касаційну скаргу протягом трьох
місяців з дня проголошення до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді:

Кривошея А.І.
Бурденюк С.І. Спринчук В.В.

З оригіналом вірно.