Кримінальне провадження № 1-кп/331/438/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2014 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, не заміжньої, не працює, має не повну середню освіту, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягалась до кримінальної відповідальності:
09.04.2003 року Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 1 КК України - засуджена до позбавлення волі строком на 1 рік з випробувальним терміном 1 рік;
05.03.2007 року Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ст. 146 ч. 2 КК України - засуджена до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;
24.07.2012 року Комунарським р/с м. Запоріжжя за ст. 190 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України - засуджена до 2 років позбавлення волі, з випробувальним терміном 2 роки;
17.01.2013 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 2 КК України - засуджена до 2 років 1 місяця позбавлення волі, в червні 2014 року звільнена від відбуття покарання у зв`язку із набуттям чинності Закону України «Про амністію»;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимою за скоєння корисливих правопорушень, судимість за які не зняті та не погашені в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не встала та знов вчинила корисливий злочин при наступних обставинах:
Так, 02 серпня 2014 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 знаходилася в парку біля зупинки громадського транспорту «вул. Радянська», розташованої в Жовтневому районі м. Запоріжжя, де розпивала алкогольні напої зі своїми товаришами. Далі, через деякий період часу до неї підійшов потерпілий ОСОБА_5 , який також почав вживати разом з нею алкогольні напої, спілкуючись із останньою та тримаючи в руці свій мобільний телефон «Самсунг Дуос Е1281».
В цей час, ОСОБА_4 маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майної шляхом обману, діючи повторно, з корисливих спонукань, будучи в стані алкогольного сп`яніння, під вигаданим приводом здійснення дзвінка по мобільному телефону, заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_5 ..
Після чого, ОСОБА_4 почала уходити з мобільним телефоном ОСОБА_5 .. Побачивши вищевказане ОСОБА_5 висунув вимогу, щоб ОСОБА_4 припинила свої злочинні дії, та зажадав, щоб вона повернула йому мобільний телефон. Однак ОСОБА_4 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, чітко усвідомлюючи, що її злочинні дії помічені, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння і не зможе їй перешкодити, діючи відкрито, викрала майно, що належать ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон «Самсунг Е-1281», вартістю 370 гривень; сім-карту оператора стільникового зв`язку «Київстар», № НОМЕР_1 , на рахунку якої грошових коштів не було, і яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, сім-карту оператора стільникового зв`язку «МТС», № НОМЕР_2 , на рахунку якої грошових коштів не було і яка матеріальної цінності для потерпілого не становить.
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, відкрито викрала майно громадянина ОСОБА_5 , чим завдала останньому матеріальних збитків на загальну суму 370 гривень.
Відповідно до ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченої.
Будучи допитаним, у ході судового розгляду, обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину, щиросердно розкаялася у скоєному та пояснила суду, що 02.08.2014 року на площі Радянській разом зі знайомими вживали алкогольні напої, у одного із них, а саме у ОСОБА_5 вона попрохала в мобільний телефон для здійснення дзвінка, телефон поклала до себе в кишеню і почала тікати, її дії були помічені Прокуратовим, який вимагав повернути телефон, але вона втекла. Телефон згодом продала на ринку «Анголенко», виручені кошти витратила на власні потреби.
Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченої, відношення самої обвинуваченої до вчиненого, обставини пом`якшуючі покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 раніше судима, вчинила тяжкий злочин, офіційно не працевлаштована, має постійне місце проживання, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває.
Як пом`якшуючі відповідальність обставини, суд визнає те, що вона вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяла становленню істини у справі.
На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_4 відношення самої обвинуваченої до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства і за цих обставин вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується її діяння у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити їй покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування, призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину і виконає, покладені на неї обов`язки згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набуття вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Звільнити ОСОБА_4 з-під варти у залі суду.
Речові докази:
1) мобільний телефон «Самсунг Е-1281» в корпусі чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити йому за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1