Провадження № 11-сс/779/223/2014
Категорія ст. 173 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі :

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_6 апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2014 року, відносно ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и л а :
Указаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ УМВС України в області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000312 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вказане клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з відсутністю в даному кримінальному провадженні повідомлення про підозру жодній особі, в тому числі і власнику майна.

У апеляційній скарзі прокурор посилається на незаконність ухвали. Зазначає, що ч.2 ст.170 КПК України, яка передбачає можливість накладення арешту на майно у вигляді речей, що відповідає вимогам частини другої статті 167 КПК України, не передбачено повідомлення особі підозри чи пред`явлення до неї цивільного позову, оскільки стосується питання накладення арешту на саме майно, яким в даному випадку є транспортний засіб і зберіг на собі сліди злочину є, його наявність як предмета кримінального правопорушення.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 02 грудня 2014 року та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на вказаний автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT».

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу, вказавши на допущені слідчим суддею порушення вимог закону. З`ясувавши всі обставини, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, вислухавши прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше ( в редакції від 12.08.2014 року).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 30 листопада 2014 року під час проведення огляду дорожньо-транспортної пригоди вилучено автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номер Республіки Чехія НОМЕР_1 , яким на час дорожньо-транспортної пригоди керував водій ОСОБА_7 .

Вказаним автомобілем було вчинено дорожньо-транспортну пригоду, тобто він використовувався як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також на даному транспортному засобі збереглись сліди кримінального правопорушення, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, і по них є потреба у проведенні ряду експертиз.

Слідчий суддя помилково не врахувавши зміни внесені до статей 167, 170 КПК України, відмовив у накладенні арешту на вказаний автомобіль ОСОБА_7 мотивуючи тим, що у зв`язку з відсутністю в даному кримінальному провадженні повідомлення про підозру власнику транспортного засобу про накладення арешту на автомобіль, тому і клопотання не підлягає задоволенню.

Однак, відповідно до частини першої статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із ЗУ від 18.04.2013 року №222-VI).

За таких обставин ОСОБА_7 є особою у володінні якого перебувало майно передбачене частиною другою статті 167 КПК України.

Тому рішення слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не відповідає вимогам закону.

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ УМВС України в області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000312 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України підлягає до задоволення, а постанова слідчого судді до скасування з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 412, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 02 грудня 2014 року скасувати.

Задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ УМВС України в області ОСОБА_8 про накладення арешту на автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT» реєстраційний номер Республіки Чехія НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні №0000312 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2