справа № 208/694/15-к
№ провадження 1-кп/208/195/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2015 року м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
Головуючого, судді ОСОБА_1 ,
При секретарі ОСОБА_2 ,
Прокурора ОСОБА_3
Обвинуваченого ОСОБА_4
встановив:
В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська 28.01.2015 року з Прокуратури м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.
Прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, висловив свою позицію щодо одноособового розгляду справи судом, у відкритому судовому засіданні, заявив про відсутність підстав для закриття кримінального провадження та повернення прокурору обвинувального акту.
Обвинувачений ОСОБА_4 вважав можливим призначити обвинувальний акт до судового розгляду, свідків захисту викликати не буде, свої інтереси буде захищати самостійно без участі захисника, що є його добровільна позиція. Не заперечує щодо відкритого судового розгляду справи.
Так, в ході підготовчого судового засідання, судом на виконання вимог ст.314, 315 КПК України, встановлюється наявність або відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.
Так, згідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 314 КПК України, передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, як повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вивчив матеріали обвинувального акту відносно ОСОБА_4 та реєстр матеріалів досудового розслідування, виявлено невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а саме:
в порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України:
- в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить фактичних обставин кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, а саме:
Згідно до ч. 3 ст. 197-1 КК України, передбачена відповідальність за самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині першій цієї статті.
Ч. 1 ст. 197-1 КК України, визначає що зміст кримінального правопорушення полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.
При цьому, згідно до примітки ст. 197-1 КК України, визначено, що шкода, передбачена частиною першою цієї статті, визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Тобто, у разі скоєння особою кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, в наслідок дій особи повинна буди заподіяна шкода у розмірі від ста і більше разів неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, та у цьому разі обов`язково повинно бути встановлено потерпілу сторону, кому ця шкода заподіяна.
Як вбачається з обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, прокурором не встановлено:
- розмір земельної ділянки (її координати), самовільно зайнятую ОСОБА_4 ;
- кому саме належить земельна ділянка та на підставі чого (власник або користувач);
- розмір завданої шкоди самовільним зайняттям та самовільним будівництвом на самовільно зайнятій земельній ділянці, в наслідок дій ОСОБА_4 , чи є ця шкода у значному розмірі;
- хто є потерпілим внаслідок дій ОСОБА_4 ..
Крім того, встановлена прокурором правова кваліфікація кримінального правопорушення ОСОБА_4 , не містить правової кваліфікації його дій, які б надавали підставі для його звинувачення за ч. 3 ст. 197-1 КК України, а саме не мається кваліфікації «зазначеній у частині першій цієї статті».
Також враховуючи, що у разі скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, з завданням значної шкоди, повинен бути встановлений потерпілий, якому завдано шкоду, а внаслідок цього і заявлений потерпілим цивільний позов, щодо відшкодування завданої шкоди, а тому в супереч вимог п. 2 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту не додано цивільний позов потерпілою стороною, та відсутня розписка обвинуваченого про те, що зазначений позов ним отримано, що передбачено п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України.
Також, згідно до вимог ч. 2 ст.. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:
1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;
2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;
3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Разом з тим, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 , відсутні данні щодо здійснення такої процесуальної дії як визнання будь-якою особи потерпілою, проведення судової експертизи з оцінки завданої шкоди в наслідок дій ОСОБА_4 , про відкриття матеріалів кримінального провадження потерпілій стороні.
Таким чином, з врахуванням встановлених фактичних даних, суд приходить до висновку щодо невідповідності обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 вимогам чинного законодавства, що є підставою для застосування вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
На підставі вище зазначеного та керуючись вимогами ч. 2 ст. 109, п. 3 ч. 3 ст. 314, ст..ст. 315, 316 КПК України суд
ухвалив:
Встановити строк для усунення виявлених недоліків терміном - один місяць.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через суд першої інстанції, протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвалу вручити негайно прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1