Провадження №11-кп/792/158/13 року
Справа № 684/396/13-к
Категорія ч.1 ст. 115 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2013 року колегія суддів судової
палати з розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Хмельницької
області в складі:

головуючого-судді Задворного
О.Л.,

суддів
Латюка П.Я., Дуфнік Л.М.,

з участю:

прокурора Лугового
О.П.,

секретаря судового засідання Мазур
О.Л.,

потерпілої ОСОБА_2,

представника потерпілої

адвоката ОСОБА_3,

обвинуваченої ОСОБА_4,

захисника-адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому
кримінальне провадження за
апеляційною скаргою обвинуваченої
ОСОБА_4 на вирок Старосинявського
районного суду від 21 червня 2013 року,-

в с т а н о в и л а:

цим вироком:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с.
Цебрикове Велико-Михайлівського
району Одеської області, громадянку
України, з середньою освітою,
непрацюючу, розлучену, проживаючу в
АДРЕСА_1, раніше не судиму,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 9
років позбавлення волі.

ОСОБА_4 утримується під вартою з 14
березня 2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 10000
грн. завданої злочином моральної шкоди
та на користь держави 762 грн. 84 коп.
процесуальних витрат на залучення
експерта.

Питання про долю речових доказів
вирішено відповідно до ст. 100 КПК
України.

За вироком місцевого суду ОСОБА_4, в
стані алкогольного сп'яніння, близько 18
год. 14 березня 2013 року в житловому
будинку потерпілого ОСОБА_6 по АДРЕСА_2,
під час суперечки, яка переросла у
бійку з ОСОБА_6, з метою умисного
вбивства, нанесла останньому чисельні
удари господарською сокирою в голову
та тулуб. А потім кухонним ножем
нанесла лежачому на підлозі
потерпілому 6 порізів на обох руках. Від
отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6
помер на місці події.

Як вбачається зі змісту апеляційної
скарги обвинуваченої ОСОБА_4, вона
просить пом'якшити їй покарання,
оскільки, на її думку, суд не врахував
те, що у неї є двоє неповнолітніх дітей,
визнання нею своєї вини у вчиненому та
щире каяття.

В своїх запереченнях на апеляційну
скаргу обвинуваченої потерпіла ОСОБА_2
просить вирок суду залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення:
обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника
ОСОБА_5 про необхідність пом'якшення
першій покарання; прокурора про
законність та обгрунтованість вироку;
потерпілої ОСОБА_2 та її представника
адвоката ОСОБА_3 про залишення вироку
без змін, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає до задоволення.

Висновок суду першої інстанції щодо
винуватості ОСОБА_4 в умисному вбивстві
потерпілого ОСОБА_6 ґрунтується на
зібраних у справі та досліджених в
судових засіданнях доказах і не
оспорюється та не заперечується в
апеляційній скарзі, як не оспорюється і
правильність кваліфікації її дій.

Покарання обвинуваченій призначено
відповідно до вимог ст. 65 КК України з
врахуванням ступеню тяжкості
вчиненого злочину, даних про особу
винної та обставин, що пом'якшують та
обтяжують його.

При цьому місцевим судом були
враховані і ті обставини, на які є
посилання в апеляційній скарзі,
зокрема, визнання обвинуваченою вини,
сприяння у розкритті злочину та щире
каяття у вчиненому.

Призначене покарання за своїм видом та
розміром є необхідним та достатнім для
виправлення обвинуваченої та
запобігання вчиненню нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_4 вчинила особливо
тяжкий злочин в стані алкогольного
сп'яніння і негативно характеризується
за місцем проживання, підстав для
пом'якшення їй покарання не вбачається.

А тому колегія суддів не може
погодитись з твердженням апелянтки про
призначення їй явно несправедливого
покарання через його суворість.

Доводи апеляційної скарги про
наявність в обвинуваченої на утриманні
двох неповнолітніх дітей до уваги не
приймаються, оскільки, як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_4 була
позбавлена материнських прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України
моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Як вбачається з матеріалів справи
потерпіла ОСОБА_2, на користь якої було
стягнуто 10000 грн. моральної шкоди, рідна
тітка ОСОБА_6 і вона не проживала з
останнім однією сім'єю.

За таких обставин рішення суду про
стягнення на її користь моральної
шкоди є незаконним і тому вирок в цій
частині підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 404, 407, 409, 418, 419, 424, 426 КПК України,
колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченої
ОСОБА_4 залишити без задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 404 КПК України вирок
Старосинявського районного суду від 21
червня 2013 року стосовно ОСОБА_4 в
частині вирішення цивільного позову
потерпілої ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди скасувати.

Відмовити в задоволенні цивільного
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
10000 грн. моральної шкоди.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ на протязі трьох місяців з дня її
проголошення, а засудженою, яка
тримається під вартою - в той самий
строк з дня вручення їй копії судового
рішення.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області
О.Л.Задворний