АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа №11сс/796/300/2015 Слідчий суддя у першої інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року, якою закрито провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого прокуратури міста Києва Ящука від 18.11.2014 року про закриття кримінального провадження №00000131, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року закрито провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження №00000131 від 18.11.2014 року.

Не погоджуючись із постановленим слідчим суддею рішенням, 28 січня 2015 року до Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить ухвалу слідчого судді скасувати та повернути їй скаргу згідно із засад диспозитивності.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку щодо необхідності закриття провадження, оскільки вона подала скаргу на постанову про закриття кримінального провадження помилково і відкликала її своєю заявою, а тому слідчий суддя повинен був постановити ухвалу саме про повернення скарги з цих підстав.

В судове засідання ОСОБА_6 повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, подала клопотання про розгляд її апеляційної скарги без її участі.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судової справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, 28 листопада 2014 року ОСОБА_6 звернулася до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову слідчого прокуратури м. Києва від 18 листопада 2014 року про закриття кримінального провадження №00000131. Розгляд скарги ОСОБА_6 було призначено слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва на 01 грудня 2014 року, судове засідання було відкладено на 23 грудня 2014 року, а в подальшому на 12 січня 2015 року.

Разом з тим, 12 грудня 2014 року ОСОБА_6 подала до Печерського районного суду м. Києва заяву про відкликання раніше поданої нею скарги на постанову слідчого прокуратури м. Києва від 18 листопада 2014 р. про закриття кримінального провадження, з проханням повернути подану скаргу разом з копіями матеріалів, направлених до суду суб`єктом оскарження.

Ухвалою від 12 січня 2015 року слідчий суддя закрив провадження за скаргою ОСОБА_6 , мотивуючи свої висновки тим, що особа, що звернулася до суду із оскарженням, не підтримує вимоги з власних міркувань, а повернення скарги на прохання особи, яка оскаржила постанову слідчого про закриття кримінального провадження, чинним кримінальним процесуальним кодексом не передбачено.

Проте, з таким рішенням слідчого судді колегія суддів погодитись не може та приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо:

1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу;

2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді;

3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Крім того, за ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону, а також враховуючи, що чинним кримінальним процесуальним законодавством визначений вичерпний перелік рішень слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, а питання про повернення суб`єкту звернення за його клопотанням скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження чинним кримінальним процесуальним законодавством не врегульовано, що свідчить про наявність прогалини в законодавстві, то в силу дії засади законності, воно має бути врегульоване та вирішене за правилами застосування аналогії кримінального процесуального закону.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

При цьому, ст. 350 КПК України передбачено, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Оскільки у поданій до слідчого судді скарзі ОСОБА_6 порушувала питання про скасування постанови слідчого прокуратури м. Києва про закриття кримінального провадження, однак до початку судового розгляду подала відповідне клопотання про відкликання скарги, що є у відповідності до п. 19 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 26 КПК України правом осіб, визначених ч. 1 ст. 303 КПК України, то слідчий суддя був зобов`язаний розглянути вказане клопотання та задовольнити його, при цьому шляхом повернення скарги, а не у спосіб закриття судового провадження, а тому висновок слідчого судді про наявність підстав для закриття провадження за скаргою ОСОБА_6 , є помилковим.

За таких обставин, ухвалене слідчим суддею рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, внаслідок чого воно підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою, задовольнивши апеляційну скаргу, повернути ОСОБА_6 скаргу з додатками на постанову слідчого прокуратури міста Києва від 18.11.2014 року про закриття кримінального провадження №00000131.

Що стосується заявленого у клопотанні питання про направлення ОСОБА_6 світлокопій документів, які були надані іншими учасниками цього судового провадження, то воно не може бути задоволено у зв`язку із тим, що такі документи слідчими органами та представниками органів прокуратури, виходячи із справи, суду не надавались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу слідчого Печерського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року, якою закрито провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого прокуратури міста Києва Ящука від 18.11.2014 року про закриття кримінального провадження №00000131 скасувати та постановити нову ухвалу, якою повернути ОСОБА_6 скаргу з додатками на постанову слідчого прокуратури міста Києва від 18.11.2014 року про закриття кримінального провадження №00000131.

Ухвала остаточна та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4