справа 1-132/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2007
року

Рівненський
районний суд Рівненської області

в особі
головуючої судді Кушнір
Н.В.

при
секретарі Данчук
Л.А.

з участю
прокурора Ідрісова P.M.

потерпілого ОСОБА_1

захисника
адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Рівному кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.Клевань Рівненського району Рівненської
області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працючого водієм
ТзОВ «Колор-сім», одруженого, військовозобов'язаного, раніше не судимого,
проживаючого по вул.АДРЕСА_1

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженки с.Куліші Ємільчинського району Житомирської
області, українки, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої,
одруженої, невійськовозобов'язаної, раніше не судимої, проживаючої по
вул.АДРЕСА_1

- у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.122 КК України

встановив:

30 грудня 2006 року близько 19 год. ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, перебуваючи на подвір'ї поряд з будинком АДРЕСА_1 діючи умисно, як
співвиконавці, під час конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних
відносин, нанесли потерпілому ОСОБА_1тридцять ударів ногами та руками по голові
та в область тулуба, в результаті чого спричинили йому тілесні ушкодження у
вигляді закритої травми органів грудної клітки у вигляді переломів 5, 6, 7, 8
ребер зліва, що ускладнились лівобічним гемопневмотораксом та підшкірною
емфіземою, забою легень та забою м'яких тканин обличчя, які відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винним себе визнав
частково та показав, що 30.12.2006 року у вечірню пору він, перебуваючи вдома
по місцю свого проживання по АДРЕСА_1у приміщенні належної йому половини
будинку, разом зі своєю дружиною - ОСОБА_4, почув стукіт та гуркіт зі сторони
половини будинку по місцю проживання свого дядька ОСОБА_1 - потерпілого по
справі. У зв'язку із чим він направився на половину проживання ОСОБА_1, а його
дружина направилася по місцю проживання сусідів -ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для
того, щоб зателефонувати в міліцію. Через деякий час

до приміщення
половини будинку потерпілого підійшли його дружина та сусіди ОСОБА_5 і ОСОБА_6, а він
тримав вхідні двері приміщення половини будинку для того, щоб звідти ніхто не
вийшов. В подальшому він направився в середину приміщення будинку, звідки до
нього почав виходитиОСОБА_7 та ОСОБА_8,
яку він штовхнув рукою, внаслідок чого вона впала на підлогу веранди. В
подальшому він вийшов з приміщення половини будинку на подвір'ї, деОСОБА_1.,
намагаючись нанести йому удар рукою, промахнувся та впав на металеву сітку і
дерев'яний стовпчик, вдарившись головою об дерев'яну колодку, потім потерпілий
піднявся і ще раз впав, тоді він три-чотири рази наніс удари ногою в груди
потерпілому. Коли потерпілий вже не міг піднятися, сутичка між ними
припинилася.

На подвір»ї вони були втрьох, але дружина потерпілому тілесних ушкоджень не
наносила, знаходилася за 4-5 метрів від місця конфлікту, у якому участі не
приймала. В будинку він бачив ОСОБА_5 та ОСОБА_8, відомо, що ще був і ОСОБА_9.

Має намір відшкодувати потерпілому витрати на лікування,
вважає, що вони примирилися.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_4 винною себе не визнала та показала,
що буде говорити теж саме, що і чоловік.

По суті справи дала показання аналогічні показанням
підсудногоОСОБА_3 - її чоловіка. Додатково показала, що на дворі горіло світло
і вона все добре бачила, стоячи біля колонки. Між чоловіком та потерпілим виник
словесний конфлікт,ОСОБА_1., стоячи зверху, намагався нанести удар її чоловіку
рукою, а чоловік дьоргнув його, бо стояв знизу, потерпілий впав на сітку і
кілочок, а потім піднявся. Далі вона пішла до хати, тому нічого не бачила. Коли
повернулася через 5 хв., то ОСОБА_1 лежав на дворі, де вони його і залишили, а
самі з ОСОБА_6 пішли додому. Про наслідки побиття дізналися наступного дня від
дільничого інспектора ОСОБА_10

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина
підсудних у скоєному повністю доведена.

Під час оглядів
місця події / а.с.10, 37-40 / зафіксоване місце вчинення злочину.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні показав, що
30.12.2006 року близько 18 год.
10 хв. до нього по місцю проживання прийшов сусід ОСОБА_9, який був дуже
п»яний. Через деякий до нього на кухню зайшов його племінник ОСОБА_3 зі своєю
дружиною ОСОБА_4, при цьому ОСОБА_3 наніс йому удар рукою у потиличну ділянку
голови, внаслідок чого він впав на підлогу. У них почався словесний конфлікт і
він вимагав, щоб підсудні залишили його житло, що вони і зробили. Згодом до
нього зайшла дружина його брата - ОСОБА_8,
яка принесла йому свіжого м'яса. Через деякий час зайшли ОСОБА_5і він
вийшов на подвір'я, так як мав намір там зняти висохлу білизну. Він, включивши
світло, при виході на сходинках відразу відчув, як його схопив за тулуб ОСОБА_3
та штовхнув на поверхню землі. Коли він впав на землю, підсудні почали наносити
йому удари ногами та руками по тулубу та голові і припинили лише тоді, коли їх
зупинили перехожі. Він поштовху потерпілого він впав на бетон, вдарившись ліктем,
тому і зойкнув, а на стовпчик він не падав. Його били з двох сторін, при цьому
підсудна брутально його ображала в непристойній формі. Побоюючись за своє
життя, він попросив ОСОБА_9залишитися на ніч в його будинку.

Колодку, на яку він нібито впав, йому на подвір»я підкинули пізніше, щоб
ввести в оману органи досудового слідства, а син підсудних йому неодноразово
погрожував вбивством, якщо він не забере заяву. Неприязні стосунки між ними
склалися вже протягом тривалого часу, оскільки підсудні неодноразово наносили
йому тілесні ушкодження, з приводу чого він лікувався, і, беручи до уваги їх
родинні стосунки, пробачав підсудним. Але у даному випадку у нього вже урвався
терпець, особливо його обурює те, що підсудні дають неправдиві показання щодо
обставин злочину.

Він підтвердив свої покази щодо нанесення ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 ударів, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження під час
відтворення обстановки та події від 23.02.2006 року / а.с.41-44 /, проведення
очної ставки між ним та обвинуваченими / а.с.101-102, 103-104 відповідно/.

Факт перебування у будинку потерпілого під час скоєння
злочину підтвердив у своїх показаннях свідокОСОБА_9, який не заперечував, що
перебував в стані алкогольного сп»яніння. По суті справи показав, що в день
події у вечірню пору доби він зайшов по місцю проживання свого сусіда
-ОСОБА_1для того, щоб той відремонтував блок живлення до телевізора. В
подальшому до потерпілого зайшов підсудний ОСОБА_3, який у нецензурній формі
зробив зауваження про голосну роботу телевізора ОСОБА_1, який на той момент
присів за кухонний стіл. Під час конфлікту ОСОБА_3 нанісОСОБА_1удар у потиличну
ділянку голови, внаслідок чогоОСОБА_1. впав на поверхню підлоги, а він йому
допоміг піднятися.ОСОБА_1. вимагав, щоб ОСОБА_3 залишив приміщення його будинку,
що підсудний і зробив, аОСОБА_9 пішов спати в кімнату будинку, де
проживаєОСОБА_1.

Як показала свідок ОСОБА_8,
30.12.2006 року у вечірню пору вона прийшла по місцю проживання брата свого
чоловіка - ОСОБА_1, якому
принесла свіжого м'яса. Перед тим, як зайти до половини будинку у приміщення
ОСОБА_1, з правого боку від входу вона поряд з правим кутком будинку побачила
племінникаОСОБА_1- ОСОБА_3 з його дружиною ОСОБА_4 На той момент там на кухні
перебував ОСОБА_9. Через деякий час до приміщення по місцю проживання
потерпілого зайшли інші сусіди ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які мали намір забрати із собою ОСОБА_9. На
щоОСОБА_1 провів їх до кімнати, де на той момент перебувавОСОБА_9. Через деякий
час ОСОБА_5. та ОСОБА_6 вийшли з приміщення половини будинку ОСОБА_1, так як побачили
ОСОБА_9., який
спав у кімнаті, аОСОБА_1. після цього направився на подвір'я для того, щоб
зняти висохлу білизну. Вона в той момент перебувала на кухні та дивилася у
вікно на подвір'я, яке повністю освітлювалося світлом від ліхтаря при вході. В
подальшому, перебуваючи перед вікном на кухні, вона побачила як ОСОБА_3 з
дружиною ОСОБА_4 наносятьОСОБА_1,
який на той момент лежав на цементі головою до сітки, удари ногами по
різних частинах тіла. Злякавшись від побаченого, вона відразу з кухні
направилася до виходу з приміщення половини будинкуОСОБА_1На веранді вона
побачила ОСОБА_3, який штовхнув її, внаслідок чого вона впала на підлогу
веранди. Однак, відразу підвелась та направилася до себе додому, оскільки
злякалася за своє життя.

Під час відтворення обстановки та події від 23.02.2006 року, проведенні
очної ставки між нею та ОСОБА_4 свідок ОСОБА_8 підтвердила свої
покази щодо нанесення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ударівОСОБА_1, внаслідок чого останній
отримав тілесні ушкодження / а.с.47-50, 109-110 /.

ОСОБА_11 - донька потерпілого, будучи допитаною в якості свідка по справі,
показала, що 31.12.2006 року зранку на домашній телефон по місцю її проживання
зателефонував її дядько - ОСОБА_12, який повідомив її матір - ОСОБА_13про те,
що її колишній чоловік -ОСОБА_1.,
тобто її батько, перебуває у себе вдома за адресою АДРЕСА_1зі значними
тілесними ушкодженнями. У зв'язку із цим вона, її мати та чоловік - ОСОБА_12
відразу поїхали до потерпілого, якого побачили з явними ознаками тілесних
ушкоджень та ушкодженнями тулуба. ГоворитиОСОБА_1. не міг, так як йому дуже
боліло в області грудної клітини. Однак з його слів вона довідалася, що тілесні
ушкодження йому спричинили 30.12.2006 року у вечірню пору доби на подвір'ї по
місцю його проживання його сусіди, а саме ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_4 У
зв'язку із цим її чоловік зі свого мобільного телефону викликав по місцю
проживанняОСОБА_1швидку медичну допомогу та зателефонував у міліцію. Саме в цей
момент ОСОБА_4, яка на той момент перебувала з іншого боку будинку із-за стіни,
виражаючись нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою, своїми словами
підтвердила правильність нанесення нею та її чоловіком - ОСОБА_3 тілесних
ушкоджень її батькові ОСОБА_1, а сам підсудний знову рвався в будинок,
погрожуючи і потерпілому, і ч.1енам його сім»ї.

Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_12 - рідний брат
потерпілого і відповідно рідний дядько підсудногоОСОБА_3 / а.с. 105 /, ОСОБА_12
- його зять та ОСОБА_13-бувша дружина потерпілого, яка додатково показала, що,
не дивлячись на розлучення, вони перебувають у дружніх стосунках. День за
тиждень до Нового року потерпілий повідомив її

про погрози підсудних щодо
нього, які були неодноразово, які ї його побиття, з приводу чого потерпілий
неодноразово лікувався, але забирав заяви щодо свого побиття.

Згідно висновку експерта / а.с.95-96 / на
тіліОСОБА_1виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми органів
грудної клітки у вигляді переломів 5, 6, 7, 8 ребер зліва, що ускладнились
лівобічним гемопневмотораксом та підшкірною емфіземою, забою легень та забою
м'яких тканин обличчя, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію
небезпеки для життя, по часу виникнення не суперечать даті скоєння злочину і
спричинені діями твердих тупих предметів, що можливо при нанесенні ударів
руками, ногами та іншими предметами / вірогідніше ногами /. Ці докази прямо
підтверджують факт нанесення останньому тілесних ушкоджень підсудними. Цей
висновок підтвердив експерт ОСОБА_13 в
судовому засіданні, наголосивши, що тілесні ушкодження, які виявлені на тіла
потерпілого, не могли виникнути при його падінні, а беззаперечно виникли від
ударів по його тілу.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали, що в день конфлікту до них прийшла
ОСОБА_6 і попросили викликати дільничного інспектора, бо потерпілий та їх
племінник випивають і дебоширять. Вони вирішили піти і забрати ОСОБА_9додому.
Підсудний чекав їх на порозі частини будинку потерпілого. Не дивлячись на те,
що потерпілий, який як і племінник був у нетверезому стані, не пускав їх в
будинок, вони силою зайшли і весь час конфлікту разом з ОСОБА_8знаходилися в
кухні, з якої місце конфлікту не видно. Через деякий час вийшли з будинку і
побачили, що потерпілий лежить на землі, відмовляючись від їх допомоги, а
підсудні стоять поряд, після чого вони розійшлися. Згодом ОСОБА_6 говорила, що
її чоловікОСОБА_3з потерпілим трохи посварилися.

Свої показання дані свідки підтвердили під час очної ставки з потерпілим /
а.с. 106-107, 108 відповідно / ОСОБА_5 додатково показала, що ніякої дерев»яної
колодки на подвір»ї потерпілого під час конфлікту вона не бачила, а лише
зачепилася ногами за невелику металеву сітку, частина якої була прим»ята до
землі. Під час відтворення показала, що особи, які під час конфлікту
знаходилися в будинку, не могли бачити розвиток подій, оскільки на вулиці було
темно, а вікна зашторені.

Зміну потерпілим своїх показань суд розцінює як наслідок тиску як зі
сторони підсудних, так і їх родичів, про що підсудний неодноразово повідомляв
суд, та й сама підсудна під час судового засідання погрожувала потерпілому
побиттям. Як встановлено в суді, і даний факт не заперечували учасники
конфлікту, неприязні стосунки між ними продовжуються вже протягом тривалого
часу як до даного злочину, так і після. Змінені потерпілим показання
спростовуються наведеними доказами, а також його особистими показаннями під час
його допиту на досудовому слідстві. Таким чином, суд покладає в основу вироку
послідовні показання потерпілого, які підтверджують факт нанесення йому
тілесних ушкоджень з боку підсудних та самого такого побиття. Ці показання
об"єктивно узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_13, ОСОБА_12 та
ОСОБА_11, яким потерпілий детально розповідав про обставини злочину. Його
розповідь про обставини нападу через нетривалий час після вчинення даного
злочину, ідентична його показанням як під час досудового слідства, так і на
початку судового слідства. Про побиття його саме обома підсудними він
повідомляв у своїй заяві з вимогою притягнути винних осіб до відповідальності.

Під час судового слідства встановлено достатньо належних
і допустимих доказів, які свідчать про заподіння ОСОБА_1 умисного тяжкого
тілесного ушкодження. Характер і механізм спричинених ОСОБА_1 тілесних
ушкоджень вказують, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діяли цілеспрямовано, з умислом,
направленим на протиправне заподіяння потерпілому тілесного ушкодження з
неприязних відносин, виниклих під час сварки. Спрямованість ударів у життєво
важливі органи людини, характер і місце нанесення пошкоджень свідчать про
умисел підсудних на нанесення тілесних ушкоджень.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
діючи групою осіб, умисно нанесли ОСОБА_1тяжкі тілесні

ушкодження, що є
небезпечними для життя в момент заподіяння, тому їх дії суд кваліфікує за ч.2
ст.121 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує, що злочин, в якому обвинувачуються
підсудні, згідно ст.12 КК України є тяжким, підсудні посередньо
характеризуються за місцем проживання, раніше не судимі.

Обставин, що обтяжують та пом'якшують покарання підсудних, судом не
встановлено.

На підставі
наведеного та керуючись ст.323, 324, 335 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК
України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на сім років
шість місяців.

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК
України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на сім років.

Запобіжний захід підсудним до вступу вироку в законну
силу змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою, взявши під варту
негайно із залу суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський районний суд протягом 15 діб з моменту
його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання його копії.