У х в а л а

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Ковтюк Є.І. та
Федченка О.С.,

розглянувши
в судовому засіданні в місті Києві 19 серпня 2008 року кримінальну справу за касаційним
поданням заступника прокурора Миколаївської області Боршуляка І.І. на судові
рішення щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2,

встановила:

вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 серпня
2007 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця села Богданівки Доманівського
району Миколаївської області, мешканця міста Южноукраїнська Миколаївської
області раніше судимого: 1) 27 листопада 2002 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст.
296 КК України до позбавлення волі на строк 5 років із звільненням на підставі
ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком
1 рік; 2) 21 січня 2004 року за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на
строк 5 років, за останнім вироком 22 серпня 2006 року не відбуту частину
покарання 2 роки 8 місяців 9 днів
замінено на виправні роботи на строк 2 роки з відрахуванням в дохід
держави 20 % заробітку, -

та

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця села Кармелава Каунаського
району (Республіка Литва), мешканця міста Южноукраїнська Миколаївської області,
раніше судимого: 24 березня 2000 року за ч. 4 ст. 117, ч. 2 ст. 116 КК України
до позбавлення волі на строк 10 років, 22 грудня 2006 року не відбуту частину
покарання у виді 2 років 11 місяців замінено на виправні роботи на строк 2 роки
з відрахуванням в доход держави 20 % заробітку, -

кожного
засуджено за:

- ч.
2 ст. 358 КК України до штрафу в сумі 680 гривень;

- ч. 3 ст. 358 КК
України до штрафу в сумі 510 гривень.

На підставі вимог ст. 70 КК України визначено ОСОБА_1 і ОСОБА_2 остаточне
покарання у виді штрафу в сумі 680 гривень.

У апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не переглядався.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнано судом винними й засуджено за те, що вони обидва,
будучи раніше судимими, і яким за постановами судів не відбуту частину
покарання замінено на виправні роботи, були працевлаштовані на роботу до
приватного підприємця ОСОБА_3. З метою приховання факту розірвання трудового
договору ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за
допомогою комп'ютерної техніки підробили бланки розрахункових відомостей за
лютий та березень 2007 року і внесли до них завідомо неправдиві відомості про
суми заробітку й завірили їх печаткою приватного підприємця.

У касаційному поданні прокурора порушується питання про скасування
постановленого вироку суду через неправильне застосування судом кримінального
закону. Свою вимогу він обґрунтовує тим, що судом не застосовано вимоги ст. 71
КК України при визначенні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 остаточного покарання, хоча вони,
не відбувши покарання за попереднім вироком, учинили нові злочини.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
кримінальної справи, колегія суддів вважає, що доводи касаційного подання
прокурора мають бути перевірені в касаційному порядку з повідомленням учасників
судового розгляду.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

кримінальну справу щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за касаційним поданням прокурора
призначити до касаційного розгляду в колегію суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України на 10-у годину 7 жовтня 2008 року, про що
повідомити прокуратуру, а також засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (Миколаївська
обл., м. Южноукраїнськ, вул. Дружби народів, 56, кв. 182), яким надіслати копії
касаційного подання.

Судді:

Паневін В.О. Ковтюк Є.І. Федченко О.С.