11-сс/775/200/2015(м)
263/2874/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляцію захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10 червня 2015 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України.

13.04.2015 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 червня 2015 року включно.

30.05.2015 року у кримінальному провадженні № 0000638 продовжено строк досудового розслідування до 4 місяців до 30.07.2015 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10 червня 2015 року продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ..

Захисник ОСОБА_6 , діючий в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляцію, в якій вказує, що повністю не згоден з даною ухвалою. Стверджує, що старший слідчий ОСОБА_8 не мала права подавати клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що стороні захисту не вручалося клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування, чим порушені вимоги ч. 3 ст. 295 КПК України. Вважає, що зміст підозри, викладений в клопотанні слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відповідає змісту підозри, про яку було повідомлено ОСОБА_7 .. Вказує, що у слідчого судді були підстави встановити суму застави, розмір якої б відповідав матеріальному стану підозрюваного. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту або застави.

Прокурор подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких вказує, що зміни підслідності в даному провадженні не відбувалось, а лише в межах слідчого управління ГУМВС України в Донецькій області створено новий слідчий відділ. Зазначає, що не мало місця порушення ч. 3 ст. 295 КПК України, оскільки копії клопотання про продовження строку досудового розслідування були вручені підозрюваному та адвокату ОСОБА_9 , підозрюваний в присутності понятих відмовився від підпису. Крім того, старшим слідчим СУ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_10 відправлений лист електронною поштою на адресу адвоката ОСОБА_11 з клопотанням про продовження строків досудового розслідування. Адвокату ОСОБА_6 дане клопотання не направлялося, оскільки договір про надання правової допомоги ним передано лише 02.06.2015 року. Посилання адвоката ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі на те, що зміст підозри в клопотанні про продовження строків тримання під вартою повністю не відповідає змісту підозри, яку пред`явлено ОСОБА_7 та те, що слідчий суддя вийшов за межі компетенції та поклав на себе повноваження сторони обвинувачення є безпідставними, оскільки ст. 199 КПК України не передбачено повне дублювання пред`явленої підозри у клопотанні про продовження строків триманні під вартою. Крім того, у додатках знаходилася пред`явлена ОСОБА_7 підозра. Просить апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу - без змін.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляції, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали, що стосуються продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню за таких підстав.

Слідчий суддя при продовженні застосування запобіжного заходу врахував положення ст.ст. 197, 199 КПК України належним чином, та врахував ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що наявність заявлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не зменшилась, що дає достатні підстави слідчому судді для продовження строку тримання під вартою.

При продовженні ОСОБА_7 строку тримання під вартою, слідчим суддею було встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що він може здійснити хоча б одну з дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені обставини, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків, чинити перешкоду слідству шляхом спілкування з іншими особами, давати їм вказівки на вчинення дій для знищення речей та документів, які можуть бути використані як докази, обґрунтовано дійшов висновку про продовження строку тримання під вартою.

Продовжуючи строк застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Також є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_7 з огляду на його моральні якості може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Доводи апеляції стосовно того, що старший слідчий ОСОБА_10 не мала права подавати клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неспроможні, оскільки вона входить до слідчої групи у кримінальному провадженні та призначена старшим групи. (а.п. 58-60) Крім того, зміни підслідності в даному провадженні не відбувалось, а лише в межах слідчого управління ГУМВС України в Донецькій області створено новий слідчий відділ.

Зміст підозри, про яку повідомлено підозрюваного процитований слідчим суддею в ухвалі та повністю відповідає змісту підозри, про яку йому було повідомлено, копія якої додана до клопотання. Також колегія суддів відмічає, що ст. 199 КПК України не передбачено повне дублювання пред`явленої підозри у клопотанні про продовження строків триманні під вартою, тому доводи апеляції в цій частині неспроможні.

Бездіяльність слідчого, прокурора може бути оскаржена стороною захисту у встановленому законом порядку, доводи апеляції про невручення підозрюваному та захиснику клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування не впливають на законність ухвали слідчого судді про продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Враховуючи співвідношення доцільності подальшого застосування тримання під вартою з особливістю тих дій, які слід провести для завершення провадження, а саме: проаналізувати матеріали, які були отримані внаслідок проведення негласних слідчих (розшукових) дій, після аналізу яких, при необхідності дати доручення органу дізнання у порядку ст. 40 КПК України; встановити всіх осіб, які приймали участь в скоєнні злочину при розбійному нападі на ТОВ «Кронос-Дон»; встановити особи водіїв, які керували автотранспортом, на якому вивозили зерно з ТОВ «Кронос-Дон»; витребувати висновок судово-хімічної експертизи по предметах, вилучених при обшуку в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області; при необхідності провести необхідні судові експертизи; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі та розшукові дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки заявлені ризики не зменшилися, що виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою і погоджує його.

Також у відповідності зі ст. 178 КПК України необхідно врахувати, що по кримінальному провадженню наявні достатні докази, які свідчать про те, що підозрюваний вчинив протиправне суспільно-небезпечне діяння. За таких обставин, колегія суддів вважає, що інші, менш суворі запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного і обраний щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним, а тому ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою винесена законно та обґрунтовано, з врахуванням вимог, передбачених КПК України.

Також слідчий суддя правильно продовжив строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, тому відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави в даному випадку не повинен визначатися.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного неспроможні, ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 199, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10 червня 2015 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 - залишити без змін.

Судді: