В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні, в залі суду №32 в м. Вінниці кримінальне провадження №0005324 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.07.2014 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Немирів, Вінницької обл., з вищою освітою, проживаючого за

адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, раніше судимого, а саме: 27.12.2013 року Вінницьким районним судом Вінницької обл. за ст. 185 ч. 2 КК України строком 5 років, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки, із застосуванням ЗУ «Про амністію» 22.05.2014 року звільнений від відбування покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , відповідно до рішення Ленінського районного суду від 21.10.2010 року про стягнення аліментів, зобов`язаний виплачувати аліменти на користь громадянки ОСОБА_4 на утримання їхньої неповнолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень, від всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття.

Однак, незважаючи на вимоги даного рішення, ОСОБА_5 мючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини, маючи реальну можливість виконувати його, офіційно не працюючи, а також не бажаючи виконувати батьківські обов`язки, передбачені Законом України щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, почав злісно ухилятись від сплати аліментів, що виразилось у відмові надавати кошти чи інші матеріальні блага.

Також ОСОБА_5 неодноразово викликався до Вишенського відділу ДВС Вінницького МУЮ. В подальшому систематично та тривалий час, а саме за період часу з 03.08.2010р. по 01.09.20014р. не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , що виразилось у відмові надавати кошти чи інші матеріальні блага, у зв`язку з чим, згідно довідки-рахунку державного виконавця, заборгованість по сплаті аліментів на 01.09.2014 становить 25615, 57 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнавав повністю та пояснив, що був у шлюбі з ОСОБА_4 з 2007 по 2010 рік, від даного шлюбу є донька ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення про стягнення аліментів було винесено в 2010 році, про те, що він повинен буде платити аліменти його повідомила колишня дружина. В 2012 році, коли він офіційно працював з нього стягувалися аліменти. Не платив аліменти у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Державний виконавець його не викликав. Його мати передавала колишній дружині одяг для доньки, оскільки у неї в Немирові магазин з дитячим одягом. На даний момент він відновлює диплом і має на меті звернутися в центр зайнятості. В 2012 році він сплатив кошти ОСОБА_4 в сумі 1135 грн. про що у нього є розписка. Влітку він їздив на заробітки, коли здавав квартиру, колишня дружина приїжджала і забирала кошти в квартирантів, розписки про це у нього не має.

В скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карати. Заборгованість по аліментам має намір виплатити.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 два рази в період з 2007 по 2010рік, від цього шлюбу в 2008 році у них народилася донька ОСОБА_7 . В 2010 році шлюб між ними було розірвано та стягнуто аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття у твердій грошовій валюті 500 грн. З моменту розірвання шлюбу ОСОБА_5 жодного покладеного на нього обов`язку не виконує, не приймає моральної та матеріальної участі у вихованні дитини. В 2014 році ОСОБА_5 було позбавлено батьківських прав. Виховує доньку сама, так як працює продавцем, коштів не вистачає, допомагають їй її батьки. Заборгованість по стягненню аліментів на утримання неповнолітньої доньки становить 26 448 грн., жодним шляхом з обвинуваченим домовитись вона не може, тому просить застосувати до обвинуваченого міру покарання передбачену ч.1 ст. 164 КК України. Коли він офіційно працював з його роботи відраховувалися кошти на утримання дитини. З дитиною він не бачився три роки.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_4 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_5 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції.

Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого ОСОБА_5 , та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 , повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, позитивна характеристика з місця проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд, згідно ст. 124 КПК України, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь Державного бюджету м. Вінниці процесуальні витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 982 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення є можливим без ізоляції його від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді громадських робіт.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Державного бюджету м. Вінниці процесуальні витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 982 (дев`ятсот вісімдесят дві) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вручити копію вироку обвинуваченим та прокурору негайно, а іншим учасникам судового провадження, що не були присутні у судовому засіданні надіслати копію вироку поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя :