Справа № 1-221/10
Провадження №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2011 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Кибич І.А.

при секретарі Кушнір О.С.

з участю прокурора Бойко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вижниця кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 12.01.1984 року за ст.215 ч.2 УК України до 3 років позбавлення волі; вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 06.04.1984 року за ст.85 ч.3, 42 ч. 3 УК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 30.11.2000 року за ст.81 ч.3, 17, 81 ч. 3, 42 КК України до чотирьох років позбавлення волі, вироком Тернопільського міського суду від 23.12.2003 року за ст.185 ч.3, 69, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 28.12.2005 року умовно достроково на 2 місяці 14 днів, -

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 20.08.2010 року у невстановлений період часу, в с. Мигове Вижницького району Чернівецької області, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в житловому будинку своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2, з кімнати ОСОБА_3, таємно викрав гроші в сумі 100 доларів США, що станом на 20.08.2010 року становить 789,03 грн., після чого із місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_3 матеріальної шкоди на вказану суму.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що його співмешканкою була ОСОБА_2 з якою проживав в ІНФОРМАЦІЯ_5. У серпні місяці в центрі с. Мигове його зустрів дільничний інспектор, відвіз у сільську раду та сказав підписати документи, що там було не знає, через поганий зір, ніяких грошей в будинку ОСОБА_2 не викрадав, оскільки через деякий час гроші свідок ОСОБА_2 знайшла в будинку. Підписи в документах його, але у Вижницький РВ його не викликали, документи не оголошували.

Незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_1 свою вину не визнав, його вина у вчиненні злочину, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження і доведена повністю сукупністю досліджених доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 показав, що проживає разом із матір'ю ОСОБА_2, раніше з ними також проживав ОСОБА_1 Перебуваючи на тимчасових заробітках заробив 100 доларів США, які 19.08.2010 року відклав та заховав у своїй кімнаті під килимом. 22.08.2010 року побачив, що грошей немає, повідомив про це матір ОСОБА_2, яка сказала, що грошей не брала, а 20.08.2010 року в його кімнаті спав ОСОБА_1, який після того дома не зявлявся. Вони подумали, що гроші міг викрасти тільки ОСОБА_1, оскільки інших осіб в будинку не було. Через деякий час у вересні матір дала гроші і сказала, що ОСОБА_1 їх повернув. Також матір повідомила, що в листопаді 2010 року знайшла в будинку 100 доларів США. Претензій матеріального та морального характеру до підсудного не має, просить суворо не карати.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала, що проживає в с.Мигове разом з сином ОСОБА_3, який має свою кімнату, та співмешканцем ОСОБА_1 22.08.2010 року син повідомив, що пропали гроші в сумі 100 доларів США, які зберігав в своїй кімнаті під килимом. Оглянувши всю кімнату грошей не знайшли. Одразу згадала, що 20.08.2010 року ОСОБА_1 будучи в стані алкогольного спяніння спав у кімнаті сина, з тих пір в будинок не повертався. У вересні 2010 року повернула сину ОСОБА_3 гроші, щоб залагодити конфлікт. Приблизно в листопаді 2010 року знайшла в будинку 100 доларів США, але іншу купюру.

Крім показів потерпілого та свідка вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України доведена матеріалами справи.

Протоколом усної заяви ОСОБА_3 від 27.08.2010 року з даних якої вбачається, що в період часу з 20 по 23 серпня 2010 року ОСОБА_1 шляхом вільного доступу викрав у нього 100 доларів США. (а.с.2)

Протоколом огляду місця події від 28.08.2010 року з даних якого вбачається, що місцем вчинення злочину є будинок ОСОБА_2, розташований с. Мигове, в якому в кімнаті потерпілого ОСОБА_3 грошей не виявлено. (а.с. 3)

Розпискою даною ОСОБА_1 від 31.08.2010 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зобовязується повернути гроші в сумі 100 доларів США потерпілому ОСОБА_2П (а.с. 7)

Довідкою про офіційний курс валют, згідно якої 100 доларів США, станом на 20.08.2010 року становить 789,03 грн.

Що стосується показів підсудного ОСОБА_1 в частині невизнання ним своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України, то суд вважає, що даним показам слід дати критичну оцінку, розцінивши їх як обрану лінію та метод самозахисту, з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин. Вказане спростовуються вищенаведеними показами потерпілого та свідка, письмовими доказами по справі, а також особистими показами ОСОБА_1, даними ним на досудовому слідстві.

Також суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що гроші в сумі 100 доларів США в будинку були знайдені, оскільки дане спростовується протоколом огляду місця події від 28.08.2010 року та показами свідка ОСОБА_2, яка зазначила, що то були інші гроші, які знайшла приблизно в листопаді 2010 року.

Крім того суд прийшов до висновку, що в основу вироку слід покласти покази потерпілого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_2 в частині викрадення грошей саме ОСОБА_1, оскільки вони є правдивими, перевірені в судовому засіданні, а тому підстав сумніватися в їх істинності та правдивості немає.

Таким чином, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії підсудного за даною статтею кваліфіковані правильно, оскільки підсудний вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Також, суд враховує, що скоєний підсудним злочин належить до категорії середньої тяжкості.

Обставин, що помякшують та обтяжують покарання підсудного, згідно вимог ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначені покарання суд враховує, що підсудний ОСОБА_1 негативно характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово судимий, потерпілий не має до підсудного претензій матеріального та морального характеру, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного не можливе без ізоляції від суспільства. За таких обставин суд прийшов до висновку і вважає за можливе застосувати до підсудного покарання у виді арешту у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідне й достатнє для виправлення підсудного та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,?

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді чотирьох місяців арешту.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити обрану утримання під вартою.

Строк покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту затримання з 30.11.2010 року.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, що утримується під вартою, з моменту отримання його копії.

Суддя: І. А. Кибич