Справа № 465/4477/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/497/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
Головуючого-судді - ОСОБА_2 ;
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора - ОСОБА_5
при секретарі - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу слідчого судді Франіківського районного суду м.Львова. ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 09 липня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :
слідчий суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_7 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність прокурора Франківського району м.Львова щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР. Посилаючись на те, що 19.06.2015 року ним, як слідчим суддею Франківського районного суду м.Львова, постановлено ухвалу про відмову в проведенні обшуку. З урахуванням встановлених обставин, звернення слідчого ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_5 з поданням для отримання ухвали слідчого судді з дозволом на проведення необгрунтованого обшуку є втручанням слідчого та прокурора в діяльність слідчого судді з метою добитися винесення неправосудного рішення. Прокурору Франківського району м.Львова було скеровано копію ухвали для прийняття рішення в порядку, передбаченому ст.214 КПК України, а саме-внести відомості в ЄРДР про кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 366 та ч. 1 ст. 376 КК України. Однак прокурор Франківського району м. Львова вимоги ст.214 КПК України не виконав. Натомість листом від 22.06.2015 року повідомив слідчого суддю про відсутність в ухвалі обставин, які можуть свідчити про вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_8 кримінальних правопорушень. Такі дії прокурора суперечать вимогам закону та є бездіяльністю, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання повідомлення слідчого судді про кримінальне правопорушення. Оскільки, відповідно до ст.214 КПК України останній зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Ухвалою слідчого судді повторну скаргу слідчого судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_7 повернуто скаржнику.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчий суддя ОСОБА_7 не може бути суб`єктом подачі вказаної скарги.

Слідчим суддею ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 09 липня 2015 року скасувати, а скаргу скерувати слідчому судді Франківського районного суду м.Львова для відкриття провадження та розгляду у порядку, передбаченому Главою 26 КПК України.

Вважає повернення скарги з підстав, зазначених в ухвалі слідчого судді, недопустимим, яке викликано виключно неправильним та неправомірним тлумаченням слідчою суддею норм закону. Таке рішення слідчого судді провокує прокурора й надалі бездіяти при вирішенні питань, передбачених ст.214 КПК України.

Крім того, на думку апелянта, рішення слідчого судді не відповідає та суперечить вимогам ст.55 Конституції України, згідно якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Дана конституційна норма не робить виключення для слідчого судді.

Прийняте слідчим суддею рішення про повернення скарги суперечить, на думку апелянта, вимогам ч.3 ст.48 та п.8 ч.5 ст.55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в яких законодавець зобов`язав суддю: «Суддя зобов`язаний звернутися з повідомленням про втручання в його діяльність як судді щодо здійснення правосуддя», у тому числі й до правоохоронних органів упродовж п`яти днів після того, як йому стало відомо про таке втручання, а також Рішенню Конституційного Суду України № 9 зп від 25 грудня 1997 року.

Перелік підстав повернення скарги викладений у ч.2 ст.304 КПК України. Серед таких підстав дійсно є повернення скарги, однак не скаржнику, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, а особі, яка подала скаргу.

Розгляд апеляційної скарги проводився у відсутності слідчого судді ОСОБА_7 , який в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги, подав заяву 16.07.2015 року, у якій ставить питання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просить відхилити апеляційну скаргу слідчого судді ОСОБА_7 , вивчивши матеріали провадження № 465/4477/15-к, № 465/4229/15-к, за скаргою слідчого судді ОСОБА_9 , матеріали судового провадження за клопотанням про проведення обшуку № 465/4023/15-к, проаналізувавши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів провадження № 465/4023/15-к слідчий СВ Франківського РВ ЛМ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_8 19.06.2015 року звернулася до слідчого судді Франківського районного суду м.Львова із клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Франківського району м.Львова ОСОБА_5 , про дачу дозволу на проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_10 (а.с.3-4).

З ухвали слідчого судді від 19 червня 2015 року вбачається , що прокурор і слідчий в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, матеріали кримінального провадження не надали.

Оскільки законодавцем встановлений однозначний порядок та час розгляду клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з підстав відсутності прокурора, слідчого, без яких розгляд клопотання є неможливий відповідно до вимог ч.5 ст.234 КПК України.

Разом із тим, у цій ухвалі слідчого судді дається аналіз кримінального провадження № 0001570 від 18.06.2015 року, зокрема долучених і не долучених на думку слідчого судді до нього процесуальних документів.

І в подальшому слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук з підстав ч.5 ст. 234 КПК України.

Зазначає, з огляду на викладене, що як слідчим, так і процесуальним прокурором були вчинені дії, спрямовані на проведення необгрунтованого обшуку у гр. ОСОБА_10 , є втручанням слідчого і прокурора в діяльність слідчого судді з метою добитися винесення неправосудного рішення.

На думку слідчого судді дії обох осіб слід кваліфікувати за ч.1 ст.366 КК України та ч.1 ст.376 КК України.

В даній ухвалі ставить питання перед прокурором Франківського району м.Львова про внесення ним до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення злочину слідчим та процесуальним прокурором (а.с.5-8)

Ухвала слідчого судді ОСОБА_7 19 червня 2015 року за вх. 1 кс/465/565/15 була скерована прокурору Франківського району м.Львова (а.с.9).

З листа за підписом прокурора Франківського району м.Львова від 22.06.2015 року вбачається, що підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань немає (а.с.10), так як і підстав вважати, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинено кримінальне правопорушення.

З оглянутого провадження 1-кс/465/606/15 вбачається, що слідчим суддею ОСОБА_7 30.06.2015 року за вх.№ 12977 на адресу Франківського районного суду м.Львова скеровувалась фактично аналогічна скарга на бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити певні дії. З тими ж самими вимогами по відношенню тих же самих посадових осіб слідчої ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_5 (а.с.1-2) в межах винесеної ним як слідчим суддею ухвали від 19 червня 2015 року.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 02 липня 2015 року скаргу слідчого судді ОСОБА_7 йому повернуто з підстав , передбачених п.1 ч.2 ст.304 КПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09 липня 2015 року апеляційну скаргу слідчого судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 02 липня 2015 року залишено без задоволення , а ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 02 липня 2015 року без змін.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Суб`єктом звернення зі скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей в ЄРДР, виходячи з положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, може бути заявник, потерпілий, його представник чи законний представник.

Згідно з ч.1 ст.60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулась із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, повноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Згідно вимог п.18 ст.3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому ст.247 КПК України.

Оскільки слідчий суддя не входить в коло осіб, визначених п.1 ч.1 ст.303 КПК України, ухвалою слідчого судді від 09 липня 2015 року підставно повернуто скаргу слідчому судді ОСОБА_7 відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.304 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 09 липня 2015 року залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 09 липня 2015 року без змін.
Головуючий:
Судді: