Справа № 626/2308/14-к
Провадження № 1-кп/626/12/2015
Красноградський районний суд Харківської області

13 січня 2015 року м. Красноград
Красноградський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
його захисника: ОСОБА_5 ,
потерпілого: ОСОБА_6 ,
його представника: ОСОБА_7
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Піщанка Красноградського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого в TOB АПК Докучаєвські чорноземи - сторожем, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимий,
- у скоєнні злочину, передбаченого ст.128 КК України,
ОСОБА_8 , 02.06.2014 року, близько 13 години 30 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кафе Точка-бар, розташованому за адресою: вул.Червоноармійська, 38 с.Наталине Красноградського району Харківської області, де між ним та ОСОБА_9 виник конфлікт на фоні особистих неприязних стосунків, в ході якого ОСОБА_8 , діючи із злочинною самовпевненістю, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, знаходячись в приміщенні палатки вказаного кафе, де підлога викладена плиткою, у момент бійки штовхнув ОСОБА_9 від себе і останній впав на підлогу, і в результаті чого потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом лівої скроневої-тім`яної кісті з вогнищами удару головного мозку в правій і лівій скроневої-тім`яних областях, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, яке є небезпечним для життя.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні вказаного злочину, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, що дійсно 02.06.2014 року він вживав алкогольні напої в кафе Точка-бар, с.Наталине Красноградського району, де між ним та ОСОБА_9 виник конфлікт на фоні особистих неприязних стосунків, в ході якого він діючи із злочинною самовпевненістю, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, під час бійки штовхнув ОСОБА_9 від себе і останній впав на підлогу, в результаті чого потерпілий ОСОБА_9 вдарився об неї головую та отримав тілесні ушкодження. Заявлений потерпілим цивільний позов, визнав частково: матеріальну шкоду на загальну суму 8121,87коп. визнав повністю, а моральну шкоду на суму 40.000грн. визнав частково, з урахуванням його скрутного матеріального становища, а саме пояснивши що на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, а його зарплатня складає близько однієї тисячі гривень, в зв`язку з чим вважає заявлену суму моральної шкоди занадто великою.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особу обвинуваченого, які мають вплинути на призначення останньому міри та виду покарання, а також дослідженням доказів в частині заявленого цивільного позову.
За таких обставинах, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, суд вважає, що винуватість ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ст.128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.65-67 КК України.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він в силу ст.89 КК України не судимий, має постійне місце мешкання, де характеризується посередньо, працює в ТОВ Докучаєвські чорноземи, де характеризується цілком позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд визнає повне визнання провини, щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання підсудному ОСОБА_8 , суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину; дані про особу обвинуваченого, які викладені вище; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; часткове відшкодування матеріальних затрат потерпілому, і вважає, що покарання ОСОБА_8 , яке необхідно і достатньо для його виправлення перевиховання і попередження нових злочинів, повинно бути призначено в межах санкції ст.128 КК України, у вигляді обмеження волі.
При цьому, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, які наведені вище, а також враховуючи щире каяття ОСОБА_8 , а також враховуючи думку прокурора, часткове добровільне відшкодування цивільного позову, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він за час встановленого строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому, не застосовувалась.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України. Судові витрати по справі - відсутні.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 , в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 8121,87коп., повністю визнаний обвинуваченим ОСОБА_8 задовольнити. При цьому з урахуванням того, що після подання позову, ОСОБА_8 перерахував потерпілому ОСОБА_9 2000грн., чого останній не заперечує, то стягненню підлягає сума в розмірі 6121,87коп.(8121,87-2000).
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 , в частині стягнення моральної шкоди в сумі 40.000грн., частково визнаний обвинуваченим ОСОБА_8 , підлягає частковому задоволенню, з урахуванням наступного.
Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Як передбачено ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.
Відповідно до роз`яснень, даних в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди", обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювана та вина останнього в її заподіянні. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.
Потерпілим ОСОБА_9 заявлені вимоги до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди в розмірі 40.000грн. Дослідивши матеріали справи, суд, визначаючи розмір моральної шкоди враховує, матеріальний стан обвинуваченого, те що в результаті неправомірних дій обвинуваченого, потерпілому завдано певних моральних та душевних страждань, які він переніс в результаті заподіяних йому тяжких тілесних ушкоджень, переніс ряд операцій, тривалий курс лікування і реабілітації після отриманих травм, той факт що в результаті спричинених тілесних ушкоджень потерпілий отримав 2-гу групу інвалідності, в зв`язку останній позбавлений можливості виконувати певну фізичну роботу.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги обставини скоєного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_9 у розмірі 20.000 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд,-
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.128 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1(одного) року 6(шести) місяців обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 1(один) рік 6(шість) місяців.
Відповідно до п.3 ст.76 КК України на ОСОБА_8 покласти обов`язок: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі: особисті речі ОСОБА_9 , а саме кофту та джинси, добровільно видані останнім 05.06.2014 року, які знаходяться в камері схову Красноградського РВ ГУМВС України в Харківській області повернути потерпілому ОСОБА_9 .
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя