Справа № 183/1427/13-к
№ 1/183/6/15
П О С Т А Н О В А

12 червня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську кримінальну справу за звинуваченням ОСОБА_5 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1, 3 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що до 1 листопада 2005 року проходив військову службу на посаді командира взводу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 .

12 листопада 2005 року ОСОБА_5 заснував приватне підприємство «Клопков» (код ЄДРПОУ 0), яке зареєстрував у виконавчому комітеті Запорізької міської ради.

Для здійснення підприємницької діяльності, пов`язаної з наданням юридичних послуг населенню, ОСОБА_5 залучив колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , з яким уклав від імені ПП «Клопков» трудову угоду.

У квітні 2007 року, знаходячись в АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 серед військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 розповсюдили інформацію про можливість стягнення в судовому порядку з частини грошової компенсації замість неотриманих продовольчих пайків, для реалізації чого запропонували свої платні юридичні послуги.

На таку пропозицію зазначених осіб погодилися військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які уклали угоди з ОСОБА_5 про надання юридичних послуг і передали йому копії своїх особистих документів, а також довіреності на представництво ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в судах та інших юрисдикційних органах своїх інтересів.

Упродовж квітня-травня 2007 року ОСОБА_5 , як представник перелічених осіб, склав цивільні позови про стягнення з військової частини НОМЕР_2 грошової компенсації замість неотриманих продовольчих пайків, які спрямував за встановленими правилами підсудності до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за місцем знаходження відповідача.

23 квітня 2007 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області пред`явлений в інтересах ОСОБА_10 цивільний позов повернуто, оскільки заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на проведення справи.

29 травня та 1 червня 2007 року ухвалами цього ж суду у відкритті провадження за цивільними позовами в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 відмовлено, оскільки заяви про зобов`язання суб`єкта владних повноважень здійснити виплату грошової компенсації замість продовольчих пайків не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

18 вересня 2007 року ухвалами цього ж суду у відкритті провадження за цивільним позовом в інтересах ОСОБА_13 відмовлено, оскільки заяви про зобов`язання суб`єкта владних повноважень здійснити виплату грошової компенсації замість продовольчих пайків не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, прагнучи попри все виконати зобов`язання перед ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , для формування серед клієнтів авторитету висококваліфікованого спеціаліста-правника, а також з корисливих мотивів ОСОБА_5 вирішив шляхом обману (шахрайство) заволодіти чужим майном бюджетними коштами військової частини НОМЕР_2 , стягнувши їх за підробленими виконавчими листами суду за наступних обставин.

У червні-серпні 2007 року ОСОБА_5 з метою використання, із застосуванням комп`ютерної техніки виготовив у формі електронного документу підроблений бланк виконавчого листа, який видається Жовтневим районним судом м. Запоріжжя.

27 серпня 2007 року ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що позови про стягнення з військової частини НОМЕР_2 грошової компенсації за неотримане продовольче забезпечення на користь ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя не подавалися, а відтак судом не розглядалися, рішення про задоволення таких позовів судом не постановлялися, використовуючи виготовлений ним самим підроблений бланк, виготовив і використовуючи виготовлений ним самим підроблений бланк, виготовив і роздрукував з метою використання виконавчі листи Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з виконання рішення, начебто винесеного судом 14 серпня 2007 року у справі № 2-2119/07 про стягнення з військової частини НОМЕР_2 грошової компенсації за неотримане продовольче забезпечення на користь ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 в сумі 44.688 грн. 20 коп. кожному, а також на користь ОСОБА_11 в сумі 43.508 грн. 14 коп., в яких підробив підпис від імені судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_14 як такої, що начебто розглянула справу № 2-2119/07 та видала вказані виконавчі листи.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на підроблення офіційних документів, ОСОБА_5 звернувся до помічника судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_15 як уповноваженої особи на підписання другим підписом судових документів, виданих суддею ОСОБА_14 .

При цьому ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю на робочому місці судді ОСОБА_14 та секретаря судового засідання ОСОБА_16 , увівши ОСОБА_15 в оману, що 14 серпня 2007 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя під головуванням судді ОСОБА_14 при секретарі ОСОБА_16 начебто винесено рішення у справі № 2-2119/07, яким задоволено позов ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про стягнення з військової частини НОМЕР_2 грошової компенсації замість продовольчих пайків, змусив ОСОБА_15 , який не усвідомлював протиправного характеру своїх дій унаслідок обману, підписати другим підписом зазначені вище завідомо підроблені виконавчі листи. 28 квітня 2011 року в порушенні кримінальної справи відносно судді ОСОБА_14 та секретаря судового засідання ОСОБА_16 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ст.. 358, ст.. 366 КК України, відмовлено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 6 КПК України, відносно помічника судді ОСОБА_15 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України.

Одразу після цього ОСОБА_5 пред`явив зазначені підроблені виконавчі листи старшому секретарю канцелярії Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_17 , запевнивши її начебто в справжності цих документів, яка не усвідомлюючи протиправного характеру своїх дій внаслідок обману, засвідчила ці документи відбитком гербової печатки суду та повернула ОСОБА_5 08 лютого 2012 року в порушенні кримінальної справи відносно старшого секретаря ОСОБА_17 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ст.. 358, ст.. 366 КК України, відмовлено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України.

У вересні 2007 року ОСОБА_5 прийняв на роботу до ПП «Клопков» колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_18 05 вересня 2007 року працівник ПП «Клопков» ОСОБА_6 уповноважив довіреністю ОСОБА_18 на представництво в судах та інших юрисдикційних органах інтересів своїх довірителів.

12 листопада 2007 року ОСОБА_5 склав від імені ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 заяви про відкриття виконавчого провадження, підробивши в них підписи від імені перелічених осіб.

13 листопада 2007 року ОСОБА_5 відправив поштою зазначені заяви разом із завідомо підробленими документами виконавчими листами Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з виконання рішення, начебто винесеного судом 14 серпня 2007 року у справі № 2-2119/07 про стягнення з військової частини НОМЕР_2 грошової компенсації за неотримане продовольче забезпечення на користь ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 по 44.688 грн. 20 коп. кожному та ОСОБА_13 в сумі 43.508 грн. 14 коп. до відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, чим вчинив використання зазначених завідомо підроблених документів.

У той же день старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_19 , будучи введеною ОСОБА_5 в оману щодо справжності поданих виконавчих документів, відкрила виконавчі провадження з виконання цих документів.

23 листопада 2007 року під час виконавчого провадження за вказаними завідомо підробленими виконавчими листами з рахунку військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 примусово стягнуто та перераховано на спеціальний рахунок ДФ АТ «Індекс-Банк» у м. Новомосковську Дніпропетровської області бюджетні кошти на загальну суму 266.949 грн. 14 коп.

28 та 29 листопада 2007 року ОСОБА_5 , та також на його прохання ОСОБА_18 , який не був обізнаний про протиправні наміри ОСОБА_5 та незаконність стягнення коштів з військової частини НОМЕР_2 , пред`явивши довіреності від імені ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від касира ДФ АТ «Індекс-Банк» у м. Новомосковську Дніпропетровської області ОСОБА_20 отримали стягнуті з військової частини НОМЕР_2 бюджетні кошти на загальну суму 266.949 грн. 14 коп. 08 лютого 2012 року в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_18 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 3 ст. 358 КК України, відмовлено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України.

Одержаними таким чином коштами ОСОБА_5 заволодів і розпорядився на власний розсуд. При цьому, половину з них в сумі 133.474 грн. 57 коп. останній передав ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 як такі, що начебто правомірно стягнуті з військової частини НОМЕР_2 за законним судовим рішенням. 08 лютого 2012 року в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 1, 3 ст. 358 КК України, відмовлено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України.

За виниклих обставин ОСОБА_5 шляхом використання завідомо підроблених документів вчинив заволодіння шляхом обману (шахрайства) чужим майном бюджетними коштами військової частини НОМЕР_2 на загальну суму 266.949 грн. 14 коп., яка в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто в особливо великих розмірах.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування з підстав встановлення під час судового розгляду можливості причетності до скоєння злочинів помічника Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_15 , а саме до складання завідомо неправдивих виконавчих листів, а, як наслідок, наявності пособництва його в скоєнні злочинів. Без усунення вказаної неповноти досудового слідства неможливо винести справедливе та законне рішення по даній кримінальній справі. Крім того, досудовим слідством не встановлено наявність або відсутність зв`язку між позивачами та безпосередньо ОСОБА_5 . Вважає, що усунути вказану неповноту неможливо під час судового слідства, а тому кримінальна справа повинна бути повернута для проведення додаткового розслідування.

Підсудний ОСОБА_5 та його захисник загалом підтримали клопотання прокурора про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, крім того, заявили клопотання про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування, посилаючись на наступне. Згідно обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, однак кримінальна справа відносно ОСОБА_5 за вказаною статтею не порушена. Крім цього, обвинувачення відносно ОСОБА_5 , викладене в обвинувальному висновку, не конкретизоване, а містить лише висновки слідчого щодо мотивів його дій. Обвинувальний висновок містить посилання про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_15 , в той час, коли є постанови, які спростовують такі твердження. Вказує про наявність інших підстав для повернення кримінальної справи на додаткове розслідування.

Вивчивши думку учасників процесу, матеріали кримінальної справи, суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності зі ст.. 281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Так судом в судовому засіданні було встановлено, що на момент отримання виконавчих листів в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя, суддя ОСОБА_14 та секретар судового засідання ОСОБА_21 знаходилися в черговій відпустці, а тому не могли самостійно виконати підписи у виконавчих листах. При цьому ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_15 не заперечували в судовому засіданні проти того, що саме останній був в той час на робочому місці, мав доступ до робочого місця судді та секретаря судового засідання. Таким чином, в ході досудового слідства та в судовому засіданні не встановлено причетність ОСОБА_15 до скоєння злочинів, так саме ця причетність й не усунута.

При цьому суд вважає, що повернення справи на додаткове розслідування через наявність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб допускається лише за умови, що окремий розгляд справи щодо останніх неможливий і що надійшло відповідне клопотання прокурора, обвинуваченого, його захисника чи законного представника. З`ясовуючи можливість розгляду справи щодо іншої особи в окремому провадженні, суд керується вимогами ст. 26 КПК, маючи на увазі, що справи про злочини, вчинені у співучасті, мають розглядатись, як правило, в одному провадженні. Постанова органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття кримінальної справи, про відмову в її порушенні щодо іншої особи або про виділення справи щодо такої особи в окреме провадження не є перешкодою для повернення справи на додаткове розслідування.
Також суд вважає, що саме наявність достатніх даних про можливу співучасть в скоєнні злочину іншої особи по даній кримінальній справі призводить до неможливості постановлення справедливого та законного рішення по справі. Тим більше, що в матеріалах кримінальної справи маються постанови судів про скасування постанов про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_15 , а таким чином, розглянути по суті кримінальну справу у відношенні ОСОБА_5 неможливо.
Тому суд вважає, що клопотання прокурора, підсудного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_22 підлягає задоволенню.
При проведенні додаткового розслідування слід, насамперед, вирішити питання про наявність або відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні іншими особами злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_5 . При наявності достатніх підстав, провести інші слідчі дії.
На підставі викладеного та керуючись ст.. ст.. 281, 296 КПК України, суд, -

постановиВ:
Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, направити до військової прокуратури Південного регіону України для організації додаткового розслідування.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 у вигляді підписки про невиїзд скасувати.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом семи діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1