АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/119/15 Справа № 1-кс/215/6/15 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2015

04 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою начальника Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№3) ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання Криворізької установи виконання покарань №3 про конфіскацію майна в прибуток держави вилученого у засудженого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі начальник Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№3) ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 14 січня 2015 року про відмову в задоволення клопотання установи про конфіскацію майна вилученого у засудженого ОСОБА_8 скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою і такою, що суперечить нормам ст. 188 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Наказу ДПтС України від 25 грудня 2003 року № 275 Правилам внутрішнього розпорядку установ виконання покарань від 25 грудня 2003 року затверджених МЮ України, ст. ст. 102, 107, 110 Кримінально виконавчого кодексу України. Просить розглянути провадження без участі представника установи.

Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 січня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання Криворізької установи виконання покарань №3 про конфіскацію майна в прибуток держави вилученого у засудженого ОСОБА_7 .

Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що в посилці для засудженого ОСОБА_7 , яка була передана через ТОВ Нова Пошта було знайдено та вилучено мобільний телефон, що підтверджується протоколом вилучення заборонених предметів від 17 грудня 2014 року та актами від 17 грудня 2014 року. Заборона користування мобільним телефоном для засудженого встановлена Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань від 25 грудня 2003 року № 275. Однак Законом України Про внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України щодо адаптації правового статусу засудженого до європейських стандартів від 08 квітня 2014 року засудженим дозволено вести телефонні розмови, у тому числі у межах рухомого (мобільного) зв`язку, тобто Законом, який має вищу юридичну силу над Правилами, не заборонено засудженим користуватися мобільними телефонами.

Заслухавши доповідь судді доповідача, вивчивши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга начальника КУВП №3 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. 404 ч. 1 КПК України, колегія суддів, переглядає ухвалу слідчого судді у межах апеляційних вимог представника КУВП №3.

Висновки слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання представника КУВП № 3 про конфіскацію майна в прибуток держави вилученого у засудженого ОСОБА_7 обґрунтовані матеріалами, які були досліджені в суді першої інстанції та є правильними.

Відповідно до ст. 102 ч. 7 Кримінально-виконавчого кодексу України "Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VІІІ Кримінального процесуального кодексу України."

Апеляційним переглядом встановлено, що відповідно до Акту про догляд посилки від 17 грудня 2014 року, Протоколу № 81 про вилучення заборонених предметів від 17 грудня 2014 року, Акту № 228 про вилучення заборонених предметів від 17 грудня 2014 року та рапортів співробітників установи від 17 грудня 2014 року Криворізькою установою виконання покарань було вилучено мобільний телефон "Samsung" в посилці, яка надійшла на ім`я ОСОБА_7 .

Криворізька установа виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) звернулась до слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із клопотанням про звернення на користь держави мобільного телефону "Samsung", який був вилучений у посилці, адресованій засудженому ОСОБА_7 , у задоволенні якого слідчим суддею було відмовлено.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком слідчого судді, виходячи із наступного.

Із наданих матеріалів вбачається, що телефон ""Samsung" був вилучений у посилці, направленій на ім`я ОСОБА_7 під час комісійного огляду її змісту ще до того, як зазначена посилка була передана ОСОБА_7 ..

Дані про те, що мобільний телефон зберігався засудженим ОСОБА_7 та був виявлений саме у нього - відсутні, що виключає можливість застосування конфіскації таких речей та предметів згідно з положенням ст. 102 ч. 7 Кримінально-виконавчого кодексу України.

З зазначеного, колегія суддів, приходить до висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги керівника установи по виконанню покарань про те, що мобільний телефон був вилучений саме у засудженого ОСОБА_7 , оскільки направлена на його адресу посилка до нього не надійшла, а мобільний телефон був вилучений під час комісійного огляду посилки.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

У зв`язку з наведеним, з метою адаптації національного законодавства до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Верховна Рада 08 квітня 2014 року прийняла ряд змін до Кримінально - виконавчого кодексу України.

За таких обставин слідчим суддею правильно застосовано норми Кримінально-виконавчого кодексу України із змінами, внесеними Законом України Про внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України щодо адаптації правового статусу засудженого до європейських стандартів від 08 квітня 2014 року, який має вищу юридичну силу, ніж підзаконні нормативно-правові акти, на які посилається апелянт і які були прийняті до внесення змін до КВК України і не підлягають застосуванню. Та правильно зроблено висновок про те, що взагалі відсутні підстави для застосування ст. 102 ч. 7 Кримінально виконавчого кодексу України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги керівника КУВП ОСОБА_6 є необґрунтованими, а тому його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без зміни.

Керуючись ст. ст. 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу начальника Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№3) ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання Криворізької установи виконання покарань №3 про конфіскацію майна в прибуток держави вилученого у засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: