Справа № 1-98/2008 р.
ВИРОК

Іменем України

21 травня 2008
року
м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області
в складі:

головуючої: Єрмічової В.В.

з участю
секретаря: Спічко А.В.

з участю
прокурора: Загороднюк В.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного
суду кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України,
уродженця с. Сказинці Могилів-Подільського району Вінницької області, жителя
АДРЕСА_1, освіта середня, розлученого, працюючого транспортувальником на ВАТ
"Могилів-Подільський машзавод ім. С.М. Кірова", раніше не судимого, у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. відповідно до виконавчого листа № 2-49 АЕ від 31.08.1999 року
виданого Могилів-Подільським міським судом Вінницької області зобов'язаний
виплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з
18.08.1999 року і до її повноліття. Внаслідок злісного ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини з серпня 1999 року по
січень 2008 року у підсудного утворилась
заборгованість в сумі 7299 гривень 31 копійка.

Вину свою в
скоєному підсудний ОСОБА_1. визнав повністю і суду пояснив, що згідно
виконавчого листа № 2-49 АЕ від 31.08.1999 року виданого Могилів-Подільським
міським судом Вінницької області його було зобов'язано сплачувати на користь
ОСОБА_2. аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 18.08.1999 року і до її
повноліття. Однак він жодного разу за
період з серпня 1999 року по січень 2008 року не робив виплат, оскільки не мав
постійного місця роботи, заробляв на прожиття
тимчасовими заробітками, коштів від яких вистачало лише для власних
потреб. На роботу влаштуватись не намагався, в Центрі зайнятості населення не
перебував. Неодноразово викликався до відділу державної виконавчої служби та в
прокуратуру, де його попереджали про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст.
164 КК України в разі несплати аліментів. Він давав зобов'язання погасити
заборгованість по аліментам та сплачувати їх в добровільному порядку. Дані ним
зобов′язання не виконував, оскільки ніде не працював. На даний час
влаштувався на роботу транспортувальником на ВАТ "Могилів-Подільський
машзавод ім.С.М. Кірова", тому суму заборгованості , що утворилась по аліментам буде погашати та в подальшому
сплачувати їх у повному обсязі в добровільному порядку до досягнення дитиною
повноліття.

Потерпіла
ОСОБА_2. суду пояснила, що з 1998 року по 2001 рік вона проживала в шлюбі з
підсудним . У них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3. Однак їх сімейне
життя не склалось, вони офіційно
розірвали шлюб. Згідно виконавчого листа № 2-49 АЕ від 31.08.1999 року виданого
Могилів-Подільським міським судом Вінницької області підсудний зобов'язаний
виплачувати на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 18.08.1999 року і до повноліття
останньої. ОСОБА_1. жодного разу не робив виплат по аліментам, мотивуючи це
тим, що він не має постійного місця роботи, а тому не має змоги надавати
будь-якої допомоги на утримання своєї дитини. Підсудний на неодноразові її звернення з приводу
виплати аліментів на утримання доньки не реагував і коштів не надавав, тому
вона вимушена була звертатися із заявами до державної виконавчої служби та в
прокуратуру про притягнення останнього до кримінальної відповідальності за
несплату аліментів.

В
судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2. відмовилася від заявленого цивільного
позову на суму 7299 гривень 31 копійку.

Оскільки
фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а підсудний та інші учасники
судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у
добровільності та істинності їх позицій немає, тому суд згідно ст. 299 КПК
України за відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду визнав недоцільним
виклик усіх свідків по справі, а обмежився допитом підсудного, потерпілої та
дослідженням матеріалів справи.

Крім
визнання вини підсудним, пояснення потерпілої, вина ОСОБА_1. у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1ст.164КК України підтверджується матеріалами справи, а саме: копією
свідоцтва про народження ОСОБА_3., де підсудний записаний батьком останньої
(а.с. 30); виконавчим листом № 2-49 АЕ
від 31.08.1999 р. про стягнення з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. аліментів на
утримання дитини (а.с.13); письмовим попередженням ОСОБА_1. про кримінальну відповідальність за ст. 164
КК України (а. с. 16,17 ); розрахунками заборгованості по аліментам (а. с.
18-22).

Зібрані
в судовому засіданні докази свідчать, що підсудний ОСОБА_1. із серпня 1999 року по січень 2008 року
злісно ухилявся від сплати встановлених рішеннями суду коштів на утримання
своєї дитини, (аліментів), тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

При призначенні покарання підсудному, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину -
злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, є злочином невеликої
тяжкості, особу винного - позитивно характеризується за місцем проживання, що
підтверджується характеристикою виданою головою квартального комітету №8
"Лісний" м.Могилева-Подільського від 28.02.2008року (а.с.42) та
працевлаштувався , що підтверджується довідкою виданою ВАТ "Могилів-Подільський машзавод ім.
С.М. Кірова" (а.с. 93).

Пом'якшуючими покарання обставинами згідно ст.
66 КК України є щире каяття та вчинення злочину особою, яка вперше притягується
до кримінальної відповідальності.

Обтяжуючих покарання обставин, передбачених
ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що
виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства.

В судовому засіданні потерпіла відмовилася від заявленого цивільного
позову, а тому суд залишає даний позов без розгляду .

Керуючись ст. 28, 323, 324 , 328 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і
призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від призначеного судом покарання
та встановити іспитовий термін строком на 1 рік.

На
підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Цивільний
позов залишено без розгляду.

Міру
запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити
раніше обрану у вигляді підписки про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений протягом 15 діб до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя :