621/569/14-к
1-кп/621/7/15
У Х В А Л А

13 серпня 2015 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10
законного представника обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше судимого,
у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешканця АДРЕСА_3 , раніше судимого,
у злочинах, передбачених за ч. 2 ст. 185. ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в :
Ухвалою Зміївського районного суду від 18.06.2015 року у відношенні обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 14 серпня 2015 року.
У зв`язку наявністю обставин, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 322 КПК України відсутня можливість закінчення судового розгляду справи в межах строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки не зменшилися ризики, що були підставою для застосування цього запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_10 проти клопотання заперечувала та просила розглянути питання про можливість змінити запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт мотивуючи тим, що судовий розгляд проводиться тривалий час з вини сторони обвинувачення, якою не забезпечується можливість дослідження в судовому засіданні доказів обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку, висловлену захисником.
Захисник ОСОБА_9 проти клопотання заперечувала та просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт мотивуючи тим, що стороною обвинувачення не надано доказів винуватості обвинуваченого, а доводи клопотання не підтверджені належним чином.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку захисника ОСОБА_9 .
Інші учасники судового розгляду не висловили обґрунтованих думок щодо заявленого клопотання.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного:
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Причини тривалого розгляду справи, на які посилалася адвокат ОСОБА_10 , а також висловлені захисником ОСОБА_9 зауваження щодо відсутності доказів вини обвинувачених не є підставою для зміни запобіжного заходу.
Відсутні відомості щодо зменшення ризиків, що були підставною для застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, а також запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 у виді тримання під вартою.
Враховуючи, що до спливу продовженого строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судове провадження не буде завершене, а підстави для зміни запобіжних заходів у відношенні цих осіб на інший відсутні, необхідно продовжити строк тримання під вартою кожного з обвинувачених в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 322, 197, 331, 350 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою в Харківському СІЗО на строк до 10 жовтня 2015 року.
Продовжити строк запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 у виді тримання під вартою в Харківському СІЗО на строк до 10 жовтня 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.