Категорія:ст. 296 КК України Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мегіон, Тюменської області, РФ, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.03.2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з наданням іспитового строку терміном 1 рік (звільнений від покарання по закінченню іспитового строку, згідно ухвали Луцького міськрайонного суду від 14.03.2013 року), засудженого за ч.1 ст.296 КК України до штрафу в сумі 8500 гривень.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання скасовано, -

в с т а н о в и в:

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 06.12.2012 року, близько 01.30 год., перебуваючи в приміщенні бару «Явір», що по вул.Рівненській, 54 м.Луцька, в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи загальновизнані правила поведінки та моральності, використавши малозначний привід для конфлікту, демонструючи свою зверхність над іншими громадянами, нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки зверху по голові, від чого останній присів, а ОСОБА_7 продовжив нанесення ударів, під час цього побив належний потерпілому ноутбук марки «DELL» вартістю 5000 грн., на якому відтворювалась музика у вказаному закладі, чим спричинив матеріальні збитки останньому та перервав нормальну роботу даного закладу, оскільки звичайний режим роботи з 12.00 год. до 03.00 год..

Внаслідок вказаних дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №45 від 14.01.2013 року за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, істотним порушенням кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Посилається на те, що суд не приєднав до матеріалів провадження та не взяв до уваги ухвалу Луцького міськрайонного суду від 17.09.2014 року, якою скасовано ухвалу цього ж суду від 14.03.2013 року про звільнення ОСОБА_7 від покарання призначеного вироком Луцького міськрайонного суду від 06.03.2012 року по закінченню іспитового строку.

Зазначає, що ухвала суду від 17.09.2014 року має істотне значення для ухвалення вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема в частині призначення йому покарання на підставі ст.71 КК України. У зв`язку з чим, судом першої інстанції не застосовано ст.71 КК України, оскільки даний злочин був вчинений під час іспитового строку. При призначенні покарання ОСОБА_7 судом не враховано обтяжуючу покарання обставину рецидив злочинів.

Просить вирок суду скасувати, провести судове слідство, в ході якого дослідити ухвалу Луцького міськрайонного суду від 17.09.2014 року. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на 3 місяці. На підставі ст.71 КК України частково приєднати до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Луцького мсіькрайонного суду від 06.03.2012 року та остаточно призначити покарання 1 рік 2 місяці позбавлення волі.

Заслухавши головуючого, який доповів суть оскаржуваного вироку та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 , який подану апеляційну скаргу заперечив та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, провівши частково слідство, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, як і кваліфікація дій за вказаним правопорушенням.

Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що в результаті призвело до призначення покарання, яке не відповідає вимогам ст. 71 КК України, є обґрунтованими.

Твердження прокурора про врахування як обтяжуючої покарання обставини - рецидиву злочину теж заслуговує на увагу.

Оскільки ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення умисного злочину проти власності, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто крадіжки, новий умисний злочин вчинив проти громадського порядку та моральності, тому апеляційний суд враховує рецидив злочину як обтяжуючу покарання обставину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 6 березня 2012 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, із звільненням від його відбування з випробуванням на підставі статей 75, 76 КК України.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2013 року клопотання кримінально-виконавчої інспекції задоволено, ОСОБА_7 звільнено від покарання після закінчення іспитового строку, встановленого вироком суду від 6 березня 2012 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2014 року заяву прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення задоволено, вказану ухвалу суду від 14 березня 2013 року скасовано з тих підстав, що суду на час її постановлення та звільнення від покарання після закінчення іспитового строку, не було відомо про вчинення ОСОБА_7 злочину 6 грудня 2012 року, тобто під час іспитового строку (т. 2 а.к.п. 39).

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Дані вимоги закону суд першої інстанції не дотримався та не призначив ОСОБА_7 остаточне покарання із застосуванням ст. 71 КК України, оскільки злочин за який він засуджений в даному кримінальному провадженні, вчинений ним до повного відбуття покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 06.03.2012 року.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що вирок суду від 18 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання слід скасувати і постановити новий вирок.

При призначенні ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України апеляційний суд, згідно ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, та особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, збитки потерпілому добровільно відшкодував відразу ж після вчинення правопорушення, потерпілий будь-яких претензій до нього не має та просив суворо не карати, тяжких наслідків від вчинених дій не наступило.

До обставин, що пом`якшують покарання апеляційний суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків, а до обставин, що обтяжують покарання - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. та рецидив злочинів.

З врахуванням всіх обставин справи, апеляційний суд призначає ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.1 ст.296 КК України у виді штрафу в розмірі 8500 гривень, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових ним злочинів.

Враховуючи, що ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочину під час іспитового строку та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного цим вироком, необхідно повністю приєднати невідбуте покарання у виді 1 року позбавлення волі за вироком Луцького міськрайонного суду від 06.03.2012 року та осточно призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі та штрафу в розмірі 8500 гривень, який, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, виконувати самостійно.

За таких обставин, підстав для призначення за ст. 71 КК України покарання, запропонованого прокурором в апеляції, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 405, 407, 420 КПК України апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду від 18 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 06 березня 2012 року у виді 1 року позбавлення волі і остаточно призначити до відбування ОСОБА_7 1 рік позбавлення волі зі штрафом в розмірі 8500 гривень, який виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Головуючий:

Судді: