Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/118/15 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0000507 стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, без постійного місця проживання, громадянин України, раніше судимий Добровеличківським районним судом Кіровоградської області:
· 29.04.2005 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;
· 30.08.2005 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
· 21.11.2007 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, 11.11.2010 року на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда звільнений умовно-достроково;
- 30.05.2012 року за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту, звільнений 30.08.2012 року по відбуттю строку покарання,

засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного із проникненням у інше приміщення, за таких обставин.

ОСОБА_7 04.10.2014 року близько 23 години 15 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння свого діда ОСОБА_8 , що розташоване в АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що господар відпочивав в будинку, витягнув скобу навісного замка на вхідних дверях сараю та проник в середину вказаного приміщення, звідки таємно викрав чотири домашні качки семимісячного віку вартістю 104 гривні 50 копійок за одну качку на загальну суму 418 грн. З викраденим обвинувачений з місця скоєного кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану вище суму.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не оспорюючи кваліфікації та встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи, просить пом`якшити призначене йому покарання, та, якщо це можливо, застосувати до нього амністію, мотивуючи це тим, що в нього хворіє мати а батько інвалід ІІ групи. Крім того, посилається на те, що він активно сприяв розслідуванню на досудовому слідстві, визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні повністю.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується його показаннями в судовому засіданні, в яких він визнав себе винним у зазначеному вище злочині у повному обсязі, через що дослідження доказів по даній справі в суді першої інстанції відбувалось на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому обвинувачений та інші учасники судового розгляду справи позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного із проникненням в інше приміщення.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які закріплені у ст. 65 КК України, та належним чином врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, в тому числі й ті обставини, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, а саме: його щире каяття, сприяння в розкритті кримінального правопорушення. Також при призначенні покарання місцевий суд врахував тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, а також вчинення обвинуваченим злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_7 , та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання виключно в умовах ізоляції його від суспільства, у призначений судом майже мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, через що апеляційна скарга останнього щодо пом`якшення призначеного йому покарання не може бути задоволена. Також відсутні підстави й для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положень Закону України «Про амністію у 2014 році» за №1185-VII від 08.04.2014 року, оскільки він вчинив умисний тяжкий злочин вже після того, як Закон України «Про амністію у 2014 році» набув чинності.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2014 року стосовно нього за ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області вступає в законну силу з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4