У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Кармазіна Ю.М. і
Федченка О.С.,

за участі прокурора

Кравченко Є.С.,

засудженого ОСОБА_1

розглянувши
в судовому засіданні в місті Києві 26 червня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього, -

встановила:

вироком Новоушицького районного суду Хмельницької області від 18 травня
2006 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4,
раніше на підставі вимог ст. 89 КК України не судимого, -

засуджено
за:

- ст.
365 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення
волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій, строком на
3 роки;

- ст. 366 ч. 2
КК України на 2 роки позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій, строком на
1 рік;

- ст. 212 ч. 3 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій, строком на
2 роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_1. визначено остаточне покарання 5
років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з
виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій,
строком на 3 роки.

На підставі вимог ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та з покладенням згідно з
вимогами ст. 76 КК України обов'язків не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці
органи про зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 19 липня 2006 року вирок
щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано судом винним і засуджено за те, що він, обіймаючи посаду
директора товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_3, що
розташовувалося в ІНФОРМАЦІЯ_4, та будучи службовою особою, без згоди загальних
зборів співвласників майнових паїв реалізував агрофірмі ІНФОРМАЦІЯ_5, що
розташовувалася в ІНФОРМАЦІЯ_6 розпайоване майно за заниженою ціною. Внаслідок
перевищення своїх службових повноважень ОСОБА_1 реалізував ковбасних цех
балансовою вартістю 305 350 гривень за 250 800 гривень, чим спричинив шкоди
власникам майна.

Також, ОСОБА_1 в порушення вимог податкового законодавства в лютому та
вересні 2003 року ухилився від сплати податку на додану вартість за реалізоване
майно в загальній сумі 48 640 гривень, у грудні 2003 року в результаті
безпідставного формування податкового кредиту шляхом виписки фіктивної
податкової накладної на придбання трактора занизив суму податку на додану
вартість на суму 23 333 гривні, і, маючи в касі та на розрахунковому рахунку
кошти, умисно не перерахував до бюджету
26 470 гривень 83 копійки податку з доходів фізичних осіб за період 2003
- 2004 років.

Він же в лютому та вересні 2003 року вчинив службове підроблення шляхом не
включення до податкових декларацій з податку на додану вартість податкових
зобов'язань з реалізації майна на суму 48 640 гривень, а також безпідставно
включив у грудні 2003 року в декларацію суму податкового кредиту з вартості
придбаного майна на суму 23 333 гривні. Ці документи він подав до податкових
органів.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушується питання про скасування
постановлених у справі судових рішень із закриттям провадження за відсутності в
його діях складів злочинів. Свою вимогу він обґрунтовує тим, що у справі не
зібрано переконливих доказів його винності, а наявними у справі доказами
підтверджується його невинуватість, однак цим доказам суди не дали належної
оцінки. Дії з реалізації цеху він учинив з метою того, щоб очолюване ним
підприємство не збанкрутувало.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
пояснення засудженого ОСОБА_1 який підтримав свою касаційну скаргу, прокурора
Кравченко Є.С. про необхідність відмови в задоволенні скарги, перевіривши
матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що вона підлягає задоволенню частково.

Як убачається із матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_1
оскаржував вирок місцевого суду в апеляційному порядку. В апеляції він
посилався на те, що про реалізацію обладнання ковбасного цеху було відомо всім
співвласникам, що було оформлено відповідним протоколом, не погоджувався з тим,
що майно реалізовувалося за заниженою вартістю, оскільки оцінка вартості цеху
ніким не проводилася. Суд у вироку як на доказ послався на висновок
судово-бухгалтерської експертизи, яку призначено з порушенням чинного
законодавства, а її висновок є сумнівним. Посилався на те, що судом було
порушено вимоги закону щодо збирання доказів - у вироку судом зазначено, що
він, ОСОБА_1, доказів про свою невинуватість не подав, в той час як обов'язок
доведення винуватості лежить на відповідних органах держави.

Усі ці та інші наведені в апеляції доводи ОСОБА_1
апеляційний суд не спростував, чим порушив вимоги ст. 377 КПК України, якою
передбачено, що у разі залишення апеляції без задоволення в ухвалі апеляційного
суду мають бути зазначені підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

До справи долучено протокол загальних зборів
співвласників майнових і земельних паїв від 18 березня 2005 року (т.2 а. с. 160
- 163), із змісту якого вбачається, що було прийнято рішення вважати реалізацію
ковбасного цеху за згодою загальних зборів. Однак апеляційним судом оцінки цьому документу в ухвалі не дано.
Також в ухвалі в обвинуваченні, визнаному доведеним, не вказано часу вчинення
злочину, пов'язаного з реалізацією ковбасного цеху. Немає таких даних й у
вироку суду.

Крім того, апеляційний суд на обґрунтування своїх
висновків фактично вдався до переліку доказів без розкриття їх змісту та без
ретельного аналізу наявних у справі даних, які мають значення для прийняття
правильного рішення.

Таким чином під час розгляду справи в апеляційному
порядку було допущено такі порушення чинного кримінально-процесуального
законодавства, які істотно вплинули на правильність прийняття рішення по суті,
що відповідно до вимог ст. 398 КПК України є підставою для скасування ухвали
апеляційного суду з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів,
-

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 19 липня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а
кримінальну справу направити до того ж апеляційного суду на новий апеляційний
розгляд в іншому складі суддів.

Судді:

Паневін
В.О. Кармазін Ю.М. Федченко О.С.

_________________________________________________

З оригіналом
згідно:

Суддя Верховного Суду України
Паневін В.О.