Провадження № 11-кп/792/48/15
Категорія: ч.ч.1, 2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження №0004486 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи, на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 07 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ,
визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частинами 1, 2 ст.186 КК України, і призначено йому покарання:
- за ч.1 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
- за ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_9 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 3 роки, покладено на нього обов`язки, передбачені п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України (не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи).
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_9 на досудовому слідстві, у виді домашнього арешту, скасовано.
Стягнуто з ОСОБА_9 в дохід держави 589 грн. 68 коп. процесуальних витрат на проведення експертиз №645т від 17.09.2014 та №639т від 18.09.2014.
Вирішено речові докази:
- мобільний телефон «Nokia 5800» - залишити потерпілому ОСОБА_7 ;
- мобільний телефон «НТS Desire 600» та чохол «Nilkin» - залишити потерпілому ОСОБА_8 .
За вироком суду 11 вересня 2014 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на вул. Трудовій м. Хмельницького, неподалік магазину «Економ» умисно відкрито заволодів належним невідомому йому ОСОБА_7 мобільним телефоном «Nokia 5800» вартістю 265,61 грн.
Цього ж дня (11 вересня 2014 року) близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поруч з магазином «Тетра», що за адресою: м. Хмельницький вул. Трудова, 11, під час з`ясування обставин заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_7 умисно повторно відкрито заволодів ще й мобільним телефоном «НТS Desire 600» вартістю 1847,48 грн. та чохлом «Nilkin» вартістю 60,60 грн., належними ОСОБА_8 , тобто, брату потерпілого ОСОБА_7 , а всього відкрито викрав майна ОСОБА_8 на загальну суму 1908,08 грн.
В апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в зв`язку з м`якістю, прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати і ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання: за ч.1 ст.186 КК України 2 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України 4 роки позбавлення волі, а за сукупністю злочинів, на підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. При цьому прокурор звертає увагу на те, що вчинений злочин є тяжким. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що обвинувачений майно потерпілим добровільно не повернув, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, характеризується посередньо, будучи працездатною особою молодого віку не працевлаштований, оскільки не бажає займатись суспільно-корисною працею, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, що безумовно виключно негативно характеризує його як особу. На думку прокурора, за таких обставин суд дійшов помилкового висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та неправильно застосував кримінальний закон, зокрема ст.75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, заперечення потерпілих та обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочинів за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.ч.1, 2 ст.186 КК України сторонами не оскаржуються.

При призначені покарання суд, врахував ступінь тяжкості кожного з вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриття злочину, а обставиною, що обтяжує покарання, - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При оцінці особи винного суд виходив з того, що він за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий в силу ст.89 КК України.

Тобто, суд при призначенні покарання врахував й частину тих обставин, на які прокурор посилається в обґрунтування своїх вимог.
Доводи ж прокурора з посиланням на те, що обвинувачений майно потерпілим не повернув, не працевлаштований, оскільки не бажає займатись суспільно-корисною працею, та на те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, колегія суддів уважає безпідставними.

Адже за поясненнями потерпілих в апеляційному суді обвинувачений заподіяну їм шкоду відшкодував і попросив у них пробачення, доказів на підтвердження небажання обвинуваченого займатися суспільно-корисною працею прокурор не надав, а з характеристики за місцем проживання, виданої дільничним інспектором, видно, що ОСОБА_9 алкогольними напоями та наркотичними засобами не зловживає, до адміністративної відповідальності не притягувався, заяв та скарг зі сторони сусідів на нього не надходило.

Що стосується судимості за попередній злочин, то її погашення навпаки свідчить про можливість обвинуваченого ставати на шлях виправлення. До того ж погашена судимість не може враховуватися при призначенні покарання за нові злочини.

Сама ж по собі тяжкість вчинених злочинів не може бути перешкодою для застосування положень ст.75 КК України, оскільки будь-яких обмежень з цього приводу у вказаній нормі закону немає.

На думку колегії суддів, конкретні обставини вчинення злочинів, наведені обставини, що пом`якшують покарання, та дані про особу винного, навіть за наявності вказаної обтяжуючої обставини, давали суду першої інстанції підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробування. До того ж суд встановив засудженому максимальний іспитовий строк, що має позитивно впливати на його виправлення та стримувати його від вчинення нових злочинів.

Отже колія суддів уважає доводи прокурора необґрунтованими і підстав для скасування вироку суду першої інстанції з ухваленням нового вироку не убачає. При цьому колегія суддів враховує і позицію потерпілих, які в апеляційному суді повідомили, що пробачили обвинуваченого та просили не позбавляти його волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 07 листопад 2014 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .