Єдиний унікальний номер № 285/4897/14-к
Провадження № 1-кп/0285/40/15
В И Р О К
10 березня 2015 року
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кропивня, Коростишівського району, Житомирської області, громадянки України, українки, з середньо-спеціальною осітою, розлученої, на утриманні має одну неповнолітню дитину, працює молодшою медичною сестрою Ярунської ДЛ, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше несудимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
22 жовтня 2014 року, близько 08 год. 30 хв., ОСОБА_6 , знаходячись на дорозі по АДРЕСА_2 , під час сварки з неповнолітньою ОСОБА_7 , на грунті особистих неприязних відносин, вирішила останній спричинити тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , того ж дня, без відриву у часі, умисно нанесла ОСОБА_7 один удар долонею правої руки по правій частині голови останньої, а саме в ділянку щоки та вуха праворуч.
В результаті протиправних дій ОСОБА_9 , неповнолітній потерпілій ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: саден в ділянці кута нижньої щелепи справа, в проекції соскоподібного відростка справа, на мочці правого вуха, які належать до легких тілесних ушкоджень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 винною себе в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України не визнала і пояснила, що 22.10.2014 року їхала на велосипеді та везла молоко Фіщукам по дорозі в с. Ярунь, Новоград-Волинського району. Зустріла потерпілу ОСОБА_10 . Зупинилася, щоб поговорити з нею, оскількі напередодні потерпіла в технікумі, де навчається, образила дочку обвинуваченої. Потерпіла її нецензурно облаяла, про що обвинувачена розповіла директору технікуму. Потерпілу не била, нецензурно в її адресу не виражалась. Мати потерпілої казала, що дочка падала у своєму дворі. Вся подія відбувалась на протязі 3-х хвилин. Їх з потерпілою бачила ОСОБА_11 . Уввечері до обвинуваченої прийшов дільничний інспектор і відібрав пояснення. Наступного дня обвинувачена поїхала в міліцію і написала заяву на ОСОБА_10 . Цивільний позов Новоград-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави, на користь фінансового управління Новоград-Волинської міської ради про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої ОСОБА_7 в сумі 545,18 грн. не визнала. Цивільний позов законного представника потерпілої ОСОБА_12 , в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , про стягнення матеріальної, та моральної шкоди в сумі 3059,33 грн., 250 грн. витрат за складання позовної заяви та 300 грн. судових витрат також не визнала.
Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини, її винність повністю доведена сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 22.10.2014 року, близько 08 год. 30 хв. зустрілася з обвинуваченою, яка їхала велосипедом, по дорозі в технікум. Обвинувачена її нецензурно облаяла, залякувала, вдарила долонею правої руки по обличчю, подряпала нігтями обличчя, потягнула та зірвала сережку, яка була у вусі. На плач потерпілої підійшла ОСОБА_13 і відвела її додому. Після цього у потерпілої боліло вухо, голова, стало погано, не падала. Мати викликала швидку, яка відправила потерпілу в травмпункт, де вона пробула два дні. В травмпункті була змушена приймати ліки.
Свідок ОСОБА_14 , в судовому засіданні пояснила, що 22.10.2014 року, близько 08 год. 30 хв. на дорозі, біля її двору, з нею привіталася потерпіла ОСОБА_7 , яка йшла в технікум. Після цього, на відстані 50-60 метрів, свідок побачила потерпілу та обвинувачену, які сварилися. Черех кілька хвилин ОСОБА_14 почула як потерпіла заплакала. Свідок завела її у двір. З правого боку, на обличчі потерпілої була кров, сережка вирвана. ОСОБА_7 дали води, завели у хату, оскільки їй стало погано, вона не падала. На дорозі, крім потерпілої і обвинуваченої, свідок більше нікого не бачила.
Свідок ОСОБА_15 , лаборант Ярунського технікуму, в судовому засіданні пояснила, що 22.10.2014 року, о 08 год. 20 хв. вона їхала велосипедом на роботу. Бачила як обвинувачена і потерпіла сварилися, обвинувачена нецензурно облаяла потерпілу. Бачила також ОСОБА_14 біля її двору.
Свідок ОСОБА_16 , односелець обвинуваченої та потерпілої, в судовому засіданні пояснив, що 22.10.2014 року, після 08 год., вони з дружиною були вдома. У двір зайшла обвинувачена, потім повз пройшла потерпіла, через кілька хвилин приїхала швидка. Обвинувачена сказала, що вони з потерпілою посварились.
Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що дитину привели у двір. ОСОБА_13 підтримувала її за руку, ОСОБА_12 винесла потерпілій води. На волоссі і у вусі потерпілої була кров, сережка з вуха була вирвана, потерпіла була знервована, на її шиї була подряпина, яка кровоточила. ОСОБА_12 викликала потерпілій швидку.
Експерт ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що він проводив експертизи від 23.10.2014 року та 21.11.2014 року. Згідно висновків експерта № 696 від 23.10.2014 року та № 742 від 24.11.2014 року потерпілій ОСОБА_18 були нанесені легкі тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці кута нижньої щелепи справа, в проекції соскоподібного відростка справа, на мочці правого вуха, які утворились від дії тупого/их/ предмета/ів/ за механізмом удару/тертя/, давністю можливо 22.10.2014 року. Тілесні ушкодження могли утворитися за обставин, описаних потерпілою при проведенні слідчого експерименту від 08.11.2014 року та в судовому засіданні.
Неповнолітній свідок ОСОБА_19 , 1999 року народження, студентка 1 курсу Ярунського технікуму, дочка обвинуваченої, в судовому засіданні пояснила, що потерпіла ОСОБА_7 постійно принижує її та показує непристойні жести. Вона поскаржилася мамі і та за неї заступилася. Педагогу в технікумі свідок про конфлікт з потерпілою не говорила.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.10.2014 року слідує, що 22.10.2014 року, близько 08 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Комсомольській, в с. Яруні, Новоград-Волинського району, отримала тілесні ушкодження від ОСОБА_6 (а.с. 23).
З висновку судового-медичного експерта № 696 від 23.10.2014 року слідує, що тілесні ушкодження у ОСОБА_7 у вигляді саден в ділянці кута нижньої щелепи справа, в проекції соскоподібного відростка справа, на мочці правого вуха утворились від дії тупого/их/ предмета/ів/ за механізмом удару/тертя/, давністю можливо 22.10.2014 року, належать до легких тілесних ушкоджень. Вищеописані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли утворитися від одної травмуючої дії. (а.с. 28-29).
З протоколу огляду місця події від 17.11.2014 року слідує, що місцем події є частина земельної ділянки по АДРЕСА_2 (а.с.30-31).
З протоколу огляду місця події з фототаблицями до нього від 08.11.2014 року слідує, що в приміщенні кабінету № 25 Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_12 надала для огляду свій мобільний телефон марки "Samsung X 680", де знаходиться текст повідомлення від ОСОБА_6 (а.с. 33-37).
З протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицями до нього від 08.11.2014 року слідує, що неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 розповіла і показала яким чином ОСОБА_6 спричинила їй 22.10.2014 року тілесні ушкодження (а.с. 40-43).
З висновку судового-медичного експерта № 742 від 24.11.2014 року слідує, що не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 , виявлених при експертизі, за обставин, описаних нею при проведенні слідчого експерименту за її участю 08.11.2014 року. (а.с. 44).
Оцінюючи вищенаведені докази, суд доходить висновку про їх достовірність, приймаючи до уваги, що вони є логічними і послідовними, доповнюють одне одного, узгоджуються між собою та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких досліджена в судовому засіданні.
Суд не приймає до уваги покази обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що вона не завдавала потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, оскільки досліджувані в судовому засіданні докази дають суду достатні підстави для висновку про те, що ці покази дані обвинуваченою з метою уникнути кримінальної відповідальності, і не відповідають дійсності, оскільки повністю спростовуються сукупністю наведених вище доказів, які узгоджуються між собою та іншими доказами у кримінальному провадженні.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченної ОСОБА_6 .
Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились в заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 К К України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.
При обранні виду і міри покарання суд враховує те, що обвинувачена раніше несудима, вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, на утриманні має неповнолітню дитину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, але вину не визнала, не розкаялася, потерпіла наполягає на суворому покаранні обвинуваченої, а тому суд вважає за можливе призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.
Розглядаючи питання про задоволення позовних вимог Новоград-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Новоград-Волинської міської ради (Новоград-Волинського міськрайонного ТМО) в сумі 545,18 грн. та законного представника потерпілої ОСОБА_12 , в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , про стягнення матеріальної, та моральної шкоди в сумі 3059,33 грн., 250 грн. витрат за складання позовної заяви та 300 грн. судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою яка її завдала.
Згідно положень ч. 1, 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж крайньої оборони або в стані сильного душевного хвилювання, виниклого раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Враховуючи викладене, цивільний позов Новоград-Волинського міжрайонного прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі.
Цивільний позов законного представника потерпілої ОСОБА_12 , в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 59,33 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами і доповненнями Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт спричинення позивачу моральних або фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин або якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі або в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду і з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру і об`єму страждань (фізичних, душевних, психічних і тому подібне), яких отримав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення і тому подібне) і з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.
Оцінюючи у сукупності пояснення неповнолітньої потерпілої, свідків, обвинуваченої, висновки судово-медичної експертизи, враховуючи те, що моральна шкода заподіяна шляхом вчинення обвинуваченою злочину із спричиненням шкоди здоров`ю потерпілої, неповнолітній потерпілій незаконними діями обвинуваченої був заподіяний стрес, вона пережила душевні хвилювання, тривогу, безпорадність, приниження, які вона отримала від дорослої людини, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення цивільного позову законного представника потерпілої ОСОБА_12 в частині відшкодування моральної шкоди та про достатність відшкодування розміру моральної шкоди в сумі 500 гривень.
Крім того, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь представника потерпілої ОСОБА_12 250 грн. витрат на правову допомогу за складання позовної заяви та 300 грн. сплаченого судового збору за подання цивільного позову.
Судові витрати та речові докази по даному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
Визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_6 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Цивільний позов ОСОБА_12 , в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 в задоволення заявленого цивільного позову 59,33 грн. матеріальної шкоди, 500 грн. моральної шкоди, 250 грн. витрат на правову допомогу за складання позовної заяви та 300 грн. судового збору.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: