романівський районний суд житомирської області
Кримінальне провадження № 290/1494/13-к
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

20 листопада 2013 року слідчий суддя Романівського районного суду Житомирської області Лесько М.О. при секретарі Колосовській К.В., за участю прокурора Шпака В.В., слідчого Атаманчука В.І., підозрюваного ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2, розглянувши клопотання слідчого СВ Романівського РВ УМВС України в Житомирській області Атаманчука В.І., погоджене з прокурором Романівського району Житомирської області Шпаком В.В., про застосування у кримінальному провадженні №0000569, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2013 року, запобіжного заходу - тримання під вартою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Борятин Романівського району Житомирської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2013 року слідчий СВ Романівського РВ УМВС України в Житомирській області Атаманчук В.І. звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Романівського району Житомирської області Шпаком В.В., про застосування у кримінальному провадженні №0000569, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2013 року, запобіжного заходу - тримання під вартою відносно ОСОБА_1, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Слідчий, обґрунтовуючи клопотання, посилається на те, що органом досудового розслідування ОСОБА_1 підозрюється у тому, що 17.11.2013 року, приблизно о 22:30 год. він, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходився в лісовому масиві біля с. Лісна Рудня Романівського району Житомирської області. У цей час між ним та ОСОБА_5 виникла суперечка, яка переросла у бійку, в ході якої ОСОБА_1 умисно наніс декілька ударів ножем у ліву сторону тулуба ОСОБА_5, в результаті чого спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді множинних проникаючих ножових поранень передньої черевної стінки, внутрішньо-черевної кровотечі, геморагічного шоку.

Слідчий вказує, що у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_1 підозрюється обгрунтовано та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства, враховуючи тяжкість покарання, передбаченого за вчинення даного злочину, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

В судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали дане клопотання з зазначених у ньому підстав. Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили застосувати запобіжний захід, не пов'язаний з позбавленням волі.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов'язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов'язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров'я підозрюваного; міцність соціальних зв'язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У пункті 1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" зазначено, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов'язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Слідчий суддя також враховує позиції Європейського суду з прав людини, зокрема, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується або підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Слідчий суддя під час розгляду даного клопотання також враховує положення, викладені у рішенні ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії", відповідно до якого позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

18.11.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000569 внесені відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України.

18.11.2013 року о 12 годині 10 хвилин ОСОБА_1 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

19.11.2013 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вислухавши доводи сторін провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення частково оскільки, слідчим та прокурором при розгляді клопотання було доведено обставини, передбачені пунктом 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а також не доведено недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

У зв'язку з цим слідчий суддя відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України має право застосувати більш м'який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов'язки, передбачені частиною п'ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та постійно проживає в с. Борятин, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, у зв'язку з чим вбачається за можливе застосувати відносно підозрюваного більш м'який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт за місцем його проживання: АДРЕСА_1, та покласти на нього обов'язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, доказів пред'явлення ОСОБА_1 підозри у іншому злочині, а також порушення ним умов запобіжного заходу, який обирався йому раніше, в судовому засіданні слідчим та прокурором надано не було.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 186, 187, 193-194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 20.01.2014 року включно, заборонивши ОСОБА_1 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в с. Борятин Романівського району Житомирської області, цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_1, строком до 20.01.2014 року обов'язок прибувати до слідчого СВ Романівського РВ УМВС України в Житомирській області Атаманчука В.І. за кожним його викликом та вимогою.

Роз'яснити ОСОБА_1, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з'являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов'язаних із виконанням покладених на нього зобов'язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу передати для виконання до Романівського РВ УМВС України в Житомирській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Романівського району Житомирської області Шпака В.В.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом 5 (п'яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: М.О. Лесько