Справа 1-190/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007
року Деснянський
районний суд м. Чернігова

у складі: головуючого-судді - Розинка В.М.

при секретарі - Примак
Т.В.

з участю
прокурора - Ярмош Р.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу

по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, із базовою
вищою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України судимості
не має, мешканця АДРЕСА_1 -у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК
України , -

встановив:

06.04.2006 р. у вечірній час підсудний ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись у дворі біля будинку АДРЕСА_1, відкрито
викрав мобільний телефон „Нокіа 6230", вартістю 1390 грн. з карткою
оператора мобільного зв'язку "Лайф", вар­тістю 40 грн., на рахунку
якого знаходилось 5 грн., а всього на 1435 грн., що належить неповнолітньому
потерпілому ОСОБА_2, та при цьому наніс тому удар рукою у живіт, завдавши йому
фізичного болю.

Підсудний, будучи допитаним у судовому засіданні, вину у
пред'явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що не бажає давати
свідчення в суді, оскільки у повному обсязі підтримує свої попередні свідчен­ня,
які дав у ході досудового слідства. Шкоду відшкодував добровільно. У ско­єному
розкаюється, просить суворо не карати.

Враховуючи свідчення підсудного, а також те, що фактичні обставини справи
ніким не оспорюються, суд знаходить, що його дії правильно кваліфі­ковані за
ст. 186 ч. 2 КК України, як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна,
поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого,
а вина у скоєному доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного -
його вік, сімей­ний стан, наявність постійного місця проживання і позитивної
характеристики за таким, обставини, які пом'якшують покарання - щире каяття,
активне спри­яння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого
збитку, обста-

вини,
які обтяжує покарання - учинення злочину в стані алкогольного сп'я­ніння,
приймає до уваги відсутність вимог потерпілого про призначення суво­рого
покарання та, зважаючи на те, що відсутні попередні притягнення до ад­міністративної
відповідальності, доходить висновку, що ще не втрачена мож­ливість виправлення
підсудного без відбуття покарання, тобто його припусти­мо звільнити від
відбуття покарання з випробуванням. Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
-

засудив:

ОСОБА_1
визнати винним за ст. 186 ч. 2 КК Укра­їни і призначити покарання у вигляді 4
років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від
відбуття пока­рання, якщо він протягом іспитового строку в 2 роки не вчинить
нового злочи­ну.

На підставі ст. 76 ЮС України зобов'язати засудженого не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, періодично з'являтись для реєстрації в органи криміналь­но-виконавчої
системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої систе­ми про зміну місця
проживання або роботи.

Мірою запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити
підписку про невиїзд.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду
Чернігівсь­кої області протягом 15 діб із моменту його проголошення.