Справа № 621/491/15-к
Провадження № 1-кп/621/117/15
ВИРОК
іменем України
14.04.2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 0000188 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могоча Читинської області Російської Федерації, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , росіянина, громадянина України, не працюючого, розлученого, із середньою освітою, раніше судимого:

1) 15.11.2006 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, із застосуванням ст. 76 КК України;

2) 18.03.2008 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

3) 21.05.2012 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 342, ст. 395 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки із застосуванням ст. 76 КК України;

4) 23.08.2012 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, згідно ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році» скорочено не відбуту частину строку покарання на 1/2 частину, 20.12.2014 року звільнено за відбуттям строку покарання,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23.02.2015 року близько 9 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував на АДРЕСА_3 , повторно виник умисел на викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел ОСОБА_4 пройшов на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , розташованого на вказаній вище вулиці, яке належить ОСОБА_5 , де побачив господарську будівлю обшиту металевими листами та колодязь, накритий металевою кришкою. Після цього, ОСОБА_4 пішов до себе додому, взяв тачку та через деякий час повернувся на територію дачного домоволодіння і переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою наживи, таємно, протиправно із застосуванням фізичної сили, руками зірвав металеві листи із господарської будівлі та зняв металеву кришку із колодязя. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 23.02.2015 року № 28, матеріальну шкоду на суму в розмірі 450 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, показав, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди шляхом повернення викраденого майна.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Суд враховує особу винного, який раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого ОСОБА_4 належить звільнити з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, із покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільного позову заявлено не було.

Питання щодо речових доказів належить вирішити згідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, від призначеного покарання звільнити ОСОБА_4 випробуванням на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази: лом чорного металу, загальною вагою 15 кг, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 вважати йому повернутим.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: