Справа № 138/3728/14-к
Провадження №11-кп/772/343/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 ОСОБА_4

з секретарем: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянув «07» травня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора зі змінами та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02.02.2015 року, яким,-
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та жителя
АДРЕСА_1 ,
громадянина України, раніше судимого:
23.02.1994 року Могилів-Подільським міським судом Вінницької області за ст. 140 ч.3 КК України (1960р.) до 3 років позбавлення волі;
01.06.1994 року Могилів-Подільським міським судом Вінницької області за ст.ст. 17, 117 ч.3, 118 ч.2, 117 ч.3, 42, 43 КК України (1960р.) до 8 років позбавлення волі.
29.12.1999 року Могилів-Подільським міським судом за ст.ст. 140 ч.3, 43 КК України (1960р.) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
17.04.2002 Староміським районним судом Вінницької області за ст.ст.391, 71 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі;
26.11.2007 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 395 КК України (1960р.) до арешту строком 4 місяці;
15.10.2013 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу 1020 грн.;
25.11.2013 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі,
засуджено за ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_7 шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25.11.2014, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців, в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області,
жителя
АДРЕСА_2 ,
громадянина України, раніше судимого:
- 20.03.1998 Дніпропетровським районним судом м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області за ст.ст. 141 ч.2, 43 КК України (1960р.) до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 19.01.2004 Баглейським районним судом м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області за ст. 187 ч.4 КК України (1960р.) до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 23.07.2010 Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст.ст. 391, 71 КК України (1960р.) до 1 року 1 місяця позбавлення волі, в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
засуджено за ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі; на підставі ст. 75, п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчій інспекції.
Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат в кримінальному провадженні .
В С Т А Н О В И В :
30.10.2014 приблизно о 03 год. 00 хв. ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно з корисливих мотивів, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном і зверненням його на свою користь, діючи повторно, підійшли до автомобіля марки «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , належного ОСОБА_9 ,розташованому біля будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_7 металевим автомобільним ключем зірвав навісний металевий замок, яким була закрита кришка паливного баку автомобіля, та, використовуючи гумовий шланг та каністри в полімерного матеріалу, здійснив крадіжку 150 літрів дизельного палива. Дані каністри ОСОБА_8 з ОСОБА_7 погрузили в багажний відділ автомобіля марки «ОРЕL ASCONA», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_8 , та з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріального збитку на загальну суму 2398 грн. 50 коп., згідно довідки-вартості.
31.10.2014 біля 04 год. 00 хв. ОСОБА_7 , з власної ініціативи, за попередньою змовою ОСОБА_8 , умисно з корисливих мотивів, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном і зверненням його на свою користь, діючи повторно, зламали кришку баку для пального, використовуючи гумовий шланг та каністри з полімерного матеріалу, здійснили крадіжку 80 літрів дизельного палива на загальну саму 1279 грн. 20 коп. з автомобіля марки «МАН» реєстраційний номер НОМЕР_3 , припаркованого неподалік від кафе «Шатро» на узбіччі дороги по вул. Гагаріна в м. Могилів-Подільському, належного ОСОБА_10 .. Дане дизельне паливо ОСОБА_10 купив 30.10.2014 о 22 год. 46 хв. в м. Могилів-Подільському на АЗС, заплативши за І а дизельного пального 15 грн. 99 коп.. Однак, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свій злочинний не довели до кінця та не змогли розпорядитись викраденим майном з причин, що не залежали на їх волі, так як були виявлені та затримані безпосередньо під час вчинення крадіжки працівниками міліції.
У своїй апеляційній скарзі зі змінами прокурор просить вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду від 02.02.2015 року скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_8 . Просить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк три місяці, за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк п`ять місяців. Згідно ч. 1 ст. 70 КК України покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) місяців арешту.
Свої вимоги мотивує тим, що судом безпідставно визнано ряд обставин пом`якшуючими, а саме активне сприяння розкриттю злочину та щире розкаяння, оскільки всі докази вини ОСОБА_8 та обставини вчинення злочинів встановлені стороною обвинувачення, а не діями обвинуваченого щодо допомоги в установленні всіх обставин справи. Крім того, судом встановлено пом`якшуючої обставиною утримання ОСОБА_8 матері інваліда та дружини, хоча обвинувачений не працює, законних заробітків не має.

У своїй апеляційні скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити йому покарання, посилаючись на те, що до вчиненні злочинів його підштовхнули матеріальні труднощі та неможливість працевлаштування, а також наявність на утриманні 2 х дітей та хворої дружини.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити,обвинуваченого ОСОБА_8 , який заперечував проти апеляційної скарги прокурора , просив вирок місцевого суду залишити
без змін, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора зі змінами та заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 ; обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга із змінами прокурора підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.
Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду першої інстанції щодо вини ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, за зазначених у вироку обставин ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності.
Кваліфікація дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та їх винуватість за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України в апеляційних скаргах прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 не оспорюється .
Відповідно із ст. 65 КК України - суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обираючи підсудному покарання,суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари , виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст. 372 КПК України).
Разом з тим, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливо без ізоляції його від суспільства, з застосуванням ст. 75 КК України , про що обгрунтовано зазначає в своїй апеляційній скарзі прокурор.
В порушення вимог вказаної норми закону судом першої інстанції фактично не прийнято до уваги та не враховано, що ОСОБА_8 раніше вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів.

Враховане судом визнання своє вини, активне сприяння розкриттю злочину, утримання матері-інваліда, дружини та малолітньої дитини, аж ніяк не знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, його антисуспільну спрямованість та корисливий мотив вчинених кримінальних правопорушень.
Також суд вважає, що судом першої інстанції помилково було визнано пом`якшуючими покарання ОСОБА_8 обставинами щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки злочинну діяльність обвинуваченого та всі докази вини ОСОБА_8 було зібрано органами досудового розслідування в ході документування його злочинної діяльності та затримання під час вчинення чергового кримінального правопорушення .
До пом`якшуючих покарання обставин на думку апеляційного суду також не можна віднести такі обставини як утримання рідних , оскільки обвинувачений не має легальних джерел доходів ,відповідних доказів суду надано не було.
Крім того, обтяжуючою покарання засудженого обставиною є рецидив злочину, що не в повній мірі було враховано судом першої інстанції. Тобто апеляційний суд не вбачає з боку ОСОБА_8 щиросердного каяття та критичного ставлення до вчиненого, що в свою чергу підвищує суспільну небезпечність його особи та вчиненого ним діяння.

Відповідно ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.
Апеляційний суд вважає, що призначене судом ОСОБА_8 покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі засудженого,тому відносно нього слід обрати такий вид покарання як арешт, яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде справедливим та законним лише за умови ізоляції його від суспільства на певний строк в силу застосування вимог ст.60 КК України .
Щодо апеляційної скарги ОСОБА_7 ,то як вбачає апеляційний суд з вироку, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, і, перебуваючи незначний термін часу на волі після відбування покарання у виді позбавлення волі, повторно вчинив кримінальні правопорушення , а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про такі обставини як наявність дітей та хворої дружині суд не бере до уваги , оскільки вони були враховані судом першої інстанції при ухвалені вироку.
Апеляційний суд також звертає увагу на ту обстави ,суттєву на думку суду,що кримінальні правопорушення за які його притягнуто до кримінальної відповідальності оскаржуваним вироком суду, ОСОБА_7 вчинив в період притягнення його до кримінальної відповідальності в межах іншого кримінального провадження , за наслідками розгляду якого 25.11.2014 року Могилів Подільським міськрайонним судом Вінницької області було ухвалено вирок.
Вказане свідчить про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_7 бажання стати на шлях виправлення та критичного ставлення до своєї системної, послідовної антисуспільної поведінки.
Суд вважає, що призначене судом покарання обвинуваченому ОСОБА_7 повністю відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого ОСОБА_7 та загальних вимогам призначення покарання відповідно до вимог до діючого КК України .
З огляду на наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні всі юридично-правові та процесуальні підстави для скасування вироку місцевого суду в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 з ухваленням нового вироку і відповідно задоволення апеляційної скарги прокурора та залишенням без задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .
Керуючись ст. ст. 404, 405, 419,420 КПК України, суд , -
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу із змінами прокурора задовольнити .
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02.02.2015 року скасувати в частині призначення покарання ОСОБА_8 у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості.
ОСОБА_8 за ч. З ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 3(трьох) місяців арешту;за ч.2 ст.185 КК України призначити покарання у виді 5(п`яти) місяців арешту .

Згідно ч.1 ст. 70 КК України- шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 визначити покарання у виді 5(п`яти) місяців арешту.

В решті вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02.02.2015 року.-залишити без змін.

На вирок може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим протягом того ж часу з моменту отримання копії вироку.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4

З оригіналом вірно.