Справа
№ 1-30/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2007 року Києво-Святошинський
районний суд, Київської області,

у складі:

Головуючого судді - Лисенка Владислава Вікторвича

при секретарі - Ярмольській
І.В.

за участю прокурора Бистрика О.М.

адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Києві,
в залі Києво-Святошинського районного суду,
Київської області, кримінальну справу за обвинуваченням: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в м. Києві, росіянина, громадянина
України, що має середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживає:
АДРЕСА_1, раніше судимого 16.08.1999 року Дарницьким районним
судомм. Києва за ст. 229-6 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення
волі; 09.11.2001 року
Дарницьким районним судом м. Києва за ст. 229-6 ч.2 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

- у вчиненні злочинів, передбачених
ст.ст. 395, ч 2 ст. 309, ч 2 ст. 186 КК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уроженця м. Києва, українця, громадянина України,
освіта середня, розлученого, не
працюючого, проживає АДРЕСА_2, раніше судимого 22.12.1987 року Дарницьким районним судом м. Києва за ст. 117 ч. З КК України
до 5 років
позбавлення волі; 26.03.1997 року Харківським районним судом м.
Києва за ст. 215-3 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 05.07.1999 року Ватутінським районним судом м.
Києва за ст.ст. 17, 140 ч.2, 140 ч.2, 43, 42 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, -

- у вчиненні злочину, передбаченого 186 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 14.10.2003 року на підставі подання адміністрації Березанської
виправної колонії НОМЕР_1 про встановлення
адміністративного нагляду відповідно до ст. З п. «Г», ст. 5
Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць
позбавлення волі», Березанським міським судом Київської області винесено
постанову про встановлення відносно нього адміністративного нагляду строком на 1 рік.

04.11.2003 року при
звільненні з місць позбавлення волі ОСОБА_2 був ознайомлений з постановою Березанського міського суду під підпис.
Також, ОСОБА_2 був попереджений про
зобов'язання прибути до обраного місця проживання в квартиру АДРЕСА_1 та зареєструватися в триденний строк у Дарницькому РУ ГУ МВС України в м. Києві та був попереджений про кримінальну
відповідальність за порушення правил адміністративного
нагляду, несвоєчасне прибуття до обрання місця проживання, а також самовільного
залишення місця проживання, а також самовільного залишення місця
проживання з метою ухилення від нагляду.

Однак, ОСОБА_2
приблизно з 21.02.2004 року з
метою ухилення від адміністративного нагляду
умисно, самовільно залишив своє місце проживання квартиру АДРЕСА_1 та без поважних причин почав скриватися.

Органи досудового слідства кваліфікували дії ОСОБА_2 за ст. 395 КК України, тобто самовільне залишення особою місця
проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Крім того, ОСОБА_2, продовжуючи свою злочинну діяльність 26.06.2006 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, знаходячись біля ст. метро Дарниця,
яка розташована по вул. Попудренка 7
в м. Києві у невстановлений досудовим слідством особи незаконно придбав
опій ацетильований, вагою 0,115
г., для особистого вживання без мети збуту, сплативши 40 гривень.

Продовжуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_2 переніс дану наркотичну речовину до буд. № 13 по пр-ту Мира в м. Києві, де був
затриманий працівниками міліції та доставлений до ТВМ - 4 Дніпровського РУ
ГУ МВС України в м.
Києві, по підозрі у вчиненні злочину де в
присутності понятих у ОСОБА_2 було виявлено та вилучено одноразовий медичний
шприц, ємкістю 2,0 мл., в якому знаходився наркотичний
засіб-опій ацетильований, яку останній зберігав при собі для особистого
вживання без мети збуту.

Органи досудового слідства кваліфікували дії ОСОБА_2 за ст. 309 ч. 2 КК України,
тобто незаконне придбання, перевезення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети
збуту, вчинене повторно.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_2 23.07.2006 року близько 23
год..30 хв. за попередньою змовою та разом з ОСОБА_3 за власною пропозицією з метою заволодіння чужим майном
приїхали на автомобілі ВАЗ-2106 д/н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 на територію автомобільної мийки та
яка розташована по АДРЕСА_3, після чого ОСОБА_2 шляхом
вільного доступу через незачинені двері проник в приміщення мийки та,
застосувавши насильство по відношенню до ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, що не
є небезпечне для життя та здоров'я, почав вимагати гроші. В цей час ОСОБА_3 діючи спільно та разом з ОСОБА_2, проникнувши в приміщення
мийки через відчинене вікно, почав за допомогою
рук утримувати ОСОБА_4 ззаду та приставивши до шиї предмет,
схожий на ніж погрожувати негайним його застосуванням. Після цього ОСОБА_2
діючи разом з ОСОБА_3
відкрито з шафи, розташованої в приміщенні мийки викрав гроші в сумі 200 гривень та мобільний телефон Сіменс
CL-45, вартістю 250 гривень, після чого з місця вчинення злочину з
викраденими речами зникли, спричинивши ОСОБА_4
матеріального збитку на загальну суму 450 гривень. Викраденими речами розпорядились
за власним розсудом.

Органи досудового слідства кваліфікували дії ОСОБА_2 за ст. 186 ч.2 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна
(грабіж), грабіж поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого або з погрозою застосування
такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Органами досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 23.07.2006 року близько 23 год. 30 хв. за попередньою змовою та разом з
ОСОБА_2 за пропозицією останнього з метою
повторного заволодіння чужим майном приїхали на автомобілі
ВАЗ-2106 д.н. НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_3
на підставі доручення на територію
автомобільної мийки та яка розташована по АДРЕСА_3, після чого ОСОБА_2
шляхом вільного доступу через незачинені двері проник в приміщення мийки та
застосувавши насильство по відношенню до ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, що не є
небезпечне для життя та здоров'я, почав вимагати гроші. В цей час ОСОБА_3 діючи спільно та
разом з ОСОБА_2, проникнувши в приміщення мийки через відчинене вікно, почав за
допомогою рук утримувати ОСОБА_4 ззаду та приставивши до шиї предмет, схожий на
ніж почав погрожувати негайним його застосуванням. Після цього ОСОБА_2 діючи
разом з ОСОБА_3 відкрито
з шафи, розташованої в приміщенні мийки
викрав гроші в сумі 200 гривень та мобільний телефон Сіменс
CL-45, вартістю 250 гривень, після чого з місця вчинення злочину з
викраденими речами зникли, спричинивши ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну
суму 450
гривень. Викраденими речами розпорядились за
власним розсудом.

Органи досудового слідства кваліфікували дії ОСОБА_3 за ст. 186 ч 2 КК України, тобто відкрите
викрадення чужого майна (грабіж), грабіж поєднаний з насильством, яке
не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого або з погрозою застосування такого насильства, вчинений за
попередньою змовою групою осіб.

В ході розгляду справи захисником підсудного ОСОБА_3 ОСОБА_1. Було заявлене
клопотання про повернення цієї кримінальної справи для проведення
додаткового розслідування у зв'язку з неповнотою та неправильністю досудового
слідства. Сваоє клопотання захиснрик
мотивував тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було неправильно пред'явлене
обвинувачення, покази потерпілого на думку захисника є непослідовними, для їх перевірки необхідно провести очні ставки потерпілого та
підсудних і додатково оглянути місце події.

Вислухавши думку прокурора, яикй заперечував задоволенню клопотання,
підсудних, які підтримали клопотання, суд
вважає, що справу необхідно повернути для проведення додаткового
розслідування з наступних підстав.

Допитаний в
судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що він тимчасово працює
мийником автомобілів на мийці, що знаходиться в с. П.П.Борщагівка Києво-Святошинського
району Київської області і працює цілодобово. Коли немає клієнтів, він може відпочивати в кімнаті відпочинку. 23.07.2006 року біля 21 години вечора він
працював в парі з напарником ОСОБА_5, а після того як ОСОБА_5 пішов додому, він
залишився на території автомийки. Ворота автомийки він зачинив близько 22 год.
вечора. Двері, що ведуть на територію
автомийки була відчинені. Він бизько 22 год. 30 хв. перебував в приміщенні кімнати відпочинку та займався
своїми справами. Коли він почув, що на
вулиці хтось ходить, вийов з кімнати і побачив невідомого йому чоловіка віком близько 35-40 років середньої статури. Йому здаллось, що цей чоловік - наркоман. Він повідомив, що
він з податкової міліції, наказав записати номер телефона та повідомлення директору. Він записав та нахиився, щоб взяти цигарки з-під
столу, але коли піднявся, відчв, що даний чоловік штовхнув його на
диван. Після того, як він впав на диван, відчув, що його хтось ззаду
тримає за шию і відчув біля своєї шиї лезо ножа. Самого ножа він не бачив, однак відчув на шиї дотик металевого леза. На
питання того чоловіка, де гроші, він відповів, що в дерев'яному ящику, оскільки боявся за своє життя. Цей чоловік
дістав з шафи гроші в сумі 200 грн., що лежали в коробці, мобцільний телефон
"Сіменс" вартістю 250 грн., після чого чоловік, що знаходився в кімнаті, пішов, а чоловік, що тримав його за
шию, відпустив його.

Пред'являючи
обвинувачення ОСОБА_2 та ОСОБА_3
органи досудового слідства в обвинуваченні вказали, що до потерпілого
ОСОБА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 застосували насильство, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я. При цьому ОСОБА_3 приставив до шиї потерпілого предмет, схожий на ніж та
почав погрожувати негайним його застосуванням. Після цього ОСОБА_2 діючи разом з
ОСОБА_3 відкрито
з шафи, розташованої в приміщенні мийки
викрав гроші в сумі 200 гривень та мобільний телефон
Сіменс CL-45, вартістю 250
гривень.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 25.12.1992 року "Про судову
практику в справах про корисливі злочини проти приватної власності" -"Небезпечне для життя чи здоров'я потерпілого насильство - це заподіяння йому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я або
короткочасну втрату працездатності, середньої
тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були
небезпечними для життя чи здоров'я в момент заподіяння. До
останніх, зокрема, слід відносити насильство, що призвело до втрати свідомості, чи мало характер мордування, здушення шиї, скидання з
висоти, застосування електроструму, зброї,
спеціальних знарядь тощо". Фактично в обвинуваченнях, які були пред'явлене
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказується, що ОСОБА_3 погрожував, потерпілому приставивши до шиї предмет,
схожий на ніж, тобто фактичнопогрожував застосуванням насильства, яке є
небезпечним для життя та здоров'я.

За таких обставин
суд вважає, що органами досудового слідства неправильно пред'явлено
обвинувачення ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Крім тогго для перевірки показів потерпілого органам досудового слідства
необхідно провести відтворення обстановки та обставин події за
участю ОСОБА_3. та
ОСОБА_2, а також потерпілого ОСОБА_4.

Суд вважає, що зазначена неповнота та неправильність досудового слідства не
може бути усунута в судовому засіданні, і справа підлягає поверненню для
проведення додаткового розслідування, в
ході якого необхіднодно правильно пред'явити обвинувачення ОСОБА_2 та ОСОБА_3, і відповідно до пред'явленого обвинувачення правильно кваліфікувати
їх дії.

Враховуючи вищенаведене, керуючись
ст. 281
КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу за за обвинуваченням ОСОБА_2 за ст.ст. 395, 309 ч 2, 186 ч 2 КК України, ОСОБА_3 за ст. 186 ч 2 КК України повернути прокурору Києво-Святошинського району Київської
області для проведення додаткового розслідування.

В ході додаткового розслідування виконати вказівки мотивувальної частини
цієї постанови, інші слідчі дії, необхідність в яких може виникнути.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишити взяття під варту та триманні в СІЗО № 13 Управління ДДУ з ПВП в м. Києві та
Київській області.

На постанову може бути подана апеляція в семиденний термін з дня її
винесення прокурором, захисником, потерпілим, а підсудними в той же
термін з дня отримання її копії..