ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2013 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ПЕРЕДЕРКО Д.П.;

при секретарі РОМАНОВОЇ Л.О.,

за участю прокурора АТАМАНЕНКО О.А.,

обвинувачуваної ОСОБА_1,

захисника обвинуваченої - адвоката ГОРДІЄНКА А.З.,

розглянувши кримінального провадження №1-кп/1519/23/2012 щодо:

ОСОБА_1, народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянки України, не працюючої, з неповною середньою освітою, не заміжньої, позбавленої батьківських прав щодо двох малолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимої:

- 27.08.2010 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з випробувальним терміном на 3 роки;

- 27.09.2012 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 311 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки,

обвинуваченої в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч.1, 307 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

22.10.2012 року, приблизно о 16 годин 30 хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи на перетині вулиць Степової та Богдана Хмельницького в м. Одесі, з метою незаконного збагачення, незаконно збула ОСОБА_4 рідину, об'ємом 2 мл, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежений - метамфетамін. Кількісний вміст метамфетаміну склав 0,0039 г.

25.10.2012 року, приблизно о 12 годині ОСОБА_1 перебуваючи на перетині вулиць М'ясоїдівської та Болгарської в м. Одесі, повторно, з метою незаконного збагачення, незаконно збула ОСОБА_4 рідину, об'ємом 2 мл, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежений - амфетамін. Кількісний вміст амфетаміну склав 0,0014 г.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_1 вину в скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч.1, 307 ч.2 КК України, не визнала та пояснила, що наркотични засоби вона вживає біля шести років, яки вона виготовляє сама. Події, яки відбулися 22.10.2012 року вона не пам`ятає. 25.10.2012 року у квартирі, де вона проживає робітниками міліції був проведений огляд, згоду на проведення якого вона дала особисто. В ході огляду її місця проживання, у присутності понятих, були вилучені наркотичні засоби і гроші у розмірі біля 200 гривень. Наркотичну речовину, яку вона видала співробітникам міліції, вона зберегала з метою особистого вживання, без мети збуту. Відповідаючи на запитання учасників судового засідання ОСОБА_1 пояснила, що гроші були вилучені з гаманця, який належавїй їй, у її присутності. Гамананець на ліжко вона поклала сама. Ключей від квартири вона никому не передавала і в комнату сторонні особи увійти не могли. Долоні її рук були оглянути за допомогою спеціального пристрою і при цьому на них була видна спеціальна фарба. Як вважає обвинувачена, це сталося з того, що оперативний співробітник передавав їй для перерахування гроші, яки були вилучені з гаманця. Проте ніяких зауважень при складанні протоколів вона не вносила, оскільки їй погрожували суворим покаранням. Ніякої психотропної річовини іншим особам вона не передавала. Причини, з яких її оговорюють свідки їй не відомі.

Оцінюючи свідчення обвинуваченої ОСОБА_1, суд визнає ці свідчення непереконливими та нелогічними. При цьому, суд вважає, що такі свідчення обвинуваченої є наміром завести суд в оману та уникнути відповідальності за скоєння злочинів.

Відхиляючи свідчення обвинуваченої, суд визнає доведеною вину обвинуваченої у незаконному збуті психотропної речовини на підставі доказів, визнаних судом спроможними, а саме:

- показів свідка ОСОБА_4, який будучи допитаним згідно з положеннями ст. 352 п.9 КПК України і будучи попередженим судом про кримінальну відповідальність про завідомо неправдиві показання вказав, що 22.10.2012 року йому біло запропоновано працівником Хмельницького відділення міліції прийняти участь у проведенні оперативної закупівлі психотропної речовини у громадянки ОСОБА_1, на що він добровільно погодився. У його присутності і присутності двох понятих, працівник міліції зробив позначку грошей в сумі 200 гривень і склав про це відповідний протокол. Ця купюра була передана йому для проведення оперативної закупівлі психотропної речовини у ОСОБА_1. Працівник міліції у присутності понятих, оглянув його на предмет відсутності інших горошей і речей, яких при ньому виявлено не було. Потім він подзвонив ОСОБА_1 на її мобільний телефон і замовив «ширку» (психотропну речовину). Вона сказала щоб він приїхав на перехрестя вул. Степової та Богдана Хмельницького. Після цього він, двоє понятих і працівник міліції сіли в автомобіль і поїхали на вулицю Степову, де припаркувалися біля будинку. Він і поняті вийшли з автомобіля і попрямували по вул. Степовій в бік вул. Б. Хмельницького, поняті йшли недалеко від нього. На перехресті вулиць Б. Хмельницького та Степової він зустрівся з ОСОБА_1 і вони стали йти по вул. Степовій. Вони зайшли в арку одного з будинків, де він віддав ОСОБА_1 200 гривень. Вона винула з рукава кофти медичний шприц ємкістю 2 мл з прозорою рідиною, сказала, що там «ширка» і віддала його. Він пішов до будинку, де його чекав працівник міліції. Коли він підійшов до автомобіля, за ним підійшли поняті. Сівши в автомобіль, він показав шприц з прозорою рідиною, який придбав у ОСОБА_1 і видав працівникові міліції, про що був складений протокол. Шприц був упакований в пакет і опечатаний паперової биркою, на якій так само розписався він і присутні поняті. Потім вони попрямували в Хмельницький відділ міліції, де у нього взяли пояснення.

25.10.2012 року він був вдруге запрошений працівником міліції для участі у оперативній закупівлі психотропної речовини у ОСОБА_1, на що він також добровільно погодився. В службовому кабінеті, в присутності двох понятих, працівник міліції зробив позначку грошей в сумі 200 гривень різними купюрами. Зазначені купюри були помічені спеціальною фарбою і при освітленні спеціальною лампою випромінювали червоне чи зелене світло. З цього приводу був складений протокол, де розписалися всі присутні. Як і раньше він був оглянутий на предмет відсутності сторонніх предметів. Далі він подзвонив ОСОБА_1 на мобільний телефон і замовив «ширку» (психотропну речовину ). Вона призначила йому зустріч на розі вулиць Болгарської і М'ясоїдівської. Після цього він, двоє понятих і працівник міліції сіли в автомобіль і поїхали на вулицю Болгарську, де припаркувалися біля одного з будинків. Він і поняті вийшли з автомобіля і пішли в бік вул. М'ясоїдівської. На вул. М'ясоїдівській він зустрівся з ОСОБА_1. Вона сказала, щоб він йшов за нею. Вони пройшли по вул. М'ясоїдівській, звернули на вул. Прохорівську і пішли у бік вул. Степової. ОСОБА_1 сказала, щоб він передав їй гроші і він віддав їй 200 гривень. ОСОБА_1 сказала, щоб він її чекав на розі Банного провулка, а сама пішла в арку будинку по вул. Прохорівській. Через 5-10 хвилин ОСОБА_1 вийшла з арки, подала йому знак рукою, щоб він перейшов через дорогу і в Банному провулку, з рукава кофти дістала шприц з прозорою рідиною, сказавши, що там «ширка», і передала його, після чого вона пішла. Він передзвонив працівникові міліції та сказав, що знаходиться в Банному провулку. До нього підійшли поняті і під'їхав на автомобілі працівник міліції. Він показав працівникові міліції та понятим шприц з психотропною речовиною і пояснив, що купив його у ОСОБА_1. Працівник міліції в автомобілі склав протокол добровільної видачі, де вони всі розписалися. Шприц був упакований в пакет і опечатаний. Після цього, вони на автомобілі поїхали до Хмельницького відділення міліції, де у нього взяли пояснення.

- показів свідка ОСОБА_5, який будучи попередженим судом про кримінальну відповідальність про завідомо неправдиві показання, вказав, що 25.10.2012 року він був запрошений працівниками Хмельницького райвідділу міліції в якості понятого при проведенні оперативної закупівлі психотропної речовини, на що він погодився. У його присутності працівник міліції переписав гроші в сумі 200 гривень різними купюрами і передав їх чоловіку, який був представлений ім як закупник, про що було складено протокол. Також зазначені купюри були помічені спеціальним порошком, зразок якого був відібраний, упакований і опечатаний у його присутності. Інших грошей і предметів при собі закупник не мав. Після цього закупник подзвонив жинці на мобільний телефон і домовився про зустріч і про придбання т.з. «ширки». Далі він, другий понятий, закупник і співробітник міліції вийшли з приміщення райвідділу, сіли в автомобіль і поїхали на вулицю Болгарську, де припаркувалися біля одного з будинків. Закупник вийшов з автомобіля, а він і інший понятий також вийшли з автомобіля і попрямували по вул. М'ясоїдівській за закупником. На вул. М'ясоїдівській закупник зустрівся з жинкою і вони разом попрямували у бік вулиці Прохорівській, де повернули на ній і пішли у бік вул. Степовій. Жинка зайшла в арку будинку по вул. Прохорівській, а закупник залишився чекати її в Банному провулку, на розі вулиці Прохорівській. Приблизно через 5-10 хвилин жинка вийшла з арки і махнула рукою закупнику. Він перейшов через дорогу, зустрівся з жинкою і вона йому щось передала, після чого пішла назад в арку будинку по вул. Прохоровській. Він і другий понятий попрямували слідом за закупником в Банний провулок, куди под'їхав співробітник міліції і вони всі разом сіли в автомобіль. Закупник показав їм шприц з прозорою рідиною, який там же і добровільно видав співробітникові міліції. При цьому закупник пояснив, що в даному шприці знаходиться «ширка», яку він придбав за гроші в сумі 200 грівень, яки були вручені йому для проведення оперативної закупівлі. Після цього було складено протокол добровільної видачі, в якому він, другий понятий, закупник і співробітник міліції розписалися. Добровільно виданий шприц був упакований і опечатаний у його присутності і в присутності другого понятого. Після цього вони проїхали в Хмельницьке відділення міліції, де в кабінет завели громадянку, як йому стало відомо її призвище було ОСОБА_1. Через деякий час він, другий понятий, ОСОБА_1 і співробітники міліції проїхали в квартиру за місцем проживання ОСОБА_1 на вул. Прохорівську. Там був проведений огляд з її добровільного дозволу. У ході огляду в зазначеній квартирі було виявлено: у холодильнику на нижній полиці - медичний шприц об'ємом 5 мл с прозорою рідиною, на полиці трюмо скляний флакон з рідиною з різким запахом, там же целофановий пакетик з кристалічною речовиною бурого кольору, на дитячому ліжечку лежав гаманець з грошами, сумма яких складала більш 200 гривень. Всередині серванта, на верхній полиці, стояв пластиковий флакон з прозорою рідиною всередині з різким запахом. Виявлені гроші були помищені під спеціальний прилад і світилися червоним кольором. Про вилучення грошей і речовини був складений протокол, в якому він, другий понятий і ОСОБА_1 розписалися. Усе вилучене було упаковано в поліетиленові пакети і опечатано бирками. Будь-яких зауважень при складанні протоколу з боку ОСОБА_1 не надходило, вона всі протоколи підписувала добровільно.

- аналогичних показів свідка ОСОБА_6;

Оцінюючи показання свідків на предмет їх достовірності, суд не знаходить підстав для їх критичної оцінки і визнає ці свідчення логічними, послідовними, такими, що узгоджуються між собою та з матеріалами кримінального провадження, у зв'язку із чим кладе їх в основу обвинувального вироку, як докази вини ОСОБА_1

Крім свідоцьких показів, вина ОСОБА_1 у збуті психотропної речовини підтверджується:

- висновком судового експерта НДЕКЦ при Головному управлінні МВС України в Одеській області №1773 від 20.11.2012 року;

- висновком судового експерта НДЕКЦ при Головному управлінні МВС України в Одеській області №1821 від 20.11.2012 року;

- висновком судового експерта Одеського НДІСЕ №9375 від 22.11.2012 року;

- постановами про проведення оперативної закупівлі від 8.10.2012 року;

- протоколами огляду та помітки грошей від 22.10.2012 року та 25.10.2012 року;

- протоколами огляду особи, що проводила оперативну закупівлю від 22.10.2012 року та 25.10.2012 року;

- протоколами добровільної видачи від 22.10.2012 року та 25.10.2012 року;

- протоколами оперативної закупівлі від 22.10.2012 року та 25.10.2012 року;

- протоколом відбору змивів з рук від 25.10.2012 року;

- протоколом виявлення та вилученя від 25.10.2012 року;

Дії ОСОБА_7, яки виразилися у незаконному збуті психотропних речовин, суд кваліфікує за ч.1 ст. 307 КК Укрїни.

Незаконний збут психотропних речовин, який був скоєний ОСОБА_7 повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст. 307 КК Укрїни.

Вирішуючи питання про стягнення процесуальних витрат, суд виходить з норм ст. 118 КПК України, згідно з якою процесуальними витратами, у тому числі, визнаються витрати, пов`язані з залученням експертів.

Разом з цим, відповідно до п.4 ст.122 КПК України, експертам винагорода може бути сплачена лише з умов, якщо виконана ними робота не є їх службовим обов`язком.

Суд приймає до уваги, що судові експертизи в стадії досудового слідства були виконані судовими експертами державних спеціалізованих експертних установ, яки фінансуються за рахунок державного бюджету, у порядку службового експертного завдання.

Крім того, відповідно до ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» , п.11 «Інструкції про порядок і розміри ... виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів », затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 710 від 1.07.1996 року, проведення судових експертиз у кримінальних та адміністративних справах державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок коштів, що виділяються цільовим призначенням цим експертним установам з Державного бюджету України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити у стягненні з обвинуваченої процесуальних витрат.

При призначенні ОСОБА_1 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 65 КК України.

Обставин, що пом'якшують покарання ОСОБА_1, у судовому засіданні не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_1 суд визнає рецідів злочинів.

За місцем проживання ОСОБА_1 характерізується незадовільно.

При призначенні покарання, суд також приймає до уваги наявність у обвинуваченної ряда тяжких хронічних захворювань.

Суд також враховує, що ОСОБА_1 раніше неодноразово була засуджена, у тому числі і за злочин в сфері обігу прекурсорів. Скоєння нею чергових злочинів у період невідбутого покарання свідчить про стійкість тенденції до скоєння нею злочинів та небажання становитися на шлях виправлення.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_1 злочинів, наведених даних про особистість обвинуваченої та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_1 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв'язку із чим, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченої покарання у вигляді позбавлення волі з призначенням додаткового покарання.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні злочинів, передбаченних ст. 307 ч.1, ст. 307 ч.2 КК України, на підставі яких призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.307 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

- за ч.2 ст.307 КК України у вигляді 6 років і 6 місяців позбавлення волі с конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_1 покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 6 років і 6 місяців позбавлення волі с конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначенного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначенного за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2012 року і призначити ОСОБА_1 остаточне покарання у вигляді 8 років позбавлення волі с конфіскацією майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту затримання обвинуваченної, а саме: з 25.10.2012 року.

В стягненні з ОСОБА_1 процесуальних витрат - відмовити.

Речові докази, що знаходяться на зберіганні у СВ Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області (а.с. 154-155), за винятком грошей, - знищити. Гроші передати у дохід держави.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ПЕРЕДЕРКО Д.П.