Справа № 464/5249/15-к
пр.№ 1-кп/464/266/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.08.2015 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження відносно:

С е р е д н и ц ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований - АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , українець, гр-н України, з професійно-технічною освітою, невійськовозобов`язаний, неодружений, не працює, раніше судимий:

1/ 16.01.13. Залізничним райсудом м.Львова за ч.2 ст.263 КК України до штрафу 850 грн.;

2/ 15.04.14. тим же судом за ч.1 ст.289 КК України до 3 р. позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 р.;

3/ 16.07.15. тим же судом за ч.1 ст.185, ст.71 КК України до 3 р. 1 міс. позбавлення волі, покарання не відбуте та даний вирок не вступив в законну силу, -

за ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, -

за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_8 28 травня 2014 року о 14.00 год., знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , де проживає потерпілий ОСОБА_7 під час конфлікту, який виник раптово на грунті розпиття алкогольних напоїв умисно наніс потерпілому удар кулаком в обличчя, від чого останній впав на підлогу. Після цього, обвинувачений наніс лежачому потерпілому ще декілька ударів кулаками по тулубу. В результаті незаконних дій, ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_7 умисні тілесні ушкодження, а саме: два синці над грудиною, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Крім цього, ОСОБА_8 26 березня 2015 року о 17.01 год., знаходячись в комісійному магазині вживаного одягу по АДРЕСА_4 та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зняв з вішака майно потерпілої ОСОБА_9 спортивні штани «Адідас» чорного кольору вартістю 170,00 грн., які заховав під свою куртку, намагаючись їх викрасти. Проте свій злочинний умисел обвинувачений не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як вказані спортивні штани випали у нього з-під курки, що було виявлено працівницею магазину ОСОБА_10 .

Крім цього, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 того ж дня о 17.02 год., знаходячись в тому ж магазині, що по вул.Сихівській, 22 в м.Львові, зняв з вішалки спортивну куртку «Адідас» чорного кольору вартістю 320 грн., яку заховав в свої штани.

Крім цього, він же о 17 год. 05 хв. непомітно для працівників магазину зняв з манекену, який знаходився в торговому залі магазину, куртку торгової марки «G-Star» вартістю 270 грн. та перевішав її на інший манекен, який знаходився в коридорі, після чого вийшов з магазину із спортивною курткою «Адідас». Після цього, обвинувачений о 17 год. 10 хв. повернувся в той же магазин, де повторно, таємно намагався викрасти з манекену, що знаходився в коридорі, куртку торгової марки «G-Star» вартістю 270 грн., замінивши її на куртку «Адідас», після чого намагався з викраденим втекти. Проте свій злочинний умисел обвинувачений не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як на сходах магазину він був помічений потерпілою ОСОБА_9 , яка змусила його повернути куртку в магазин.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 того ж дня о 17.17 год., знаходячись в тому ж магазині, одягнув на себе куртку торгової марки «G-Star» вартістю 270 грн., після чого, повторно, намагався викрасти вказану куртку та вийти з приміщення магазину. Проте свій злочинний умисел обвинувачений не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як при спробі вийти з торгового залу магазину був вдруге затриманий потерпілою ОСОБА_9 .

Крім цього, він же і в той же день о 17.05 год., знаходячись в тому ж магазині по АДРЕСА_4 та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, таємно викрав з манекену, який знаходився в торговому залі магазину, майно потерпілої ОСОБА_9 «шапку-бейсболку» вартістю 90 грн., яку заховав під свою куртку, після чого з викраденим майном з місця вчиненого злочину втік.

Продовжуючи свої протиправні дії, обвинувачений в той же день о 17.14 год., знаходячись в тому ж магазині по АДРЕСА_4 , повторно, таємно викрав з вішалки майно потерпілої ОСОБА_9 спортивний костюм «Адідас» темно-синього кольору вартістю 350 грн., який заховав в свої штани, після чого з викраденим майном з місця злочину втік. В результаті протиправних дій ОСОБА_8 викрав майна потерпілої на загальну суму 440 грн., чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 винуватим себе у нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 не визнав, а у вчиненні замахів на крадіжки і крадіжки майна потерпілої ОСОБА_9 визнав повністю та дав суду наступні пояснення. По епізоду побиття потерпілого ОСОБА_7 пояснив, що в квітні 2014 року його приятель на ім`я ОСОБА_11 познайомив його з ОСОБА_7 28 травня 2014 року він та вантажник з ринку «Шувар» на ім`я ОСОБА_12 поїхали додому до потерпілого. Вони привезли з собою горілку. Він, ОСОБА_12 та ОСОБА_7 сіли випивати. Через 15 хв. він поїхав до себе додому. Зазначив, що до тих подій один раз був вдома у потерпілого, з яким розпивав алкогольні напої. Конфліктів з потерпілим не мав. Ствердив, що 28 травня 2014 року заходив до потерпілого лише на декілька хвилин і не зауважив чи була в нього вдома електрокоса. Потерпілого в той день не бив і не викрадав в нього електрокосу. По епізодах замахів на крадіжки та крадіжок майна потерпілої ОСОБА_9 надав суду пояснення аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро кається, просить суд засудити за те, що фактично скоїв.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненні злочинів за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та незважаючи на не визнання своєї вини у вчиненні злочину за ч.1 ст.125 КК України, винуватість його у вчиненні даних злочинів повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході судового слідства доказами:

в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що вперше побачив обвинуваченого, коли до нього прийшов його товариш, який привів з собою ОСОБА_8 . Вони святкували біля його будинку в саду день народження обвинуваченого. 28 травня 2014 року до нього додому прийшов ОСОБА_8 із своїм товаришем. Вони принесли горілку, яку вони випивали в будинку. Від випитого обвинувачений падав. Він його відштовхнув рукою, щоб той не впав на електрокосу, яку він купив того ж року та яка стояла в кімнаті. Проте ОСОБА_8 його жесту не зрозумів, так як був п`яний і вдарив його кулаком в обличчя, від чого він впав на підлогу. Після цього став бити його лежачого кулаками по тілу. Коли обвинувачений перестав його бити, він підвівся та зайшов в кімнату, де побачив, що відкрите вікно і немає на місці електрокоси. Після цього, він подзвонив до свого колеги, який завіз його в лікарню, а в подальшому написав заяву в міліцію. Через декілька місяців до нього додому прийшли двоє невідомих, які повернули йому 900 грн. за електрокосу. Зазначив, що розмови між обвинуваченим та невстановленою особою про викрадення електрокоси не було. Їх дії не були спільними та узгодженими. Ствердив, що не бачив як викрадали електрокосу.

Від потерпілої ОСОБА_9 надійшла до суду заява, в якій просить розглядати кримінальне провадження без її участі. Цивільний позов, підтримує повністю, просить суд його задоволити. Щодо призначення покарання обвинуваченому, то покладається на розсуду суду.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що є сусідом потерпілого ОСОБА_7 , так як проживає поруч. 28 травня 2014 року бачив, як до потерпілого приходило двоє чоловіків, проте їх обличчя не роздивився, тому не може ствердити, що то був саме ОСОБА_8 . Свідком побиття потерпілого та викрадення електрокоси не був.

з висновку судово-медичної експертизи вбачається, що у потерпілого ОСОБА_7 виявлено два синці над грудиною, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

а.с.49

даними протоколу огляду місця події, що проводився в комісійному магазині по АДРЕСА_4

а.с.100-102

з висновку медичного огляду на стан сп`яніння вбачається, що ОСОБА_8 26.03.2015 р. перебував в стані алкогольного сп`яніння

а.с.103

При розгляді кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України не знайшло свого підтвердження.

Так, з показань потерпілого вбачається, що 28 травня 2014 року обвинувачений під час розпивання алкогольних напоїв умисно наніс йому удар кулаком в обличчя, після чого вже лежачому на підлозі наніс ще декілька ударів кулаками по тілу. Потерпілий зазначає, що в той час, коли його бив обвинувачений, то не бачив, де знаходилась невстановлена особа. Розмови між обвинуваченим та невстановленою особою про викрадення електрокоси не було, а їх дії не були спільними та узгодженими. Моменту викрадення коси не бачив. Те, що косу викрав невідомий, який вийшов через вікно лише його припущення. Потерпілий категорично заперечує спільність дій обвинуваченого та невстановленої особи.

Свідок ОСОБА_13 взагалі очевидцем подій побиття потерпілого та викрадення у нього майна не був.

Інших об`єктивних доказів стосовно вчинення обвинуваченим за попередньою змовою із невстановленою особою пограбування потерпілого у кримінальному провадженні ні досудовим розслідуванням, ні під час судового розгляду не здобуто.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_8 з ч.2 ст.186 КК України слід перекваліфікувати на ч.1 ст.125 КК України, т.я. він заподіяв потерпілому умисне легке тілесне ушкодження.

Аналізуючи показання обвинуваченого щодо заперечення своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, суд приходить до висновку, що такі є неправдиві та не відповідають зібраним об`єктивним доказам у кримінальному провадженні, а тому не надає їм віри.

Дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжку/, повторно.

Його ж дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, вчинення обвинуваченим злочинів невеликої та середньої тяжкості в стані алкогольного сп`яніння, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, позитивно характеризується; відсутність претензій з боку потерпілого ОСОБА_7 , суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді громадських робіт та позбавлення волі.

Вироком Залізничного районного суду м.Львова від 16 липня 2015 року ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до 2 р. позбавлення волі та на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 15.04.2014 року та остаточно обвинуваченому призначено покарання 3 р. 1 міс. позбавлення волі.

Враховуючи наведене, суд вважає безпідставною вимогу обвинувачення про застосування вимог ст.71 КК України щодо обвинуваченого стосовно вироку Залізничного районного суду м.Львова від 15 квітня 2014 року, так як вироком Залізничного районного суду м.Львова від 16 липня 2015 року наведені вимоги закону виконані, а підстав для повторного застосування ст.71 КК України немає.

Таким чином, після вступу в законну силу усіх вироків судів стосовно ОСОБА_8 відповідно до вимог п.11 ст.537 КПК України та п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 суд за місцем відбування покарання обвинуваченого згідно з правилами ст.71 КК України та ст.ст.537, 539 КПК України вирішить питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого завданої ним матеріальної шкоди в сумі 440 грн., суд відповідно до ст.1166 ЦК України, та враховуючи заяву потерпілої, приходить до висновку, що такий підставний, обґрунтований та його слід задоволити в повному обсязі.

З обвинуваченого слід стягнути в користь держави витрати на залучення експертів в сумі 491,04 грн.

Речові докази:

-спортивну куртку «Adidas» та куртку-вітрівку «RAW G-Star», які повернуті потерпілій ОСОБА_9 , - слід залишити потерпілій ОСОБА_9 ;

-цифровий носій DVD+RV «Verbatim», який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

ОСОБА_8 визнати винуватим за ч.1 ст.125, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.125 КК України двісті годин громадських робіт;

-за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України один рік позбавлення волі;

-за ч.2 ст.185 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначити покарання два роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з 23 червня 2015 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволити. Стягнути з ОСОБА_8 в користь потерпілої ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі чотириста сорок (440) грн.

Стягнути з ОСОБА_8 в користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 491,04 грн.

Речові докази:

-спортивну куртку «Adidas» та куртку-вітрівку «RAW G-Star», які повернуті потерпілій ОСОБА_9 , - залишити потерпілій ОСОБА_9 ;

-цифровий носій DVD+RV «Verbatim», який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений згідно із ст.395 КПК України до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий