Справа № 461/5163/15-к
Провадження № 1-кс/461/2943/15
У Х В А Л А
08.05.2015 року м. Львів
В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, давши пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить скаргу задоволити.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги належить відмовити, з наступних підстав.
24.12.2014 року відповідно до ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 23.12.2014 року та протоколу обшуку від 24.12.2014 року, під час проведення обшуку на території пункту прийому металобрухту за адресою АДРЕСА_1 , працівниками міліції виявлено та вилучено, серед іншого: 39 тонн брухту чорних металів та 960 кг брухту кольорових металів, чеки, накладні, журнали. 39 тонн брухту чорних металів передано на відповідальне збереження ОСОБА_6 .
На підставі ухвали слідчого судді, та відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України слідчий має право вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі на проведення обшуку, вважаються тимчасово вилученим майном.
Так, у даному випадку: документи, брухт кольорових та чорних металів були прямо вказані в ухвалі слідчого судді на проведення обшуку, а тому вони не можуть вважатися тимчасово вилученим майном, як про це стверджує скаржник, та на нього не поширюється положення ст. 169 КПК України.
Згідно ч.1 ст.303 КПК України чітко вказаний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження, даним переліком п.1 передбачено оскарження бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, на які покликається скаржник.
Крім того, аналізуючи доводи скаржника та матеріали скарги в сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги скарги скаржника адвоката ОСОБА_3 фактично зводяться до того, що він просить суд на стадії досудового розслідування надати оцінку зібраним органом досудового розслідування доказам.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
За таких обставин, суд вважає за доцільне вказати скаржнику, що відповідно до ч.3 ст. 89 КПК України він вправі подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими виключно під час судового розгляду кримінального провадження по суті. Свої заперечення про розглядається про порушення органом досудового розслідування межах територіальної юрисдикції вправі вносити від час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні.
До того ж, слідчий суддя звертає увагу скаржника на те, що ухвалою слідчого судді від 10 квітня 2015 року скарга ОСОБА_3 , в інтересах директора ТзОВ "МІГ" ОСОБА_5 , на бездіяльність прокурора відділу прокуратури Львівської області про неповернення тимчасово вилученого майна вже був предметом судового розгляду, тому у задоволенні скарги належить відмовити за безпідставністю.
Керуючись ст.ст. 168, 235, 236, 303-307 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1