Справа № 161/3179/15-к
Провадження № 1-кп/161/197/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 16 квітня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцька кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000187 від 12.11.2014 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон Херсонської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого водієм ПП «Антон», проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.07.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.185 ч.1 КК України до 240 годин громадських робіт.

- за ст. 389 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим 03.07.2014 року, згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області, за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин та з 12.08.2014 року поставлений на облік в Луцький міський відділ кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Волинській області, будучи письмово ознайомленим з умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також про передбачену ст.389 ч.2 КК України кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, будучи поставленим на облік в Луцький MB КВІ УДПтС України у Волинській області, 21.08.2014 року направлений для відбування покарання в КП «Луцький зоопарк», умисно, з метою ухилення від встановленого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області покарання у виді громадських робіт за вчинений злочин, з вересня по грудень 2014 року не з`являвся без поважних причин в КП «Луцький зоопарк» для відпрацювання громадських робіт, чим злісно ухилився від виконання громадських робіт.

Крім того, обвинуваченому ОСОБА_4 05.12.2014 року було змінено місце відбування покарання, про що його було письмово повідомлено та вручено направлення до відбуття покарання. Однак, останній з 08.12.2014 року до 31.12.2014 року та впродовж січня 2015 року не з`являвся без поважних причин до УДПтСУ у Волинській області, для відпрацювання громадських робіт, таким чином злісно ухилився від виконання громадських робіт, чим порушив встановлені ст.ст. 36, 37, 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, обов`язки, порядок та умови відбування покарання і станом на 25.02.2015 року не відпрацював 240 годин громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинив зазначений злочин. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом ухвалено не досліджувати інші докази по даному кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведено вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України.

Таким чином суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, вчинив злочин передбачений ст. 389 ч.2 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, всі обставини справи, пом`якшуючі відповідальність обставини та дані про особу обвинуваченого.

Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують його відповідальність, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання та роботи, зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, однак є раніше судимим, призначене судом покарання не відбув, тому, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання йому слід призначити в межах санкції ст. 389 ч.2 КК України, із застосуванням ст.ст.71, 72 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.389 ч.2 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ст.ст.71,72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.07.2014 року у виді 10 (десяти) днів арешту, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_4 1 (один) місяць 10 (десять) днів арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення даного вироку виконання.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: