Справа № 750/8007/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/36/2015
Категорія - ст. 186 ч. 3 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітнього

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

представника служби в справах дітей Новозаводської

районної в м. Чернігові Ради ОСОБА_10 ,

представника сектору кримінальної міліції Чернігівського

міського управління МВС ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20 лютого 2014 року за № 0000034, за апеляційною скаргою законного представника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 жовтня 2014 року

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чернігова, українець, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, учень Чернігівської вечірньої (змінної) загальноосвітньої школи 1-3 ступенів, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 19 вересня 2013 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 289 ч. 2, 69 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та йому призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 вересня 2013 року, остаточно призначено ОСОБА_12 покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 залишено тримання під вартою, з подальшим його утриманням в Чернігівському слідчому ізоляторі.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Чернігова, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, учень Чернігівського професійно - технічного училища № 16, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимий:

- 11 березня 2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 187 ч. 3, 186 ч. 2, 69, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та йому призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 березня 2014 року, остаточно призначено ОСОБА_13 покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 104 КК України, звільнено ОСОБА_13 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано обвинуваченого ОСОБА_13 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та навчання, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Чонгар, Генічеського району, Херсонської області, українець, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, учень Чернігівського професійного будівельного ліцею, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимий:

- 11 березня 2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 187 ч. 3, 186 ч. 2, 357 ч. 3, 69, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та йому призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 березня 2014 року, остаточно призначено ОСОБА_14 покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 104 КК України, звільнено ОСОБА_14 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_14 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та навчання, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Арзамас-16, Нижньогородської області, Російської Федерації, росіянин, громадянин Російської Федерації, з повною загальною середньою освітою, учень Чернігівського професійного будівельного ліцею, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_6 , раніше судимий:

- 17 березня 2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 304 ч. 1, 187 ч. 2, 187 ч. 3, 186 ч. 2, 70 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі,

- 15 липня 2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст.304 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі із конфіскацією майна,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та йому призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 липня 2014 року, остаточно призначено ОСОБА_15 покарання у вигляді семи років одного місяця позбавлення волі із конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_15 залишено тримання під вартою, з подальшим його утриманням в Чернігівському слідчому ізоляторі.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

На даний вирок законним представником ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 подана апеляційна скарга, в якій він, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого та не заперечуючи фактичних обставин кримінального провадження, просить змінити вирок місцевого суду в частині призначеного покарання ОСОБА_12 та застосувати до нього положення ст. 69 КК України призначивши покарання нижче від найнижчої межі.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 31 жовтня 2013 року, приблизно о 20:00 год., неповнолітній ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_15 , неповнолітніми ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , діючи умисно, з метою викрадення чужого майна, проникли до квартири АДРЕСА_7 , де ОСОБА_13 , за допомогою дерев`яної бити та погрози застосування насильства до потерпілої ОСОБА_16 , утримував останню в зальній кімнаті вищевказаної квартири, коли, в той же час, неповнолітній ОСОБА_14 спільно з ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , діючи відповідно до попередньої домовленості, відкрито викрали холодильник-морозильник марки «INDESIT ST167», вартістю 1800 грн., два десятки курячих яєць, вартістю 16 грн.; сало свине, вагою 1 кг, вартістю 20 грн.; вершкове масло, вагою 0,5 кг, вартістю 26 грн.; 3 літри вишневого варення, вартістю 50 грн., що належать потерпілій ОСОБА_16 , а всього викрали майна на загальну суму 1912 грн.

Доводи апеляційної скарги законний представник обґрунтовує тим, що суд при ухваленні рішення встановив ряд пом`якшуючих покарання обставин щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, але не врахував їх при призначенні покарання та призначив його без застосування ст. 69 КК України.

В свою чергу прокурор прокуратури м. Чернігова ОСОБА_17 подала заперечення на апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 в якому просить залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 жовтня 2014 року без змін, так як він є об`єктивним, неупередженим та законним. Судом враховано ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, характеристика обвинуваченого ОСОБА_12 , його схильність до вчинення протиправних дій.

Інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг на вирок суду не подавали.

В засіданні апеляційного суду законний представник підтримала вимоги своєї апеляційної скарги та просила пом`якшити призначене місцевим судом покарання. Обвинувачений ОСОБА_12 також просив змінити вирок та пом`якшити покарання, застосувавши ст. 69 КК України. Такої ж думки дотримувались захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . З проханням пом`якшити покарання до суду звернувся представник служби в справах дітей Новозаводської в м. Чернігові районної Ради ОСОБА_10 .

Представник кримінальної міліції в справах неповнолітніх ОСОБА_11 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. Охарактеризувала ОСОБА_12 з негативної сторони, як особу, що схильна до вчинення правопорушень, на поведінку якого в побуті надходили численні скарги, сам ОСОБА_12 після попереднього засудження не виконував покладені на нього судом обов`язки, не з`являвся на виклики у відділ кримінальної міліції в справах неповнолітніх та в кримінально-виконавчу інспекцію.

Прокурор просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, мотивуючи це її безпідставністю. Мотивація прокурора зводиться до того, що ОСОБА_12 скоїв тяжкий злочин в період звільнення від покарання з випробуванням, його поведінка під час досудового розслідування була незадовільною, у зв`язку з чим запобіжний захід відносно нього було змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, що свідчить про прогресуючу схильність неповнолітнього до порушення законів.

Заслухавши доповідача, захисника, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення скарги та наполягав на законності та обґрунтованості прийнятого судом рішення, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Таке рішення колегія суддів ґрунтує наступним чином.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі не ставиться питання про правильність фактично встановлених судом обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого. основний довод скарги пом`якшення покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Скарга мотивована тим, що ОСОБА_12 скоїв злочин в неповнолітньому віці, повністю розкаявся, усвідомив суспільну небезпечність своїх дій і став на шлях виправлення. Тому покарання, призначене йому судом є несправедливим унаслідок своєї суворості.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_12 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_12 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України, як грабіж, тобто умисні дії, що виразились у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у житло.

Вина ОСОБА_12 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується наданими та перевіреними судом першої інстанції доказами.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, фактичні обставини справи, його ставлення до вчиненого, особу винного, який вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку щире каяття, посередню характеристику з місця навчання, наявність обставини, яка обтяжує покарання рецидив злочину і обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши при цьому покарання в межах мінімального строку покарання, який передбачений санкцією ч.3 ст.186 КК України.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_12 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Всі обставини, на які посилається законний представник ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі, судом першої інстанції при обранні ОСОБА_12 покарання враховані.

Покарання, яке призначено обвинуваченому ОСОБА_12 , відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, даним, що характеризують його особу, та всім обставинам вказаного кримінального правопорушення і є справедливим.

Підстав для пом`якшення покарання та призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_12 з застосуванням ст. 69 КК України, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону та порушень прав обвинуваченого ОСОБА_12 на захист, які б потягли за собою безумовне скасування вироку суду.

За таких обставин апеляційна скарга законного представника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 задоволенню не підлягає, так як рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_12 без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4