Провадження № 1-кп/369/45/15
УХВАЛА
Іменем України
02.03.2015 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Петрушки Києво-Святошинського району Київської області, громадянки України, українки, тимчасово не працюючої, маючої професійну технічну освіту, заміжньої, без місця реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 заявив клопотання про зміну обвинуваченій ОСОБА_10 запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_10 змінила місце проживання, під час досудового розслідування вчинила нові злочини, а також тим, що остання ухилялась від явки до слідчого та суду і може переховуватися від суду.

Прокурор та потерпілі клопотання підтримали, просили суд задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_10 проти задоволення вищевказаного клопотання заперечила, зазначила що вона має постійне місце проживання, з приводу неявки в суд зазначила, що в неї захворіла дитина і вона не змогла з`явитися до суду, з приводу цього надіслала до суду заяву, а також що в неї на утриманні перебувають 5 (п`ять) малолітніх дітей.

Вивчивши клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до переконання, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Санкція ч. 2 ст. 190 КК України передбачає найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

В той же час, ні прокурором, ні потерпілим ОСОБА_9 не надано суду переконливих доказів на підтвердження того, що перебуваючи на волі обвинувачена ОСОБА_10 може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню та те, що їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

На підставі вищевикладеного та керуючисьст. 177, 183, 194, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_9 про зміну обвинуваченій ОСОБА_10 запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1