Справа № 11- 414/07 Головуючий у 1
інстанції Квятковський М. С.
2, Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2007 р.

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської
області в складі:

головуючого-судді
Польового М. І.

суддів Олексюка Я.М. , Пазюка О.С.

з участю
прокурора Редька П.П.

засудженого
ОСОБА_1

представників
цивільного позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Луцьку кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду від 15
травня 2007 року, яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець і мешканець АДРЕСА_1,
з середньою освітою, громадянин
України, інвалід другої групи загального
захворювання, судимий вироком Луцького
міськрайонного суду від 21.05.2004 року за
ст. ст. 122 ч. 1, 75 КК України до 2-х років обмеження волі з
іспитовим строком на 2 роки, -

засуджений
за ст. 190 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення
волі; за ст. 358 ч.3 КК України на 3
місяці арешту.

На
підставі ст. 70 ч.1 КК України за
сукупністю злочинів, шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим,
ОСОБА_1 призначено покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 ч.1 КК України за
сукупністю вироків до покарання,
призначеного за даним вироком,
частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 21.05.2004 року і
остаточно ОСОБА_1 призначено покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців
позбавлення волі.

Міра запобіжного
заходу ОСОБА_1 залишена підписка про невиїзд.

Стягнуто
з ОСОБА_1 в користь: Луцького відділення кредитної спілки «Мрія» 2731 грн. 25
коп.; акціонерного товариства «Український інноваційний банк» 2783 грн. 55 коп.

Стягнуто
з ОСОБА_1 в дохід держави судові витрати в сумі 159 грн. 60 коп.

2

Вирішено судом
питання щодо речових доказів.

Згідно
вироку суду ОСОБА_1 засуджений за те, що
протягом квітня-червня 2006 року з метою протиправного заволодіння чужим
майном, маючи у своєму розпорядженні
паспорт НОМЕР_1, виданий 28 травня 1997
року Луцьким МУ УМВС України у Волинській області на його ім'я, який вважається недійсним у зв'язку з заявою
в паспортне відділення Луцького MB УМВС України у
Волинській області від 20.11.2003 року про втрату даного паспорта, на підставі чого йому 24 грудня 2003 року
було видано новий паспорт громадянина України НОМЕР_2 на його ім'я, будучи при цьому зобов'язаний видати
попередньо втрачений паспорт у паспортне відділення Луцького МУ УМВС України у
Волинській області в разі його виявлення,
умисно не виконав дане зобов'язання,
а натомість шляхом використання недійсного паспорта на його ім'я, а також наявних у ньому неправдивих даних про
його прописку АДРЕСА_2 від 25 травня 2002 року,
що не відповідало дійсності,
оскільки 16 листопада 2004 року був знятий з реєстраційного обліку в
зв'язку з вибуттям в м. Ківерці,
пред'являючи завідомо недійсний паспорт представникам фінансових установ
та організацій, маючи при цьому боргові
зобов'язання по раніше отриманих кредитах,
зокрема 14.05.2004 року на суму 1937 грн. у ВРУ «Приватбанк» та
16.02.2006 року на суму 2000 грн. у Волинському обласному управлінні ВАТ
«Державний ощадний банк України», по
яких існувала кредитна заборгованість та повідомляючи представникам фінансових
установ та організацій завідомо неправдиву інформацію щодо особи та факту
відсутності у нього боргових зобов'язань перед іншими фінансовими
установами, вчинив ряд шахрайств та
використання завідомо підробленого документа,
яким являється недійсний паспорт останнього, в якому містились дані, що не відповідали дійсності.

Так, 27 квітня 2006 року надав у кредитну спілку
«Фаворит» свій попередній недійсний паспорт і отримав кредит в сумі 1285 грн.

5 травня
2006 року надав ТзОВ «Фаворит-Капітал» цей же недійсний паспорт та отримав
кредит в сумі 2669 грн.

31
травня 2006 року надав КС
«Мрія» цей же недійсний паспорт і отримав кредит в сумі 1250 грн.

23
червня 2006 року таким же чином отримав кредит у Луцькій філії Укрінбанк в сумі
2069 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_1, не
оспорюючи доведеності

винності
та правильності кваліфікації дій,
просить пом'якшити призначене покарання. Просить врахувати те, що він хворіє, у вчиненому щиро розкаявся, має на утриманні неповнолітніх дітей, злочини вчинив у зв'язку з важким
матеріальним становищем.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть справи та
доводи апеляції, засудженого
ОСОБА_1, який апеляцію підтримав, представників цивільних позивачів, які апеляцію заперечили, міркування прокурора про залишення вироку без
змін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що апеляція до задоволення не підлягає.

3

Висновок
суду про вчинення ОСОБА_1 злочинів, при
вказаних у вироку обставинах,
грунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні
доказах, яким суд дав відповідну
юридичну оцінку.

Кваліфікація
дій ОСОБА_1 судом за ст. ст. 190 ч.2,
358 ч.3 КК України є вірною і не оспорюється в поданій апеляції.

При
призначенні засудженому покарання врахована тяжкість вчинених злочинів, дані про його особу, а також наведені в апеляції пом'якшуючі
обставини і воно відповідає вимогам
ст. ст. 50, 65 КК України.

Так як
ОСОБА_1 злочини вчинив в період звільнення від відбування покарання з
встановленням іспитового строку, а тому
суд прийшов до обгрунтованого висновку про те,
що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Призначене
ОСОБА_1 покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження
нових злочинів і законних підстав для його пом'якшення колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Луцького міськрайонного суду від 15
травня 2007 року залишити без змін, а
апеляцію засудженого ОСОБА_1 - без задоволення.