АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/363/15 Справа № 706/840/14-к Категорія: ч. 1 ст. 125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Христинівського району ОСОБА_7 на вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 16 лютого 2015 року, яким засуджено:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; українку, громадянку України, уродженку та жительку АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 750 грн..

Звільнено ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку із застосуванням акта амністії.

Прийнято рішення про залишення без розгляду цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнані винними та засуджені за те, що ОСОБА_8 21.08.2013р. близько 12 години 30 хвилин в м. Христинівка, знаходячись на території ринку «Аграрник» по вул. Космонавтів, 1, за попередньою змовою та спільно зі своєю дружиною ОСОБА_9 , діючи умисно і цілеспрямовано, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , на ґрунті особистих неприязних відносин, з мотивів помсти, нанесли останній удари руками та ногами в різні частини тіла, чим спричинили потерпілій тілесні ушкодження, які згідно висновку судово - медичної експертизи № 544 від 22.08.2013 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, які суд визнав доведеними і правильність кваліфікації дій обвинуваченого, порушує питання про зміну вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає про порушення судом вимог ст. 53 КК України щодо призначення штрафу не в конкретній сумі гривень, а у вигляді суми, яка відповідає певній кількості офіційно встановлених законодавством України неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину. Крім того, вказує що ОСОБА_9 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 750 грн., який не є кратним і становить 44,1 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Просить призначити ОСОБА_9 покарання у виді штрафу у розмірі 44 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 748 грн., а ОСОБА_8 вважати засудженим до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В судове засідання обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та дату апеляційного розгляду, при цьому направили на адресу апеляційного суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора в підтримку поданої прокурором в кримінальному провадженні апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за який вони засуджені, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених судом в повному обсязі, та ніким не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, є правильною і в колегії суддів сумнівів не викликає.

При призначенні покарання обвинуваченим районний суд, виходячи з вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого останніми кримінального правопорушення, дані про їх особу, які по місцю проживання характеризуються позитивно, раніше не судимі, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебувають, обставин, що пом`якшують покарання, зокрема вчинення злочину вперше, а для ОСОБА_9 ще й вчинення злочину в стані вагітності, за відсутності обставин, що його обтяжує і обґрунтовано призначив обвинуваченим покарання в мажах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Крім цього, судом обґрунтовано звільнено ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від відбування покарання, на підставі п «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», з урахуванням наявності у них неповнолітніх дітей.

Разом з цим, на думку колегії суддів, судом першої інстанції, при постановлені вироку, було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, що тягне за собою зміну судового рішення, в межах повноважень апеляційного суду, передбачених ч. 1 ст. 407 КК України.

Так, санкція ч.1 ст. 125 КК України передбачає альтернативне покарання у виді штрафу до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до 200 годин, або виправні роботи на строком до 1 року.

Згідно резолютивної частини вироку ОСОБА_8 призначено покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн., а ОСОБА_9 у виді штрафу у розмірі 750 грн..

Відповідно до ч.1,2 ст. 53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині КК України, з урахуванням положень частини другої даної статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини КК України не передбачено вищого розміру штрафу.

Тобто покарання у виді штрафу призначається судом не у твердій сумі, а в ставках неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який встановлений законодавством України на момент вчинення злочину.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян становить 17 грн.

Всупереч приписам КК України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розмір покарання у виді штрафу визначений не у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, а у грошовому еквіваленті, що є неприпустимим.

При цьому, ОСОБА_9 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 750 грн., який не є кратним і в перерахунку становить 44, 1 неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

З урахуванням викладеного, вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 16 лютого 2015 року підлягає зміні в частині призначеного обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, п. 2 ч. 1 ст.ст. 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Христинівського району ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 16 лютого 2015 року відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вважати ОСОБА_9 засудженою за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 44 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 748 грн.

В решті вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 16 лютого 2015 року відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий :

Судді :