пр. № 1-кс/759/3823/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участтю скаржника, прокурора прокуратури Святошинського району м.Києва, розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Святошинського району м.Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність прокуратури Святошинського району м.Києва щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зазначаючи, що 26.11.2014 року він подав до прокуратури Святошинського району м.Києва заяву про вчинення правопорушення яке має ознаки кримінального та кваліфікується за ст. 381-1 КК України, зокрема систематичне невиконання слідчим СВ Святошинського РУ ГУМВС України ОСОБА_4 письмових вказівок прокурора при здійсненні кримінального провадження в якому ОСОБА_3 є потерпілим, а саме № 0001274 від 14.12.2012 року, відомостей про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань не занесено, у завязку з чим просе зобовязати прокуратуру Святошинського району м.Києва такі відомості внести.

ОСОБА_3 в суді скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор Святошинського району м.Києва проти задоволення вказаної скарги заперечувала, посилаючись на виключення ст. 381-1 із КК України згідно розділу ХІІ «Перехідних положень» Закону України «Про прокуратуру», який було прийнято Верховною Радою України 14.10.2014 року.

Заслухавши з`явившихся сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно п.1 ч.1 ст 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: серед інших, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Так, встановлено, що ОСОБА_3 26.11.2014 року подав до прокуратури Святошинського району м.Києва заяву про вчинення правопорушення яке має ознаки кримінального за попередньою кваліфікуєю за ст. 381-1 КК України, зокрема систематичне невиконання слідчим СВ Святошинського РУ ГУМВС України ОСОБА_4 письмових вказівок прокурора при здійсненні кримінального провадження в якому ОСОБА_3 є потерпілим, а саме № 0001274 від 14.12.2012 року.

Як з`ясовано відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено, прокуратурою Святошинського району м.Києва листом від 01.12.2014 року повідомлено ОСОБА_3 про таке з посиланням на виключення ст. 381-1 із КК України згідно розділу ХІІ «Перехідних положень» Закону України «Про прокуратуру», який було прийнято Верховною Радою України 14.10.2014 року.

Проте, таке посилання на виключення ст. 381-1 із КК України на тепер є передчасним, оскільки саме в цій чатині закон набирає чинності 25.04.2015 року про, що і зазначено в Розділі ХІІ Прикінцевих положень ЗУ «Про прокуратуру», який визначає, що цей Закон набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування, крім пункту 5 розділу XII (крім підпунктів 3, 5, 8, 9, 12, 20, 42, 49, 63, 67), розділу XIII цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Тобто, чинності набирає цей Закон через шість місяців з дня його опублікування крім пункту 5 розділу XII та в ньому ж окрім підпунктів 3, 5, 8, 9, 12, 20, 42, 49, 63, 67, що означає, що такі набирають чинності саме через шість місяців з дня його опублікування, серед яких підпункт 5, який і передбачає виключення ст. 381-1 із КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Частиною 2 ст. 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, Кримінальним процесуальним кодексом України 2012 року, який набрав чинності з 21 листопада 2012 року, законодавцем змінено початок кримінального провадження: досудове розслідування - перша стадія кримінального провадження - починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не містить визначення поняття "приводів і підстав" до початку кримінального провадження і за їх наявності винесення постанови про порушення кримінальної справи, як це передбачалось статтями 94, 97 - 98 КПК 1960 р.

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19 листопада 2012 р. N 1050 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2012 р. за N 2095/22407, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами - наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Аналіз вище зазначених норм свідчить про те, що положення ч. 1 ст. 214 КПК України не є еквівалентом стадії перевірки заяв та повідомлень про злочини (стадія порушення кримінальної справи). Запропонований порядок початку досудового розслідування фактично скасовує так звану дослідчу перевірку за заявами та повідомленнями про вчинення кримінального правопорушення. Значення має лише повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а їх існування чи ні в дійсності є якраз прерогатива досудового розслідування в рамках відповідного кримінального провадження.

Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомлені чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Тоді як, подана 26.11.2014 року ОСОБА_3 заява про вчинення правопорушення яке має ознаки кримінального містить короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення про яке так і не було внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Статтею 307 визначені рішення слідчого судді за результатами розгляду такої скарги.

Отже, з огляду на вище зазначене, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги, оскільки та є обґрунтованою, відповідає нормам КПК України.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Зобовязати прокуратуру Святошинського району м.Києва визначити прокурора чи слідчого, який має внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо повідомлення ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення за заявою від 26.11.2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя
Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1