Справа №11- 486/07 Головуючий
у 1 інстанції Лященко О.В.
КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 4
вересня 2007 року

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого-судді
Хомицького A.M. суддів Матвієнко Н.В., Силки Г.І. з участю прокурора Редько
П.П.3ахисника ОСОБА_4.

законного
представника засудженогоОСОБА_1 потерпілої ОСОБА_2. розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Луцьку
кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_3. та в його інтересах адвоката ОСОБА_4. на
вирок Володимир-Волинського міського суду від 27 червня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеним вироком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець м.
Кандалакша Мурманської області, РФ,
житель м.АДРЕСА_1,
росіянин, гр. України, з середньою освітою, не одружений,
учень Оваднівського професійного ліцею,
не судимий,

засуджений
за ст.
121 ч. 2 КК України на 7 років позбавлення волі. Постановлено стягнути з
ОСОБА_3. в користь потерпілої ОСОБА_2.
50 000 грн. моральної шкоди та в користь держави 198 грн. судових витрат.
Вирішено долю речових доказів по справі.

За
вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним у
тому, що 25 квітня 2007 року біля 21
години 30 хвилин, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння на березі ставка поблизу с. Овадно Вол.Волинського
району, під час сварки з ОСОБА_4. умисно
наніс йому удари руками і ногами в область голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно-мозкової травми і забою головного мозку з крововиливами під
мозкові оболонки, що відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень, від яких
наступила смерть ОСОБА_4

В
апеляції адвоката ОСОБА_4. ставиться питання про зміну вироку та пом'якшення
обраного ОСОБА_3. покарання із
зменшенням суми відшкодування моральної шкоди до 10 000 грн.

При цьому
захисник просить врахувати, що злочин
засуджений вчинив у неповнолітньому віці,
визнав свою вину і розкаявся у вчиненому, добровільно

відшкодував
матеріальні збитки, вживав усіх можливих
заходів для врятування життя потерпілому.

Хоча
засуджений повністю визнав свою вину, на
його думку, слідство і суд не встановили
об'єктивної істини по справі, оскільки
тілесні ушкодження потерпілий міг отримати як при падінні на уламки цеглини, так і від побоїв свідка ОСОБА_5

З
урахуванням цих обставини просить обрати покарання засудженому з
застосуванням ст. 69 КК України та звільнити його від
відбування покарання на підставі
ст. ст. 75,
104 КК України.

Посилаючись
на ці ж обставини, просить змінити вирок
та пом'якшити обране йому покарання і сам засуджений ОСОБА_3

У
запереченні на апеляції помічник Володимир-Волинського міжрайонного прокурора
посилається на те, що вирок суду
відносно ОСОБА_3. є законним і
обгрунтованим, у тому числі і в частині
призначеного йому покарання, а тому
просить залишити його без змін.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть
вироку, доводи апеляцій і заперечення на
них, пояснення представника
неповнолітнього засудженогоОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_4.., які підтримували апеляції, потерпілої ОСОБА_2., яка проти них заперечувала, міркування прокурора про залишення вироку без
зміни, дослідивши матеріали справи, судова колегія встановила, що апеляції засудженого та його захисника до
задоволення не підлягають.

Висновок
суду про доведеність вчинення злочину ІОСОБА_3
відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на доказах, досліджених у судовому засіданні.

Винність
засудженого в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, від якого настала смерть потерпілого, доведена показаннями свідка ОСОБА_5 про
те, що в ході конфлікту засуджений
наносив удари ОСОБА_4 руками та один удар ногою в область голови, а також самого ОСОБА_3. , який не заперечував, що наносив удари руками потерпілому в голову.

Згідно
висновку судово-медичної експертизи № 64/1 від 16 травня 2007 року на тілі
трупа ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, забою головного
мозку з крововиливами під мозкові оболонки,
які могли виникнути від ударів руками і ногами людини відносяться до
категорії тяжких тілесних ушкоджень та від яких настала смерть потерпілого.

Посилання
захисника засудженого у своїй апеляції на те,
що тілесні ушкодження потерпілий міг отримати від падіння на уламки цегли
чи від ударів свідка ОСОБА_5,
перевірялись у ході досудового і судового слідства. Однак свого
ствердження це не знайшло.

А тому суд
обгрунтовано прийшов до висновку про заподіяння зазначених тілесних ушкоджень
потерпілому саме ІОСОБА_3 та вірно кваліфікував
дії останнього за ст. 121 ч. 2 КК України.

Призначаючи
покарання засудженому ОСОБА_3. суд у
відповідності до вимог ст. ст.
50, 65 КК України врахував
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного та обставини, що
обтяжують та пом'якшують покарання.

Зокрема, враховано судом, що ОСОБА_3
вчинив тяжкий злочин, внаслідок
якого загинула людина, при цьому
перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Разом з
тим, вірно врахував суд і
обставини, що пом'якшують
покарання, у тому числі і всі ті, на які посилаються в апеляціях засуджений і
його захисник.

Обгрунтувавши
у вироку причини не застосування вимог
ст. ст. 69,
104 КК України, суд дійшов
правильного висновку про неможливість виправлення і перевиховання ОСОБА_3. в умовах без ізоляції від суспільства та
призначив йому мінімальне покарання за санкцією ч.2 ст.
121 КК України, яке не суперечить
вимогам ч.3 ст. 102 КК України.

А тому
підстав для пом'якшення обраного ОСОБА_3.
покарання, про що ставиться
питання в апеляціях, судова колегія не
знаходить.

У
відповідності до вимог діючого законодавства вирішено судом і заявлений по
справі цивільний позов, який повністю
визнавав у судовому засіданні ОСОБА_3

Враховуючи
наведене, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Володимир-Волинського міського суду від 27 червня 2007 року відносно Іванова
Олександра Михайловича залишити без зміни,
а його та адвоката ОСОБА_4. апеляції - без задоволення.