Провадження № 1-кс/200/6682/14

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, маючого неповнолітню доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого за трудовим договором в ТОВ «Адиум», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
28 жовтня 2014 року слідчий відділу ДТП СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області старший лейтенант міліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Підстави для обрання саме такого запобіжного заходу слідчий навів наступні.
Досудовим розслідування встановлено, що 25 жовтня 2014 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 технічно справним автомобілем «BMW 520I», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по проспекту ім. Газети Правда м. Дніпропетровська зі сторони вул. Столєтова у напрямку вул.Маршала Маліновського.
У ході руху по проспекту ім. Газети Правди, в районі буд. №2, водій ОСОБА_5 , рухаючись з перевищенням допустимої швидкості руху на даній ділянці дороги 60 км/год, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеному на проїзній частині дорожньою розміткою, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не зменшив швидкість руху автомобіля та не зупинився, щоб надати дорогу пішоходам, внаслідок чого допустив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_8 , яка рухалась по вказаному пішохідному переходу зліво направо відносно напрямку руху вказаного автомобілю.
Своїми діями водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), та 18.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України привело до даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди.
Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк до трьох років.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Про наявність ризику передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння відносно неповнолітньої потерпілої, що є обтяжуючою обставиною та значною мірою впливає на вирок суду при обранні покарання і тому він усвідомлює, що враховуючи обставин скоєного ним злочину суд може обрати найсуворішу міру покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, отже це може свідчити про можливість переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.
Про наявність ризику передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що необхідно запобігти незаконно впливати на свідків з якими він перебуває у товариських відносинах, але під час досудового слідства вони надають правдиві свідчення відносно нього, та потерпілих у кримінальному провадженні, так як вони мешкають в одному місті з підозрюваним ОСОБА_5 і для нього не є неможливим дізнатися їх місце мешкання.
Про наявність ризику передбаченого у п.5 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що необхідно запобігти вчиненню підозрюваним ОСОБА_5 злочинів повторно, так як за свідченнями свідків, вони відмовляли ОСОБА_5 сідати за кермо автомобіля, мотивуючи це тим, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, але він не усвідомлював, що це може бути суспільно небезпечно та перебуваючи за кермом, у стані алкогольного сп`яніння скоїв тяжкий злочин, тому є підстави вважати, що перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може знову сісти за кермо у нетверезому стані та скоїти тяжкий злочин.
26.10.2014 року о 03:00 годині ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст.208 КПК України та утримується в ІТТ ДМУК ГУМВС України в Дніпропетровській області.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити. Додатково пояснив, ризиками, передбаченими у ст.177 КПК України є те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, наведених слідчим. Пояснив, що вина підозрюваного у вчиненні інкримінованого правопорушення доказується зібраними по справі доказами, а тому, з метою запобігання наведеним слідчим ризикам, слід обрати саме такий запобіжний захід, про який просить слідчий.
В судовому засіданні підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав, проти задоволення клопотання не заперечував.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти обрання саме такого запобіжного заходу, просив у клопотанні відмовити, оскільки ризики, наведені слідчим надумані, і просив обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши доводи слідчого, пояснення підозрюваного та захисника, з`ясувавши думку прокурора та дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню. Вважаю, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за якою передбачено покарання до 8 років позбавлення волі. Доведеними, наданими суду поясненнями слідчого та прокурора, є наявність ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування або суду, можливості впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.
Вважаю, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати саме такий запобіжний захід, про який прохає слідчий. Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, вважаю за можливе обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначати в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 затримано в порядку статті 208 КПК України о 03 годині 00 хвилин 26 жовтня 2014 року, датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою слід вважати 03 годину 00 хвилин 25 грудня 2014 року.
З підстав передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави не визначаю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 194, 196, 309-310, 395 КПК України, -
Клопотання слідчого відділу ДТП СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Дата закінчення дії ухвали - 03 година 00 хвилин 25 грудня 2014 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1