Справа № 183/1461/15
№ 1-кп/183/277/15
В И Р О К
іменем України
09 квітня 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003997 від 12.10.2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоря Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
12.10.2014 року о 22.00 годині ОСОБА_4 знаходився поблизу будинку АДРЕСА_3 , де побачив ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та в ході бесіди між ними виникла словесна сварка.

В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, 12.10.2014 року о 22.06 годині, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , наніс ОСОБА_6 один удар в обличчя, від якого останній впав на землю та закрив обома руками своє обличчя, після чого ОСОБА_4 наніс ще чотири удари по тулубу потерпілого ОСОБА_6 .

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден на обличчі, тулубі та верхніх кінцівках, що у своїй сукупності та кожне окремо відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 12.10.2014 року о 22.10 годині ОСОБА_4 , знаходячись на вул. Козинець с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області, побачив, що у потерпілого ОСОБА_6 з кишені його штанів випав на землю мобільний телефон марки «LENOVO A 859», який знаходився в чохлі. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

12.10.2014 року близько 22.12 години ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання злочинних наслідків, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «LENOVO A 859», імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 , вартістю 2793,06 грн., в чохлі білого кольору, з сім-картами мобільних операторів, що для потерпілого ОСОБА_6 не мають матеріальної цінності.

Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 2793,60 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердивши у повному обсязі обставини, які лягли в основу обвинувачення, в скоєному розкаюється.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Крім того, в судовому засіданні судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновків, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження, його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а також за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що він раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, вину визнав повністю.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд вважає відшкодування шкоди, а також розкаяння в скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, їх тяжкість, особу обвинуваченого, підстави, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.;

- за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

Речові докази у вигляді: договору фінансового кредиту під заставу, відеозапису з камер відеоспостереження ломбарду «Онікс» на СД-диску, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ у вигляді мобільного телефону марки «LENOVO A 859», переданого на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 49 грн. 20 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1