Ухвала

іменем україни

26 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

при секретарі ОСОБА_6,

за участю прокурора ОСОБА_7,

розглянула у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000350, за обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1,

громадянина України, судимого:

- 12.02.1998 року за ч. 3 ст. 144 КК України (ред. 1960 р.) на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України (ред. 1960 р.) звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 25.10.1999 року за ч. 3 ст. 142, ст. 98, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 222, ст. 19, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України (ред. 1960 р.) на 11 років позбавлення волі, на підставі ст. 43 КК України (ред. 1960 р.) остаточно на 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 18.02.2003 року за ч. 2 ст. 142 КК України (ред. 1960 р.) на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 42 КК України (ред. 960 р.) остаточно на 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 10.12.2009 року звільненого від відбування покарання умовно-достроково на 2 роки 3 місяці 20 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Острозького районного суду Рівненської області від 26 березня 2014 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Ухвалено стягнути з засудженого процесуальні витрати, вирішено долю речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 18 червня 2014 року вирок залишено без зміни.

У касаційних скаргах прокурор порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_1 у звʼязку з порушенням кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного засудженому покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок мʼякості. Прокурор вважає, що суд першої інстанції безпідставно призначив засудженому покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Вказує, що апеляційний суд необгрунтовано залишив без задоволення апеляційну скаргу прокурора, який посилався на м'якість призначеного покарання та просив апеляційний суд ухвалити новий вирок.

За вироком суду ОСОБА_1 засуджено за те, що він за невстановлених досудовим слідством обставин незаконно придбав та зберігав з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, що належить до наркотичних засобів, обіг яких заборонено, та лікарський препарат "Субітекс", до складу якого входить наркотичний засіб "бупренорфін", що належить до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Знаходячись на вулиці Мануїльського в м. Острог Рівненської області, під час оперативних закупівель ОСОБА_1 незаконно здійснив збут наркотичних засобів: 20 липня 2013 року збув ОСОБА_2 за 130 грн. особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою 2,888 г., діючи повторно, 24 липня 2013 року та 07 серпня 2013 року збув ОСОБА_2 щоразу по 500 грн. пігулки лікарського препарату "Субітекс", який містить "бупренорфін", загальною вагою відповідно 0,0079 г та 0,0074 г.

07 серпня 2013 року при затриманні ОСОБА_1 поблизу парку на розі вулиць Мануїльського та Татарської в м. Острог Рівненської області працівниками міліції під час проведення зовнішнього огляду у ОСОБА_1 виявлено гаманець, в якому знаходилися дві упаковки з-під лікарського препарату "субітекс" з наявною сухою речовиною, яка містить "бупренорфін" загальною вагою 0,0032 г., що віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, який ОСОБА_1 незаконно зберігав з метою подальшого збуту.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який частково підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Не оспорюючи висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій засудженого, прокурор вказує на призначення йому судом несправедливо мʼякого покарання у зв'язку з необґрунтованим застосуванням ст. 69 КК України. Як убачається з матеріалів кримінальної справи, в апеляції на вирок щодо ОСОБА_1 прокурор посилався на аналогічні доводи та просив ухвалити новий вирок.

Апеляційний суд дійшов висновку про необгрунтованість апеляції прокурора та залишив вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 без зміни, формально зазначивши в ухвалі про те, що рішення місцевого суду при призначенні покарання мотивоване належним чином.

При цьому апеляційний суд не звернув уваги, що місцевий суд, зазначивши єдину обставину, яка пом'якшує покарання, - щире каяття та сприяння розкриттю злочину, не встановив і не навів у вироку обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, і стали підставами для обрання покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

В той же час, апеляційним судом залишено поза увагою рецидив злочину, не враховано, що ОСОБА_1 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, вчинив умисний тяжкий злочин.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що висновок суду про можливість виправлення ОСОБА_1 в разі призначення йому покарання нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, є необгрунтованим, тому рішення апеляційного суду про правильність призначення засудженому покарання із застосуванням ст. 69 КК України є безпідставним, а ухвала апеляційного суду про залишення без задоволення апеляції прокурора, всупереч вимогам ст. 419 КПК України, не мотивована належним чином.

У зв'язку з порушення кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості вчиненого злочину й особі засудженого, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 436 КПК України та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 433, 434, 436, 376 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 18 червня 2014 року щодо ОСОБА_1 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5