18.09.2014 Справа № 1-99/12
Порядковий № 1/756/99/12
Унікальний № 1/756/32/14
П О С Т А Н О В А

18 вересня 2014 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 та адвокати в інтересах підсудного ОСОБА_8 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на будь-який інший не пов`язаний з позбавленням волі.
Клопотання підсудного ОСОБА_7 обґрунтоване тим, що його мати похилого віку потребує стороннього догляду, якій їй, в умовах його ізоляції від суспільства, надати немає кому. Дана обставина підтверджується доказами наявними в матеріалах справи.
Клопотання адвокатів ОСОБА_8 обґрунтоване наявністю в останнього сім`ї, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, та тривалим триманням під вартою без відповідного судового рішення.Прокурор та представник потерпілого проти задоволення клопотання заперечують. Підсудний ОСОБА_8 наполягає на зміні запобіжного заходу обраного відносно нього та ОСОБА_7 .
Вислухавши думки учасників процесу, судом встановлене наступне.
При вирішенні даного питання суд у першу чергу враховує тяжкість покарання, яке може бути призначене підсудним у разі доведення їх вини у вчиненні інкримінованих їм злочинів, один з яких відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким.
Крім того, суд бере до уваги відсутність у підсудного ОСОБА_8 постійного місця проживання в м. Києві, а у підсудного ОСОБА_9 в Україні.
Одночасно суд не може не врахувати позицію потерпілого висловлену його представником, який категорично заперечив проти зміни обраного запобіжного заходу, вказуючи на наявність ризиків у разі перебування підсудних на волі здійснювати тиск на потерпілого.
Відповідно до ст. 150 КПК України (1960 року) та згідно роз`яснень , що містяться у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 25.04.2003 року Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства, при обранні (зміні) запобіжного заходу мають враховуватись ряд обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання (зміни) певного запобіжного заходу.
Аналізуючи у сукупності всі обставини, що відомі суду на даній стадії судового розгляду, суд приходить до висновку, що лише обраний підсудним раніше запобіжний захід у вигляді взяття під варту може забезпечити їх належну процесуальну поведінку та уникне ризику перешкоджати всебічному та об`єктивному встановленню істини та своєчасному розгляду кримінальної справи по суті, тобто не вбачає підстав для зміни обраного підсудним запобіжного заходу, у зв`язку із чим відмовляє у задоволенні клопотання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 274 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_7 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1