Єдиний унікальний номер 201/7453/15-к
Номер провадження 1-кп/201/295/2015

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2015 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сухумі, який є особою без громадянства, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого 17 травня 2006 року Дніпропетровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. ст. 307 ч. 1, 307 ч. 2, 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання із випробуванням строком на 3 роки, 13 травня 2008 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст. ст. 309 ч. 2 , 71 ч. 1 КК України до остаточного покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі, відповідно до довідки про звільнення 09 липня 2013 року звільненого з місць позбавлення волі по закінченню строку відбуття покарання, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України,
13 квітня 2015 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись неподалік від ринку «Кодак», який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Героїв 3, побачив на землі паперовий згорток, який підняв та перевірив його вміст, виявивши речовину рослинного походження зеленого кольору в подрібненому вигляді зі специфічним запахом.
Після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 достовірно знаючи та розуміючи, що знайдена ним речовина є наркотичним засобом - «канабіс», обіг якого заборонено, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу з метою особистого вживання, без мети збуту, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, поклав вищевказаний паперовий згорток у праву кишеню одягнутої на ньому кофти, тим самим ОСОБА_4 незаконно придбав та став незаконно зберігати при собі наркотичний засіб - «канабіс», масою 6,236 грамів, обіг якого заборонено, з метою особистого вживання, без мети збуту.
15 квітня 2015 року, в період часу з 12 години 00 хвилин до 12 години 20 хвилин, біля будинку № 4 по вул. Шевченко у м. Дніпропетровську в результаті огляду ОСОБА_4 працівниками міліції в правій кишені одягнутої на ньому кофти, було виявлено та вилучено речовину масою 6,236 грамів, яка є «канабісом», та відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 5,612 грамів, яку ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, незаконно повторно придбав та зберігав при собі, без мети збуту для особистого вживання.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, а саме, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, незаконно повторно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту.
Після цього, ОСОБА_4 знаходячись в салоні вказаного автомобіля, доводячи до кінця свій злочинний корисний умисел, направлений на викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Nokia» моделі «С5-03» ІМЕІ НОМЕР_1 , який знаходився на передньому правому пасажирському сидінні вказаного вище автомобіля, викрав зазначений вище мобільний телефон із салону автомобіля.
Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим ОСОБА_4 своїми злочинним діями завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 513 гривень 20 копійок.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованих ОСОБА_4 діянь і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, які вчинені обвинуваченим дійсно мали місце, вони містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 185 КК України і ОСОБА_4 винний у їх вчиненні, так як він, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, незаконно повторно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тому він підлягає покаранню за вчинення таких кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у скоєному.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає - рецидив злочинів.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що
ОСОБА_4 не одружений, офіційно не працевлаштований, має неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем фактичного проживання характеризується із посередньої сторони, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Разом із цим, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий за скоєння умисних, в тому числі, і тяжких злочинів, передбачених ст. ст. 307 ч. 1, 2, 309 ч. 2 КК України, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив нові умисні злочини.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, які наведені вище, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, і вважає, що ОСОБА_4 має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
При цьому, з урахуванням наведених вище обставин, в тому числі наявності у обвинуваченого попередніх судимостей саме за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також той факт, що ОСОБА_4 не працює, суспільно-корисною працею не займається, є особою без громадянства і не має відповідної реєстрації у м. Дніпропетровську, судом не вбачається підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання із випробуванням.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив декілька кримінальних правопорушень, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний у відношенні ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у Дніпропетровському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Дніпропетровській області залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід рахувати з 29 квітня 2015 року.
Відповідно до вимог ст. ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судових експертиз у розмірі 2517 гривень 60 копійок, що підтверджується відповідними довідками про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.
Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:
- наркотичний засіб «канабіс» масою 6,236 грамів, що в перерахунку на суху речовину становить 5,612 грамів, який знаходиться відповідно до квитанції № 700 у камері зберігання речових доказів в Жовтневому РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області знищити;
- мобільний телефон марки «Nokia C5-03» ІМЕІ НОМЕР_1 , який відповідно до розписки від 29 квітня 2015 року знаходиться у потерпілого ОСОБА_6 залишити останньому, як законному володільцю.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
-за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід рахувати з 29 квітня 2015 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний у відношенні ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у Дніпропетровському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Дніпропетровській області залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судових експертиз у розмірі 2 517 (дві тисячі п`ятсот сімнадцять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- наркотичний засіб «канабіс» масою 6,236 грамів, що в перерахунку на суху речовину становить 5,612 грамів, який знаходиться відповідно до квитанції № 700 у камері зберігання речових доказів у Жовтневому РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області знищити.
- мобільний телефон марки «Nokia C5-03» ІМЕІ НОМЕР_1 , який відповідно до розписки від 29 квітня 2015 року знаходиться у потерпілого ОСОБА_6 залишити останньому, як законному володільцю.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1