АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/879/15 Справа № 172/1624/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровськ кримінальне провадження внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000896 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який народився в с.Зоря

Васильківського району Дніпропетровської області,

проживає за адресою

АДРЕСА_1

обвинуваченого за ч. 2 ст.185 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Прокурором принесена апеляційна скарга на вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року, в якій він просить змінити вирок в частині призначення покарання, вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 10.14.2014 року та остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року обвинуваченого ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч1, ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року і остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців волі.

В обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України вказує, що вирок суду підлягає зміні в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд першої інстанції у резолютивній частині вироку двічі призначив обвинуваченому покарання за ч.2 ст.185 КК України, при цьому застосував положення ч.1 ст.70 КК України, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки за окремими епізодами або пунктами статті (частини ) КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Вироком суду ОСОБА_7 засуджено за те, що він 29 серпня 2014 року, з території ферми ТОВ «Чаплинське», розташованої в с.Крутеньке Васильківського району Дніпропетровської області, таємно викрав майно, належне ТОВ «Чаплинське» - 320кг зерна пшениці, вартістю 730грн. 60коп, чим завдав ТОВ «Чаплинське», матеріальну шкоду на вказану суму.

30 серпня 2014 року обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись на території ферми ТОВ «Чаплинське», розташованої в с.Крутеньке Васильківського району Дніпропетровської області, таємно, викрав майно, належне ТОВ «Чаплинське»- 200кг зерна пшениці на загальну суму 446грн., чим спричинив матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

02 вересня 2014 року ОСОБА_7 , працюючи різноробочим ТОВ «Чаплинське», при перевезенні з території ферми, розташованої в с.Крутеньке Васильківського району Дніпропетровської області насіння соняшника, з вантажного автомобіля ГАЗ-53, який належить ТОВ «Чаплинське» таємно викрав 300кг насіння соняшника загальною вартістю 1080грн., чим спричинив ТОВ «Чаплинське» матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

03 вересня 2014 року ОСОБА_7 , працюючи різноробочим ТОВ «Чаплинське», при перевезенні з території ферми, розташованої в с.Крутеньке Васильківського району Дніпропетровської області насіння соняшника, з вантажного автомобіля ГАЗ-53, який належить ТОВ «Чаплинське» і перевозив насіння в склад, розташований в с.Хуторо-Чаплине Васильківського району Дніпропетровської області, таємно викрав 300кг насіння соняшника загальною вартістю 1080грн., чим спричинив ТОВ «Чаплинське» матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

05 вересня 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи на території ферми ТОВ «Чаплинське», розташованої в с.Крутеньке Васильківського району Дніпропетровської області, таємно викрав 300кг насіння соняшника загальною вартістю 1080грн., чим спричинив ТОВ «Чаплинське» матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

19 листопада 2014 року ОСОБА_7 , біля 22 години 20 хвилин з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов на територію домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , де таємно умисно повторно шляхом вільного доступу з автомобіля ВАЗ-2707 викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 1905, 12грн., чим завдав матеріальну шкоду потерпілому в зазначеному розмірі.

29 листопада 2014 року ОСОБА_7 , біля 22 години таємно умисно повторно шляхом вільного доступу з автомобіля ВАЗ-2106 викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 619,32грн., чим завдав матеріальну шкоду потерпілому в зазначеному розмірі.

06 грудня 2014 року ОСОБА_7 , біля 00 години 30 хвилин з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов на територію домоволодіння розташованого по АДРЕСА_2 , де таємно умисно повторно шляхом вільного доступу з автомобіля Лада-2115 викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 151,41грн., чим завдав матеріальну шкоду потерпілому в зазначеному розмірі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її, думку потерпілого ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, дослідивши та перевіривши матеріали кримінального провадження разом з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і правильність кваліфікації його дій за цим злочином у апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Дослідивши та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів зазначає, що дії обвинуваченого в інкримінованих йому в вину епізодах крадіжки кваліфіковані правильно за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Згідно роз`яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», якщо злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину, їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК України.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 червня 2010 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення покарання за сукупністю злочинів застосовується у випадках самостійної кваліфікації вчиненого закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 вчинив злочини, які утворюють повторність та кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, тобто за однією частиною однієї статті, тоді як за окремими епізодами злочинної діяльності або окремими пунктами статті (частини статті) особливої частини Кримінального кодексу, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається, що призвело до безпідставного застосування ч.1 ст.70 КК України та призначення покарання за сукупністю злочинів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованими.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є застосування закону, який не підлягає застосуванню; що відповідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року та остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сил из дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді