А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

10.03.2015 місто Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі :
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання
ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08 грудня 2014 року,-
в с т а н о в и в:
21 листопада 2014 року заступник начальника Хустського МРВ КВІ у Виноградівському районі звернувся до Виноградівського районного суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_6 від покарання в зв`язку з закінченням іспитового строку.
Подання умотивовано тим, що 26 травня 2008 року Виноградівським районним судом Закарпатської області ОСОБА_6 засудженого за ч.2 ст.307 КК України до позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
12 березня 2011 року ОСОБА_6 вчинено новий злочин, передбачений ч.2 ст. 296 КК України, а 30 жовтня 2014 року Хустським районним судом останного засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці.
На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання.
Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2008 року щодо ОСОБА_6 ухвалено виконувати самостійно.

Наведені обставини, на думку заступника начальника Хустського МРВ КВІ у Виноградівському районі, достатні для звільнення ОСОБА_6 від покарання в зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 08 грудня 2014 року у задоволені подання відмовлено.

Ухвала умотивована тим, що ОСОБА_6 під час іспитового строку вчинив новий злочин, що згідно вимог ст. 78 КК України позбавляє суд можливості звільнити останнього від призначеного покарання.

У апеляційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування вказаної ухвали та ухвалення апеляційним судом нової ухвали, якою подання задовольнити.

Посилається на те, що висновки суду першої інстанції, викладені в оскарженій ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи, вимогам закону, ухвала є необ`єктивною, необґрунтованою і ухвалена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора про залишення ухвали без змін, а апеляційної скарги без задоволення, дослідивши матеріали провадження, доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимогст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

З диспозиції вказаної норми матеріального закону убачається, що суд повинен остаточно звільнити засудженого після встановлення, що іспитовий строк він відбув благополучно, виконував покладені на нього обов`язки, не допустив систематичних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, не вчинив нового злочину і тим самим довів своє виправлення.

Вчинення засудженим протягом іспитового строку будь-якою за ступенем тяжкості і формою вини злочину визнається законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.

З матеріалів провадження убачається, що вироком Виноградівського районного суду від 26 травня 2008 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 307 КК України до позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_6 зобов`язано повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Зі змісту вказаного судового рішення убачається, що ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину (а.с., а.с.3-5).

Згідно вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2014 року ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 12 березня 2011 року близько 15-ої години, діючи в групі з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під`їхав з м.Виноградів до кафе, що розташоване на пл. Е.Томаша в с.Вилок Виноградівського району, після чого, увійшовши у приміщення кафе умисно з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи повну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, які існують в суспільстві, за допомогою заздалегідь заготовлених предметів кастету, гумових кійків, руками, ногами нанесли тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

З резолютивної частини вказаного судового рішення убачається, що щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 296 КК України призначено покарання у вигляді 3 років 4 місяців позбавлення волі.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання.

Вирок Виноградівського районного суду від 26 травня 2008 року щодо ОСОБА_6 ухвалено виконувати самостійно.

Таким чином, з наведених судових рішень убачається, що ОСОБА_6 під час іспитового строку вчинив новий умисний злочин, що позбавляє суд можливості звільнити його від призначеного йому покарання.

Посилання ОСОБА_6 у апеляційній скарзі на те, що ухвала суду першої інстанції є необ`єктивною, необґрунтованою, а висновки суду, викладені в судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам справи, вимогам закону не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки спростовані змістом оскарженої ухвали.

Подання судом першої інстанції розглянуто згідно з правилами судового розгляду, передбаченого ст.ст. 318-380 КПК України, а тому не можуть бути визнані обґрунтованими і посилання ОСОБА_6 на те, що судом допущені істотні порушення кримінального процесуального закону.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 8 грудня 2014 року про відмову у задоволенні подання щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 30 днів з дня її проголошення.

Судді: