Справа № 159/528/15-к
Провадження № 1-кп/159/58/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 10 лютого 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинськоі області під головуванням

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001164 від 23 грудня 2014 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, тимчасово безробітного, фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимість за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 08 травня 1985 року, згідно якого обвинуваченого визнано винним і засуджено за ст. 140 ч.2, 42, 208 КК України (в редакції 1960 року) погашена на підставі п.3-1 ст. 55 КК України (в редакції 1960 року); судимість за вироком військового трибуналу Орджонікідзевського гарнізону від 06.09.1989 року, згідно якого обвинуваченого визнано винним і засуджено за ст.ст. 244 Б, 244 В, 40 КК РСФСР, зміненим висновком військового трибуналу Північно-Кавказького військового округу, погашена на підставі п.5 ст. 55 КК України (в редакції 1960 року); такого, що має судимість за вироком Київського міського суду від 17 квітня 2000 року, згідно якого обвинуваченого визнано винним і засуджено за ст. 142 ч.3, ст. 93 п а., г., ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна; звільненого згідно ухвали Сарненського районного суду Рівненської області, на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на строк 5 місяців 19 днів; обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, судимість за який не знята і не погашена у встановленому законом порядку, обвинувачений ОСОБА_5 повторно, 20 грудня 2014 року, близько 22 години 00 хвилин, знаходячись у кімнаті АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю власника житла, потерпілого ОСОБА_4 , умисно, з корисливих спонукань таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 634 грн., які знаходились на поверхнях скляного столу та дерев`яної меблевої тумби, заподіявши потерпілому майнової шкоди на вказану суму

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викрадені чужого майна, вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України.

Допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся і прохає його суворо не карати. Показав, що 20 грудня 2014 року в м. Ковелі познайомився з потерпілим ОСОБА_4 . Відгукнувшись на запрошення потерпілого, продовжили знайомство за місцем проживання потерпілого, в кімнаті гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_4 . Близько 22 години потерпілий ненадовго відлучився з кімнати. Очікуючи на потерпілого, помітив гроші, частина з яких лежала на поверхні скляного столу, а інша частина на дерев`яній меблевій тумбі. Скориставшись відсутністю потерпілого забрав належні потерпілому гроші, після чого залишив кімнату потерпілого.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (злочині), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину).

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, обвинувачений ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненного обвинуваченим кримінального правопуршення та особу винного у їх сукупності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів є покарання призначене у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту.

Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 373-375 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередню особисте зобов`язання.

Речові докази у кримінальному провадженні відрізок паперу, вилучений з місця події, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити засудженій, потерпілому і прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1