Справа № 520/8054/14-к
Провадження № 1-кп/520/390/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Київського районного суду м. Одеси, в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сошків, Бориспільського району, Київської області, громадянина України, українця, одруженого, працює (фізична особа-підприємець), не судимий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 359 ч. 1 КК України
ВСТАНОВИВ:
У березні-квітні 2009 року, ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №36 по вул. Щорса в м. Київ, при невстановлених обставинах знайшов дротовий мікрофон з посилювачем, який привласнив з метою подальшого використання зазначеного спеціального технічного засобу негласного отримання інформації у власних цілях.
У вересні 2013 року, ОСОБА_5 здійснюючи на підставі Договору №1 надання послуг від 10.09.2013 року свою діяльність із надання послуг з ремонту комунікаційного устаткування інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (далі-інспекція ДАБК в Одеській області), розташованої за адресою: м. Одеса, Адміральський проспект, 33а, вирішив використати наявний в нього дротовий мікрофон з посилювачем з метою незаконного використання вказаного спеціального технічного засобу негласного отримання інформації ляхом незаконного прослуховування кабінету начальника інспекції.
Так, у зазначений час, ОСОБА_5 , перебуваючи у кабінеті начальника інспекції ДАБК в Одеській області ОСОБА_6 під час підключення камер відео спостереження до записуючого пристрою DVD «Dahua», модель DH-DVR0804LE-AS, sTZA1DL37200102, скориставшись відсутністю останнього, навмисно встановив дротовий мікрофон з посилювачем у правому дальньому куті від вхідних дверей, приховавши його у жолобі для кабелю та приєднавши дріт від мікрофону до дроту, який підходив о записуючого пристрою DVD, з метою подальшого використання для прихованого прослуховування кабінету.
04.04.2014 року під час проведення обшуку у кабінеті начальника інспекції ДАБК в Одеській області, співробітниками УСБУ в Одеській області, у правому дальньому куті кабінету, у жолобі для кабелю, виявлено та влучено прихований дротовий мікрофон з посилювачем, підключений до записуючого пристрою DVD моделі DH-DVR0804LE-AS, sTZA1DL37200102, що також знаходився у вищевказаному кабінеті.
Згідно висновку експерта №90 від 12.05.2014 року зонального експертного сектору інституту судово-технічних експертиз СБ України Управління СБ України в Одеській області, надані на дослідження: дотів мікрофон з посилювачем призначений для отримання звуку, перетворення його в електричний сигнал призначений для отримання звуку, перетворення його в електричний сигнал (аудіо сигнал) та передачі на відстань по дротовим каналам для відображення и запису відповідними пристроями; записуючий пристрій DVD призначений для запису на жорсткий диск отриманих сигналів зображення та звуку та передачі інформації на жорсткий диск отриманих сигналів зображення та звуку та передачі інформації через мережу Інтернету. Вказані предмети у сукупності спеціально пристосовані для негласного отримання інформації, складають апаратно-програмний комплекс, який відноситься о спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.
Таким чином, своїми навмисними діями ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення передбачене ст. 359 ч. 1 КК України - незаконне використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.
Під час проведення досудового розслідування, 24 червня 2014 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором відділу прокуратури Одеської області старшим радником юстиції ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений та сторона обвинувачення дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 359 ч. 1 КК України, а також покарання яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривен.
В судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 359 ч. 1КК України, зазначив, що розуміє надані йому законом права відповідно до ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження та невиконання угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473,476 КПК України, а також їм роз`яснені вичерпні підстави оскарження вироку суду, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягав на затвердженні угоди про примирення.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим, між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винним, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 п. «в» ст.. 1 Закону України «Про амністію 2014 році» з якого вбачається, що у обвинуваченого ОСОБА_5 на утримання знаходиться неповнолітня донька ОСОБА_7 , 2013 року народження.
Обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі підтримав клопотання захисника.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 . Закон України «Про амністію 2014 році»
Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. №1185-VII із змінами, внесеними згідно із Законом № 1246-VII від 06.05.2014 року набрав чинності 19.04.2014 року.
Відповідно до пунктів «в» ст. 1 цього Закону підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі особи, які засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, яких на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_5 було вчинено кримінальне правопорушення невеликої тяжкості до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» і на день набрання чинності цим Законом має неповнолітню доньку ОСОБА_7 , 2013 року народження. Тобто, він підпадає під перелік осіб, визначених в пунктах «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснені судом правові наслідки застосування амністії. При цьому останній заявив, що не заперечує проти застосування відносно нього акту амністії та надав згоду на звільнення від покарання згідно з актом амністії у випадку визнання його винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення судом.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 р. № 392/96-ВР, із змінами, внесеними згідно із Законом України від 01.01.2012 року, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Також, норми статті 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» вказують на те, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного за цим вироком основного та додаткового покарання на підставі пунктів «в» ст. 1,14 Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185-VII від 08.04.2014 р. із змінами, внесеними згідно із Законом № 1246-VII від 06.05.2014 року.
Згідно з пунктом « 7» ч.9 ст.100 Кримінального процесуального кодексу України, документи, що є речовими доказами по справі, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Керуючись ст.ст. 366-371, 373, 374, 376, 392,393, 395, 468-471,474, 475 КПК України, п.«в» ст. 1,14 Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185-VII від 08.04.2014 р. із змінами, внесеними згідно із Законом № 1246-VII від 06.05.2014 року, суд,-
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 359 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривен.
Звільнити ОСОБА_5 відповідно до ст. 1 п. «в» та ст.14 Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р. №1185-VII із змінами, внесеними згідно із Законом № 1246-VII від 06.05.2014 року від відбуття призначеного ОСОБА_5 основного виду покарання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралась.
Згідно зі ст. 100 КПК України, речові докази залишити зберігатися при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1