Справа №11-27/07
Ст.ст. 187 ч.1, 186 ч. 2 КК України
Головуючий в 1 інстанції Ляшенко О. В. Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 30 січня 2007 року

Колегія судців
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого -
судді Матвієнко Н.В.

суддів Оксентюка В.Н., Опейди В.О.

з участю прокурора Смолюка Б.С засудженогоОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті
Луцьку кримінальну справу за апеляцією засудженогоОСОБА_1на вирок Володимир-Волинського
міського суду від 27 жовтня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеним
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженець і житель АДРЕСА_1,
Волинської області, з неповною середньою освітою, не одружений, не
працюючий, не судимий, -

- засуджений за ст. 187 ч.І КК України
на 3 роки
позбавлення волі, за ст. 186
ч. 2 КК
України на 4 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
остаточно призначенеОСОБА_1покарання 4
роки позбавлення волі.

Строк відбування
покаранняОСОБА_1визначено рахувати з 27
жовтня 2066 року,
зараховано в цей строк термін перебування під вартою з 17 серпня 2006 р. по 27 жовтня 2006 року.

Вироком вирішено
долю речових доказів.

За вироком судуОСОБА_1визнаний
винним в тому, що 24 січня 2006 року,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, біля 03 години, перебуваючи у

2

ванній кімнаті квартири АДРЕСА_2 в м. Володимир-Волинському, з метою заволодіння майном
ОСОБА_2, із застосуванням до неї насильства, небезпечного для життя та
здоров'я, яке полягало у нанесенні потерпілій ударів кулаками в обличчя та
голову, здавлюванні руками шиї, занурюванні її головою під воду, спричинивши їй
легкі тілесні ушкодження, відкрито заволодів грошима потерпілої в сумі 30 грн.

Крім того, він
же 13 серпня 2006 року, біля 23 год., будучи в стані
алкогольного сп'яніння, неподалік будинку АДРЕСА_3м. Київ,
із застосування фізичного насильства, що виразилось в нанесенні удару кулаком в
обличчя, яке не є небезпечним для життя і здоров'я, повторно відкрито викрав у
потерпілогоОСОБА_3мобільний телефон марки «Нокіа-6220» з сім-картою,
спричинивши потерпілому шкоду на загальну суму 380 грн.

В особистій
апеляції засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи доведеності вина та кваліфікації дій,
вказує на те, що суд призначив йому надто суворе покарання. Просить врахувати,
що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вино визнав
повність, щиро розкаявся, збитки потерпілим відшкодовані
і вони просили його не карати, батька він не має, а мати хворіє онкологічним
захворюванням, потребує догляду, характеризується за місцем проживання
позитивно. Виходячи з наведеного, просить застосувати ст. 69 КК України і
призначити йому більш м'яке покарання.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку першої інстанції, повідомив ким і в якому
об'ємі він оскаржений, засудженого ОСОБА_1, який підтримував свою апеляцію і
просив пом'якшити призначене йому покарання, міркування прокурора про залишення
вироку без змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила, що
апеляція засудженого ОСОБА_1, до задоволення не підлягає.

Висновок суду
про доведеність вчинення засудженимОСОБА_1злочинів відповідає фактичним
обставинам справи та ґрунтується на доказах, досліджених в судовому засіданні,
і не оспорюється в апеляції. Суд правильно кваліфікував його злочинні дії за ч.
1 ст. 187,ч.2 ст. 186 КК України.

Призначене
засудженомуОСОБА_1покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Як вбачається з
матеріалів кримінальної справи, призначивши засудженомуОСОБА_1мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.1
ст.187 та ч. 2 ст. 186 КК України, і
застосувавши при призначенні покарання за сукупністю злочинів принцип
поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд врахував тяжкість
вчинених ним злочинів, дані про його особу, обставини, що пом'якшують
покарання, в тому числі і ті, на якіОСОБА_1посилається в апеляції.

3

Враховуючи, що засудженийОСОБА_1вчинив два тяжких
злочини,

будучи в стані алкогольного сп'яніння, що є обставиною, яка обтяжує
покарання,

колегія суддів підстав для призначення
засудженому покарання із застосуванням

ст. 69 КК України не знаходить, а тому його апеляція до задоволення не підлягає.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженогоОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Володимир-Волинського міського суду від 27 жовтня 2006 року щодо нього
без зміни.