Провадження № 11-кп/780/389/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 35 07.04.2015

УХВАЛА
іменем України
07 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0005494 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 15000 грн. матеріальної шкоди та 30000 грн. моральної шкоди, а всього 45000 грн.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 01 грудня 2013 року в післяобідній час (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 та після вживання спиртних напоїв вирішив незаконно заволодіти моторолером марки «HONDA-LEAD», що належав ОСОБА_9 та знаходився в гаражі господарства по АДРЕСА_2 . З цією метою, взявши з собою драбину та викрутку, ОСОБА_8 прибув до вказаного подвір`я, де, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та з корисливих мотивів, за допомогою драбини дістався до вікна гаражного приміщення. За допомогою викрутки пошкодив останнє та проник всередину гаражного приміщення. Перебуваючи всередині приміщення гаражу, ОСОБА_8 відчинив двері такого, через які викотив моторолер марки «HONDA-LEAD» об`ємом двигуна 90 куб.см вартістю 6400 грн. Залишивши вказаний моторолер на подвір`ї ОСОБА_9 , ОСОБА_8 повернувся до місця свого проживання. Продовжуючи свої протиправні дії направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_8 , цього ж дня близько 17 год., коли на вулиці вже стемніло, він повернувся до подвір`я домоволодіння потерпілого, звідки відкотив вказаний моторолер до місця свого проживання. В подальшому ОСОБА_8 розпорядився моторолером, яким він заволодів, на власний розсуд, заподіявши у такий спосіб потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди в розмірі 6400 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, потерпілий ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та доведеності вини ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував до ОСОБА_8 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, думку потерпілого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обставини справи в судовому розгляді учасниками судового провадження не оспорювались і, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України докази щодо цих обставин судом першої інстанції не досліджувалися. Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у скоєнні злочину за зазначених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам даного провадження.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, або позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Призначаючи вид та розмір покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, особу обвинуваченого, соціальне становище, те, що він раніше не судимий, не перебуває на профілактичному обліку у лікаря нарколога та психіатра, посередню характеристику за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття та сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілого, який наполягав на суворому покаранні, пов`язаному з позбавленням волі. Також суд першої інстанції детально проаналізував поведінку обвинуваченого після вчиненого кримінального правопорушення, його щире каяття, наслідки суспільно - небезпечного діяння, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності та прийшов до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним правопорушень є покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна, зі звільненням ОСОБА_8 від відбування покарання та встановленням іспитового строку 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65, 75 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

А тому доводи потерпілого ОСОБА_9 , що обвинувачений ОСОБА_8 ніде не працює, скоїв злочин після вживання спиртних напоїв, а тому, на думку апелянта, у суду першої інстанції не було підстав для застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України, не ґрунтуються на вимогах закону.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування вироку, не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 - без змін.

Головуючий

Судді