П О С Т А Н О В А

10.08.2012 Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючий суддя Сливка В. В. ,

при секретарі Святецька Н. В.,

з участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінальної справи, порушеної за 15 ч. 2 і 185 ч. 1 КК України у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, направленої до суду для вирішення питання про її закриття у звязку з декриміналізацією діяння, -

В С Т А Н О В И В:

12.02.1996 року Білоцерківським міським судом щодо ОСОБА_2 порушено кримінальну справу за ст. 17 ч. 2, 81 ч. 1 КК України в редакції 1960 року за фактом недоведеної до кінця з причин, що не залежали від її волі, спроби таємного викрадення останньою 24.01.1996 року, близько 22 год. 30 хв., автокамери до вантажного автомобіля, розміром 260/508, вартістю 25 грн., з цеху вулканізації шинного заводу № 2. Вподальшому дії ОСОБА_2 були перекваліфіковані на ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 1 КК України в редакції 2001 року.

30.07.2012 року кримінальну справу щодо ОСОБА_2 направлено до суду з поданням про її закриття у зв?язку з декриміналізацією діяння, у вчиненні якого остання обвинувачується.

Суд, дослідивши матеріали даної кримінальної справи, вислухавши думку обвинуваченої, котра проти закриття справи з указаних підстав заперечувала, міркування прокурора та захисника, вважає клопотання обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2, вчинено в в 1996 році.

Проте 30.06.2005 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» № 2635-IV від 02.06.2005 року, яким внесено зміни до ч. 2 ст. 51 КУпАП. Зазначеним Законом визначено, що викрадення чужого майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищувала трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, не є кримінальним злочином, а є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке настає на підставі ст. 51 КУпАП.

У той же час Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року, № 889-IV, визначено, що у разі коли норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 6.l.1 пункту 6.1 статті 6 цього Закону для відповідного року.

Відповідно до п. 22.4 цієї статті у 2005 році розмір податкової соціальної пільги становив 393 гривні. ОСОБА_3 ж обвинувачується в розтраті чужих коштів у сумі 180 грн. 55 коп..

Таким чином Закон № 2635-IV від 02.06.2005 року скасовує злочинність вчиненого ОСОБА_2 діяння. А оскільки відповідно до положень ст. 5 КК України зазначений Закон має зворотню дію в часі по відношенню до скоєного обвинуваченою, кримінальна справа щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі ст. 6 п. 2 КПК України за відсутністю в діях останньої складу злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 КК України, ст. 6 п. 2 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2 за ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 1 КК України закрити у зв?язку з відсутністю в діях останньої складу злочину.

Запобіжний захід ОСОБА_2 скасувати.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 7 діб.

Суддя ОСОБА_4