КП № 278/5087/14-к
У Х В А Л А
Іменем України
17 січня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
цивільного позивача ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
21 вересня 2014 року близько 02 години 50 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ-2101, державний номер НОМЕР_1 по автодорозі між селами Кодня та Вертокиївка Житомирського району, в напрямку с. Кодня, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який лежав на його смузі руху.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних саден обох кистей, садна обличчя, рани лобної ділянки та волосистої частини голови з крововиливами в м`які тканини в проекції ран, саден в ділянці лівого плечового суглобу по задній поверхням, саден передніх поверхонь обох колінних суглобів, синця та саден в ділянці таку по задній поверхні, перелому кісток тазу, переломів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ребер по правій задньо-підпахвинній лінії, 6 ребра по лопатковій лінії, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 по лівій лопатковій лінії, 1, 2, 3, 4, 5 по булягрудинній лінії, 3, 4, 5, 6 по лівій передньо-підпахвинній лінії, перелому хребта в шийному відділі, перелому обох кісток лівої гомілки у верхній частині, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в прямому причинному зв`язку із смертю.

Після здійснення наїзду на пішохода ОСОБА_4 , будучи причетним до скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди, проявив байдужість і неповагу до прав людини на життя, та в порушення вимог п. 2.10 Правил дорожнього руху України, не вжив всіх можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому, не викликав останньому карету швидкої медичної допомоги, не відправив потерпілого до лікувального закладу, не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організації об`їзду місця пригоди, і з місця пригоди зник, чим завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_7 , який перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, коли він сам залишив потерпілого без допомоги, був зобов`язаний та мав змогу надати потерпілому допомогу, сам поставив його в небезпечний для життя стан.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, а саме у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, коли він сам залишив потерпілого без допомоги, був зобов`язаний та мав змогу надати потерпілому допомогу, сам поставив його в небезпечний для життя стан.

Під час підготовчого судового засідання від захисника та обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, тобто у відповідності до ст. 45 КК України, та про закриття кримінального провадження.

Прокурор заперечив проти задоволення вказаного клопотання, оскільки обвинувачений визнав свою вину та відшкодував цивільному позивачеві матеріальну шкоду з метою уникнути кримінального покарання, так як вказані дії, у разі дієвого каяття, він повинен був вчинити ще на досудовому слідстві.

Цивільний позивач ОСОБА_6 підтвердила в суді, що обвинувачений ще на досудовому слідстві надавав їй матеріальну допомогу на поховання двоюрідного брата ОСОБА_7 , а також остання повідомила суд, що відмовляється від своїх позовних вимог, у зв`язку з добровільним відшкодуванням заподіяної їй шкоди.

Заслухавши учасників судового розгляду, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника та обвинуваченого підлягає задоволенню, а провадження закриттю з наступних підстав.

У відповідності до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняються від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 є особою раніше не судимою. Обвинувачується він у вчиненні злочину невеликої тяжкості.

Під час судового розгляду останній заявив, що визнає себе винним у вчиненні згаданого злочину та щиро кається. У випадку не задоволення судом його клопотання, він готовий відповідати за законом та понести покарання у вигляді позбавлення волі.

У відповідності до пояснень цивільного позивача та фіскального чеку від 17.01.2015 року, останній повністю відшкодував ОСОБА_6 завдані їй цим злочином збитки, а саме сплатив останній 5058 грн. та організував поховання ОСОБА_7 .

Викладені факти свідчать про щире каяття обвинуваченого у вчиненому та повне відшкодування заподіяної їм шкоди.

Також, з клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та його пояснень в суді, вбачається, що останній активно сприяв розкриттю цього злочину, оскільки надав допомогу правоохоронним органам у встановлені обставин даної справи, а саме надав свій транспортний засіб і виконував всі вимоги слідчого, після вчинення злочину зателефонував близьким ОСОБА_7 та повідомив останнім про вчинення ним злочину.

У відповідності до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Разом з тим, виходячи з презумпції невинуватості та обов`язку прокурора доводити вищевказані обставини, суд вважає, що факт активного сприяння ОСОБА_4 розкриттю цього злочину мав місце, так як сторона обвинувачення не надала суду жодного доказу, який спростовував би це.

Суд вважає хибними доводи сторони обвинувачення про те, що у випадку дійового каяття обвинувачений повинен був відшкодувати завдані збитки ОСОБА_6 під час досудового слідства, у зв`язку з тим, що згідно чинного законодавства, дійове каяття можливо і на стадії розгляду справи в суді, зокрема, на підготовчому судовому засіданні.

В той же час, суд звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою молодого віку, має постійне місце проживання, одружений та утримує двох неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи те, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, а також те, що останній після вчинення злочину щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину і повністю відшкодував завдані ним збитки, суд дійшов висновку, що дане кримінальне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. 45 КК України, ст. 284 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, а кримінальне провадження №278/5087/14-к закрити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: