Справа 1-51 /07
ВИРОК

Іменем України

11 липня
2007 року смт.Сосниця

Сосницький
районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді
- Смаль І.А.,

при секретарі -
Шуляр І.В.,

з участю
прокурора - Федоренка В.Ю.,

потерпілої
ОСОБА_2.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця кримінальну справу по
обвинуваченню:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Мена Чернігівської області, жительки АДРЕСА_1 ,
українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не заміжньої, має
на вихованні одну малолітню дитину, раніше судимої 22.06.2000 року Сосницьким
районним судом за ст.140 ч.3 КК України до 2 років позбавлення волі з
відстрочкою виконання вироку на 2 роки (застосовувався Закон „Про
амністію" ст. З від покарання звільнена); 01.03.2002 року Сосницьким
районним судом за ст. 185 ч.3 до 2 років позбавлення волі ст. 75 КК України,
звільнена від відбування покарання
з іспитовим терміном 1 рік ;

02.02.2006
року Сосницьким районним судом за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення
волі, з іспитовим терміном 1 рік (постановою Сосницького районного суду від 13
лютого 2007 року звільнена від відбуття покарання по закінченню іспитового
строку), у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 СТ.186 КК України.

ОСОБА_3
,ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженки М.Чернігів та жительки АДРЕСА_2, українки, громадянки
України, освіта середня спеціальна, одруженої, має на утриманні малолітню
дитину, працюючої швачкою в ЗАТ «Еліта» , раніше не судимої , у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.189 КК України.

В С Т А Н О В И В :

27 січня
2007 року близько 00 годин 05 хвилин громадянка ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння ,в будинку
ОСОБА_2. за адресою АДРЕСА_3 відкрито заволоділа мобільним телефоном марки
марки „LG„ модель
„W 3000 „
вартістю 57 гривень 50 копійок, який належить ОСОБА_2.

27 січня
2007 року близько 00 годин 05 хвилин ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного
сп»яніння ,в будинку ОСОБА_2. за адресою АДРЕСА_3 незаконно вимагала у
потерпілої ОСОБА_2 фотографічні картки з погрозою застосування насильства над
потерпілою ,а саме хапала за одяг потерпілу ОСОБА_2., словесно та за допомогою
жестів виражала погрози побити її та її матір.

Підсудна
ОСОБА_1 свою
вину у вчинені злочину визнала повністю і показала, що 27 січня 2007 року
ОСОБА_4. попросила її та ОСОБА_3., щоб вони
забрали фотографії які
належать їй і
які знаходяться у
ОСОБА_2., яка

відмовляється
добровільно їх віддати. Так близько 24-ї години, вона разом з ОСОБА_4. та
ОСОБА_3. прийшли до помешкання ОСОБА_2. Двері відчинила мати потерпілої,
ОСОБА_5., яка сказала що ОСОБА_2 немає вдома. Потім вийшла ОСОБА_2 і ОСОБА_3
почала у неї вимагати віддати фотографії. ОСОБА_3 потерпілу не била, а тільки
хватала за одяг, погрожувала словесно нанести удари, якщо вона не віддасть
фотографії. Потім вони пройшли в кімнату, де ОСОБА_3 продовжувала вимагати
фотографії у потерпілої ,погрожуючи побиттям. Вона намагалася заспокоїти
підсудну ОСОБА_3, але в неї нічого не виходило. Потім до будинку зайшла ОСОБА_4
і потерпіла віддала ОСОБА_4 та ОСОБА_3 фотографії. Перебуваючи в будинку
ОСОБА_2. вона побачила на шафі мобільний телефон . Вона його взяла і поклала
собі в кишеню. Те ,що вона взяла телефон побачила потерпіла ОСОБА_2. На
прохання потерпілої повернути мобільний телефон, вона відмовилася, сказала, що
він їй не належить . Вона забрала мобільний телефон і вдома поклала його під
подушку. Коли наступного дня приїхали працівники міліції вона визнала ,що в неї
є мобільний телефон і в приміщенні Сосницького РВ УМВС віддала його працівникам
міліції. Того дня вона дійсно вживала спиртні напої.

Підсудна
ОСОБА_3. свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.189 КК України
визнала повністю і пояснила, що 27 січня 2007 року ОСОБА_4. попросила її
забрали фотографії, які належать їй і які знаходяться у ОСОБА_2., яка
відмовляється добровільно їх віддати. 27 січня 2007 року близько 24-ї години
вона разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_4. прийшли додому до ОСОБА_2. Вона разом із
ОСОБА_1 постукали в двері будинку ОСОБА_2. і через деякий час двері відчинила
мати потерпілої і вони з її дозволу зайшли до будинку. Ще в коридорі вона
почала вимагати, щоб ОСОБА_2. віддала фотографії . Ударів потерпілій вона не
наносила, але погрожувала що поб»є,що їй буду гірше ,якщо вона не віддасть
фотографії. ОСОБА_2. пояснювала, що фотографії належать їй і вона їх не
віддасть. Коли вони зайшли в кімнату вона продовжувала вимагати віддати
фотографії . Вона хватала потерпілу за одяг, говорила грізно, тому що хотіла
щоб потерпіла злякалася і віддала фотографії. ОСОБА_1 фотографій не вимагала ,вона навіть намагалася її
заспокоїти. Потім до будинку потерпілої зайшла ОСОБА_4. і ОСОБА_2. вирішила
віддати фотографії. Того дня вона дійсно вживала спиртні напої.

Крім показів
підсудних , їх вина у скоєнні інкримінованих їм злочинів у повному обсязі
знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Допитана
в якості потерпілої ОСОБА_2. показала, що вона проживає разом зі своєю матір'ю
ОСОБА_5. В ніч з 26.01.2007 року на 27 .01.2007 року вони знаходились вдома. На
початку першої години ночі вона почула стукіт у вікно, а потім в двері. Мати
пішла відчиняти двері. Коли вона вийшла ,то побачила ,що в веранді знаходилися
ОСОБА_3. та ОСОБА_1 і судячи
з їх зовнішнього вигляду перебували в нетверезому стані. Коли вони її побачили
,то ОСОБА_3. почала вимагати віддати фотографії ,на яких були сфотографовані
діти ОСОБА_4. Потім мати запропонувала зайти в помешкання , так як стояти на
веранді було холодно. В кімнаті будинку ОСОБА_3 знову почали вимагати
фотографії, при чому ОСОБА_3 також погрожувала їй побиттям, в разі якщо вона не
віддасть їм фотографії, але ОСОБА_1 казала ОСОБА_3 щоб та її не чіпала. ОСОБА_3
хватала її за волосся, за одяг ,погрожувала побити її та матір .Вона бачила як ОСОБА_1 підставила
стільчик до шафи і знайшла там мобільний телефон марки „ LG
„ і поклала телефон собі до кишені. Зрозумівши, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не
підуть з будинку добровільно, а також боячись, що вони її поб'ють ,вона
вирішила віддати фотографії. В цей час в будинок зайшла ОСОБА_4 і вона дала їй
альбом . ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_1
вибрали фотографії і вишли з будинку. Коли вони почали виходити з будинку,
вона сказала ОСОБА_1, щоб та
віддала мобільний телефон . ОСОБА_1
відповіла, що телефон належить не їй і тому вона його не віддасть .

Свідок
ОСОБА_4 показала що на протязі декількох років ОСОБА_2., фотографувала її
дітей своїм фотоапаратом і для
виготовлення фотографій вона

давала їй гроші. Однак протягом тривалого часу ОСОБА_2. не
віддавала їй фотографії . Декілька разів вона приходила до ОСОБА_2. для того,
щоб забрати свої фотографії, але її вдома ніколи не було. 27.01.2007 року вона
декілька разів приходила до ОСОБА_2. додому, щоб забрати свої фотокартки, але
не могла застати її вдома. Ввечері цього ж дня близько 24 год. вона разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
поверталася додому і вона попросила їх забрати у ОСОБА_2. фотографії.. Вона
залишилася на подвір»ї ,а ОСОБА_1
з ОСОБА_3 пішли до будинку. Вона чула крики з будинку. Через деякий час
вона зайшла до будинку і ОСОБА_2. віддала їй фотографії. Що відбувалося в
будинку вона не знає і хто забрав мобільний телефон вона не бачила.

Свідок
ОСОБА_5 показала, що вона проживає разом зі своєю дочкою ОСОБА_2. В ніч з 26 на
27 січня 2007 року, на початку першої години ночі вона разом з дочкою
знаходилась у себе вдома коли почула, що хтось стукає у вікно, а потім і у
двері будинку. Вона пішла у веранду і боячись що двері виламають (тому що
сильно стукали) вона їх відчинила . Після чого до будинку зайшла ОСОБА_1 та ОСОБА_3. ,
які знаходились у нетверезому стані. Спочатку вони спитали де її дочка, але
вона сказала, що її немає вдома. Потім вийшла дочка і ОСОБА_3 почали вимагати
від неї фотографії . При чому ОСОБА_3 хапала її дочку за одяг ,за волосся,
погрожувала побиттям. Вона запропонувала ОСОБА_1
та ОСОБА_3 зайти до будинку ,тому що на веранді було холодно стояти. Коли
зайшли в кімнату , ОСОБА_3. продовжувала вимагати фотографії, вела себе досить
агресивно. Потім вона виходила з будинку, тому що хотіла покликати на допомогу.
Коли вона повернулася ,то попросила дочку віддати фотографії, тому що бачила,
що ОСОБА_3 налаштована досить агресивно, а її дочка була перелякана. Потім її
дочка віддала фотографії ОСОБА_4 ,яка в цей час зайшла до будинку. Крім того
вона бачила як ОСОБА_1 підставила
стільця до шафи і дістала звідти мобільний телефон, який сховала до своєї
кишені.

З
протоколу вилучення від 1 лютого 2007 року видно, що 01.02.2007 року в
Сосницькому РВ УМВС в приміщенні кабінету дільничних у ОСОБА_1 в присутності
понятих було вилучено мобільний телефон марки „ LG „ . Як
пояснила ОСОБА_1 в присутності
понятих вилученим у неї мобільним телефоном вона відкрито заволоділа 27.01.2007
року в будинку ОСОБА_2.. (а.с.12).

З
висновку судово-товарознавчої експертизи №192 к від 22 лютого 2007 року видно,
що залишкова вартість телефону „LG" модель W 300 ,
ІМЕІ НОМЕР_1 серійний номер 209-КС-018209- RUS з
урахуванням зносу за умови його функціонування станом на 27.01.2007 року
складає 57,50 гривень . (а.с.32 ).

З
протоколу вилучення від 18 травня 2007 року видно, що в приміщенні Сосницького
РВ УМВС України в Чернігівській області 18 травня 2007 року в присутності
понятих у громадянина ОСОБА_6 відповідно до постанови слідчого СВ Сосницького
РВ УМВС про виїмку було вилучено 10 кольорових фотокарток розміром 10 на 15
сантиметрів , з зображенням ОСОБА_3., ОСОБА_2. та малолітніх дітей (а.с.146).

Таким чином
,наявні у справі докази, повністю і детально між собою узгоджуючись, викривають
підсудних у скоєнні інкримінованих їм злочинів.. Докази покладені судом в
обгрунтування вироку, отриманні у відповідності до діючих процесуальних правил.

Суд
вважає, що дії підсудної ОСОБА_1
правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення
чужого майна.

Дії
підсудної ОСОБА_3. правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 189 КК України, як
вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його
близькими родичами.

При
призначенні покарання кожній з підсудних, суд враховує ступінь тяжкості
вчинених злочинів, особи винних і обставини, що пом"якшують та обтяжують
їх відповідальність.

До
обставин, які згідно ст.66 КК України пом"якшують покарання підсудній ОСОБА_1 суд відносить
те, що підсудна щиро кається в скоєному злочині, має на утриманні неповнолітню
дитину, позитивно характеризується за місцем проживання.

До
обставин, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання підсудній ОСОБА_1 суд відносить
скоєння злочину в стані алкогольного сп«яніння.

З
урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і
передбачених цих законом санкцій, суд вважає за можливе призначити покарання
підсудній не пов"язане з позбавленням волі, яке буде необхідне та достатнє
для її виправлення і запобіганню вчинення нових злочинів, з застосуванням ст..75,76 КК
України.

До
обставин, які згідно ст.66 КК України пом"якшують покарання підсудній
ОСОБА_3. суд відносить те, що підсудна злочин вчинила вперше, щиро кається в
скоєному злочині, позитивно характеризується за місцем проживання.

До
обставин, які згідно ст.67 КК України , які обтяжують покарання підсудній
ОСОБА_3. суд відносить скоєння злочину в стані алкогольного сп«яніння.

В
судовому засіданні встановлено, що підсудна ОСОБА_3. має малолітнього сина
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2
,виданого відділом РАЦС Сосницького райуправління юстиції Чернігівської області
04 квітня 2006 року.

З
урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і
передбачених цих законом санкцій, суд вважає за необхідне призначити покарання
підсудній та звільнити від відбуття покарання застосувавши п. б ст.1 закону
України "Про амністію" від 19 квітня 2007 року, оскільки підсудна
проти цього не заперечує .

Цивільний позов
не заявлявся .

Судові витрати
необхідно покласти на підсудних.

Речові
докази по справі: : мобільний телефон марки „LG"
, ніж, 10 фотокарток , металеву пластину , металеву скобу, які зберігаються
в кімнаті речових доказів Сосницького РВ УМВС повернути ОСОБА_2.

На підставі
викладеного, керуючись ст.323-324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ

ОСОБА_1 визнати винною
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України і призначити їй
покарання один рік позбавлення волі.

З
застосуванням ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_1 від відбуття
покарання призначивши іспитовий строк терміном два роки. ,

У
відповідності до ст. 76 КК України зобов"язати засуджену повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Міру
запобіжного заходу щодо ОСОБА_1
до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

ОСОБА_3
визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 189 КК України і призначити йому
покарання один рік позбавлення волі.

З застосуванням
п "б" ст.1 Закону України "Про амністію" від 19 квітня 2007
року звільнити засуджену ОСОБА_3 від
відбуття покарання .

Міру запобіжного
заходу щодо ОСОБА_3. до вступу вироку в законну силу залишити підписку про
невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати за проведення експертизи в
сумі 74,47 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення
експертизи в сумі 74,47 грн. на користь держави.

Речові
докази по справі: : мобільний телефон марки „LG"
, ніж, 10 фотокарток , металеву пластину , металеву скобу, які зберігаються
в кімнаті речових доказів Сосницького РВ УMBC повернути ОСОБА_2.

Вирок
протягом 15 днів може бути оскаржений в апеляційний суд Чернігівської області.