справа № 488/431/15-к
провадження № 1-кп/488/107/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2015 року Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 10.01.2015 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Керч, громадянина України, росіянина, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, в теперішній час ніде не зареєстрованого, раніше проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

· 13.06.2008 року Керчинським районним судом АР Крим за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 , ч. 1 ст. 311 КК України до 3 років позбавлення волі , 21.12.2009 року звільненого умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 5 місяців 5 днів;

· 14.04.2011 року Ленінським районним судом АР Крим за ч. 2 ст. 186 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, 03.12.2014 року звільненого умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 1 місяць 26 днів;

· за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В
09.01.2015 року близько 20 годин 45 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 за попередньою змовою з невстановленою особою з метою вчинення крадіжки чужого майна шляхом віджиму вікна проникли до житлового будинку АДРЕСА_2 , звідкіля намагалися таємно викрасти майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , на загальну суму 1209,9 гривень, а саме:

- мікрохвильову піч марки «LG», вартістю 709,9 гривень;

- два стаціонарних телефони марки «Panasonik», на загальну суму 500 гривень;

- рушник, ніж сувенірний та сумку, як не мають вартості.

Однак довести свій злочинний намір до кінця ОСОБА_3 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий ОСОБА_7 ..

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю і показав, що він дійсно при вищезазначених обставинах 09.01.2015 року після 20 годин разом із своїм знайомим, маючи намір вчинити крадіжку чужого майна, проникли через вікно до будинку АДРЕСА_2 , звідкіля намагалися таємно викрасти вище перелічене майно, але були помічені невідомим чоловіком, який їх затримав та забрав вказані речі.

Обвинувачений щиро каявся у вчинені вказаного злочину, пояснивши, що вчинив його внаслідок збігу тяжких особистих обставин. Оскільки, будучи звільненим з місць позбавлення волі в грудні 2014 року, як мешканець Криму, він направився до себе додому, але на кордоні російські прикордонники відібрали в нього паспорт, не пропустивши на територію Криму. В зв`язку з чим, він не маючи місяця проживання та роботи, був змушений в цей час жити на вокзалі, та заробляти гроші, виконуючи дрібні прохання громадян. Грошей на їжу йому не вистачало, і він погодився на пропозицію знайомого на вчинення вказаної крадіжки, про що дуже жалкує.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину та судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо даних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Так, вина ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного злочину, окрім визнання вини самим обвинуваченим, підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Як вбачається із даних протоколу огляду від 09.01.2015 року, місцем вчинення кримінального правопорушення є територія домоволодіння АДРЕСА_2 , під час огляду якої на ділянці біля будинку знайдено сумку, в якій виявлені та вилучені наступні речі: мікрохвильова піч марки «LG», два телефони марки «Panasonik», рушник та ніж.

Перелічені речі, про що йдеться в розписці потерпілої, передані останній на зберігання.

Згідно даних довідки про звільнення, наданої Оріхівською виправною колонією управляння державної пенітенціарною службою України в Запорізькій області, ОСОБА_3 був звільнений з місць позбавлення волі 03.12.2014 року.

Відповідно до протоколу про вилучення речей та документів від 08.12.2014 року, у ОСОБА_3 представниками Прикордонного управління ФСБ Росії по республіці Крим кпп «Джанкой- залізничний» був вилучений паспорт громадянина України, який був виданий останньому 11.12.2001 року Керчинським ОУ МУ України в Криму.

Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винність ОСОБА_3 у вчиненні ним закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно за попередньої змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у житло. Вказані дії обвинуваченого кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, ступень тяжкості вчиненого злочину, те, що злочин, який вчинив ОСОБА_3 відноситься до категорії тяжких злочинів, є незакінченим, що істотно знижує ступінь його суспільної небезпеки; та дані про особу, а саме, те, що обвинувачений раніше судимий, характеризується посередньо, має хронічні хвороби - залишкові зміни туберкульозу верхньої долі лівої легені, остеохондроз, хронічний гепатит, крім того страждає органічним розладом особистості та поведінки внаслідок органічного захворювання та дисфункції головного мозку.

В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд враховує визнання вини обвинуваченим, щире каяття останнього у вчиненому ним злочині, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин та відсутність матеріальної шкоди.

В якості обставин, що обтяжують покарання суд враховує рецидив злочинів.

Враховуючи викладене, з метою виправлення обвинуваченого і запобіганню вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 185 КК України яке, приймаючи до уваги, що останній інкримінований йому злочини, вчинив в період не відбутого покарання, призначеного вироком Ленінським районним судом АР Крим від 14.04.2011 року, слід призначити із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України. При цьому виключних обставин, які б суттєво пом`якшили покарання, суд не вбачає.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.. 71 КК України, до призначеного покарання, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду АР Крим від 14.04.2011 року, остаточно визначивши покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обрану ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк покарання обвинуваченому обчислювати з моменту його затримання, тобто з 10.01.2015 року ( включно).

Речові докази, а саме: мікрохвильову піч марки «LG», два стаціонарних телефони марки «Panasonik», рушник, сумку та ніж, які належать потерпілій ОСОБА_6 та знаходяться у неї на зберіганні залишити останній.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення , з особливостями, передбаченими ч. 1, ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя
Корабельного районного суду
м.Миколаєва ОСОБА_1