Справа № 163/1682/15-к
Провадження № 1-кп/163/67/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Любомль 28 липня 2015 року
Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого
судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Любомль кримінальне провадження № 0000067 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцька та проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, РНОКПП- НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 305 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він здійснив закінчений замах на ухилення від сплати митних платежів, введених у встановленому законом порядку, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 , ч.1 ст. 212 КК України.

Так, ОСОБА_5 , в період з 31.03.2015 року по 04.04.2015 року, при здійсненні ввезення з Республіки Польща на митну територію України для вільного обігу транспортного засобу марки «Мерседес Бенц», модель R 280CDI 2007 року випуску, вартістю 703 278,75 грн., будучи при цьому фізичною особою-платником податків, на яку відповідно до Конституції України та інших законів України покладено обов`язок із сплати податків, платежів і зборів, а саме: відповідно ст. 67 Конституції України обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах встановлених законом; ст.ст. 16, 47, 110, 111 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами тат доповненнями) обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПК України та законами з питань митної справи; відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи; ст. 289 Митного Кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 (із змінами тат доповненнями) обов`язок із сплати митних платежів у разі ввезення товарів на митну територію України з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України, грубо порушуючи вимоги законодавства, діючи з прямим умислом, спрямованим на безпосереднє вчинення злочину, а саме: на ухилення від сплати митних платежів, введених у встановленому законом порядку, які підлягають нарахуванню і сплаті до державного бюджету при ввезенні вищевказаного автомобіля, переслідуючи мету ухилення від їх сплати в спосіб безпідставного декларування обставин звільнення від оподаткування, вчинив закінчений замах на ухилення від сплати митних платежів, при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Так, при здійсненні ОСОБА_5 , як громадянином України фізичною особою, ввезення з Республіки Польща на митну територію України для вільного обігу транспортного засобу марки «Мерседес Бенц», модель R 280CDI 2007 року випуску, вартістю 703 278,75 грн., відповідно до вимог податкового та митного законодавства підлягали нарахуванню і сплаті до державного бюджету податок на додану вартість в розмірі 233 438,24 грн., компенсаційне мито в розмірі 35 163,94 грн., ввізне мито в розмірі 70 327,88 грн., акцизний податок в розмірі 358 420 грн., від сплати яких ОСОБА_5 намагався ухилитись у наступний спосіб.

А саме, 31.03.2015 року через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, що знаходиться у с. Римачі Любомльського району Волинської області громадянин ОСОБА_5 ввіз на митну територію України бувший у використанні транспортний засіб маки «Мерседес Бенц», модель R 280CDI, кузов НОМЕР_2 , 2007 року випуску.

Усвідомлюючи, що легальне ввезення вказаного автомобіля з території Республіки Польща на митну територію України, подальша постановка цього транспортного засобу на облік та реєстрацію в органах МРЕВ України, можлива лише після сплати усіх необхідних митних платежів і зборів, ОСОБА_5 , з метою ухилення від їх сплати, обрав для цього спосіб безпідставного декларування обставин звільнення від оподаткування, встановлених ч.10 ст. 374 МК України, якою передбачено можливість звільнення від оподаткування митними платежами, а саме « у випадку ввезення на митну територію товарів, призначених для забезпечення звичайних повсякденних потреб громадянина та початкового облаштування, що ввозяться громадянами у зв`язку з переселенням на постійне місце проживання в Україну протягом шести місяців з дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні, за умови документального підтвердження того, що до дня видачі цього документа громадянин проживав на території країни, з якої вибув, не менше трьох років».

При цьому абз. «б» п.3 ч.10 ст.374 МК України визначено, що серед інших умовами звільнення від оподаткування митними платежами є ввезення на митну територію України транспортних засобів особистого користування, загальною масою 3,5 тонни у кількості однієї одиниці на кожного громадянина.

До митного контролю в пункті пропуску «Ягодин» ОСОБА_5 подав наступні документи: митну декларацію від 31.03.2015 року на ввезення транспортного засобу «Мерседес Бенц», модель R 280CDI, 2007 року випуску із задекларованою вартістю в 30000 доларів США, що по офіційному курсу НБУ станом на 31.03.2015 року складає 703 278,75 грн..; паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 від 17.02.2009 року; паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 від 25.12.2014 року, технічний паспорт на автомобіль ВК/ НОМЕР_5 , відповідно до якого ОСОБА_5 володіє вказаним транспортним засобом з 19.09.2013 року, - на підставі яких оформлено митну декларацію № /2015/000369 від 31.03.2015 року.

В подальшому, ОСОБА_5 умисно, переслідуючи мету ухилитись від сплати митних платежів, 01.04.2015 року подав митному органу м/п «Володимир- Волинський» Волинської митниці ДФС «Аркуш про погодження митного оформлення» транспортного засобу марки «Мерседес Бенц», модель R280CDI кузов НОМЕР_2 зі звільненням від оподаткування на підставі ст. 374 МК України.

При перевірці митними органом даних, вказаних у документах ОСОБА_5 , що мають значення для надання відповідних пільг при оподаткуванні встановлено наступне. Згідно наявних відміток консульства України в м. Люблін Республіки Польща у паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 від 17.02.2009 , підтверджувалось проживання ОСОБА_5 за межами України більше трьох років в період з 01.06.2011 року по 28.11.2014 року. Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 від 25.12.2014 року підтверджувався факт переселення ОСОБА_5 на постійне місце проживання в Україну протягом шести місяців з дня видачі документа. Згідно технічного паспорта на автомобіль «Мерседес Бенц», модель R 280CDI кузов № НОМЕР_2 серії НОМЕР_6 / НОМЕР_7 № НОМЕР_8 , підтверджувалось володіння ОСОБА_5 вказаним транспортним засобом з 19.09.2013 року.

Таким чином, наявні відомості свідчили про виконання умовами звільнення від оподаткування митними платежами при ввезенні ОСОБА_5 на митну територію України транспортного засобу, у відповідності до положень ст. 374 МК України.

Разом з тим, перевіркою попередніх митних оформлень громадянином ОСОБА_5 встановлено, що 02.01.2013 року останнім було подано до митного оформлення транспортний засіб марки «Мерседес Бенц», модель R200CDI, кузов № НОМЕР_9 та оформлено у митному відношенні за МД № 205100000/2013 /000003 від 02.01.2013 року із звільненням від оподаткування. Підставою для звільнення від оподаткування було надання паспортних та реєстраційних документів з відповідним відмітками, а саме паспорт громадянина України для виїзду за кодон серії НОМЕР_10 від 10.09.2010 року, а саме також паспорт громадянина України серії НОМЕР_11 .

Отже, досудовим розслідування встановлено, що 02.01.2013 року ОСОБА_5 вже скористався право, передбаченим ст. 374 МК України щодо безмитного ввезення транспортного засобу, а також те, що попереднє митне оформлення проведене по інших паспортних документах, ніж ті, що подані ним 01.04.2015 року.

Відповідно до листа Володимир-Волинського районного відділу управління міграційної служби України у Волинські області від 06.05.2015 року встановлено що паспорт для виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_5 серії НОМЕР_12 від 17.02.2009 року анульований 10.09.2010 року шляхом вирізання порядкового номера на останній сторінці документа, при видачі іншого паспорта серії НОМЕР_13 від 10.09.2010 року.

3гідно листа Генерального Консульства України в м. Люблін Республіки Польща від 28.04.2015 року встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на постійному консульському обліку у періоди з 23.12.2011 року по 09.01.2013 року та з 18.10.2013 року по 08.12.2014 року, а на даний час перебуває на тимчасовому консульському обліку терміном до 11.05.2021 року.

Таким чином, ОСОБА_5 при ввезенні транспортного засобу марки «Мерседес Бенц», модель R 280CDI, кузов № НОМЕР_2 , 2007 року випуску не маав права на звільнення від оподатковування, на підставі ч.10 ст. 374 МК України, оскільки,подані ними до митного органу документи, а саме, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 від 17.02.2009 року було анульовано при видачі іншого паспорта серії НОМЕР_10 від 10.09.2010 року, про що ОСОБА_5 було достовірно відомо, а також, у зв`язку із тим, 02.01.2013 року він вже скористався правом, передбаченим ст. 374 МК України, щодо безмитного ввезення транспортного засобу. У зв`язку із цим, ОСОБА_5 усвідомлював неправомірність своїх вищеописаних дій, які полягали у декларуванні митному органу підстав звільнення від сплати митних платежів і зборів.

За таких обставин ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки, упереджено працівниками митного органу при проведенні митних процедур.

Згідно розрахунку Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Волинської митниці ДФС від 08.05.2015 року встановлено, що сума митних платежів при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «Мерседес Бенц», модель R 280CDI, кузов № НОМЕР_2 , 2007 року випуску складає 697350,69 грн. з яких : ввізне мито -70327,88 грн., компенсаційне мито 35163,94 грн., акциз -358 420,63 грн., податок на додану вартість в розмірі 233438,24 грн..

Враховуючи викладене, проведеним досудовим розслідуванням доведено, що ОСОБА_5 , посягаючи на встановлений законодавством України порядок справляння митних платежів, який забезпечує за рахунок їх надходження формування дохідної частини державного бюджету, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді ненадходжень до бюджету грошових коштів в значних розмірах і бажаючи їх настання, умисно виконав усі дії , які вважав необхідними для ухилення від сплати митних платежів в сумі 697350,69 грн., що в період вчинення діяння більше, ніж в тисячу разів перевищує установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а тому являється значним розміром, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 212 КК України, як закінчений замах на ухилення від сплати зборів (митних платежів) у значних розмірах, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинених особою, яка зобов`язана їх сплачувати,

У суд кримінальне провадження надійшло з обвинувальним актом та угодою між підозрюваним ОСОБА_5 та старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції прокуратури Волинської області, про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_5 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами в обсязі повідомленої йому підозри, погоджується із кваліфікацією його дій.

Сторони уклали угоду на умовах повного і беззастережного визнання обвинуваченим винуватості у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.212 КК України, а також останній зобов`язався беззастережно визнати винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри у судовому провадженні, співпрацювати з правоохоронним органами у викритті та виявленні осіб, які ухиляються від сплати податків або митних платежів, а також щодо корупційних зв`язків таких осіб з працівниками митних органів.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 212 КК України, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст.473, 474 КПК України) та наслідками її невиконання (ст.476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до злочинів невеликої тяжкості. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст.15, ч.1 ст. 212 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений повністю визнав інкриміноване йому обвинувачення, ствердив добровільність укладення угоди і не заперечив проти її затвердження, погодився на призначення узгодженого покарання.

Прокурор вважає наявними підстави для затвердження угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України щодо права на судовий розгляд і обмеження в правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди прокурором надані матеріали кримінального провадження № 0000067, які судом вивчені на предмет наявності скарг обвинуваченого під час досудового розслідування.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Запобіжний захід під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу не надходили.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,-
п р и с у д и в :
Угоду про визнання винуватості від 08.07.2015 року у кримінальному провадженні № 0000067, укладену з старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції прокуратури Волинської області, про визнання винуватості та обвинуваченим ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 212 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: автомобіль марки «Мерседес Бенц», модель R 280CDI, кузов № НОМЕР_2 , 2007 року випуску який перебуває під митим контролем і переданий останньому на відповідальне зберігання, повернути останньому для вивезення за межі України в передбачені законом строки. Як вбачається з листа №4627/03-70-26-02 від 15.07.2015 року В.о. начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_6 в адресу слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_7 , громадянину ОСОБА_5 13.07.2015 року на митному посту «Володимир-Волинський» оформлено митну декларацію від 13.07.2015 року №205100000/2015/2084 в режимі реекспорту товару: автомобіль марки «Мерседес Бенц», модель R 280CDI, кузов № НОМЕР_2 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_14 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1