АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/5463/14-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/58/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7
розглянула 29 січня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 4.12.2014р., яким
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Кривого Рогу, гр. України, не судима
засуджена за ст.125 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду 2000грн та відшкодування понесених витрат на правову допомогу 1500грн.
Вироком суду ОСОБА_8 визнана винною в тому, що 19.07.2014р. в період з 22.00 год до 22.30 год, знаходячись біля дитячого майданчика по вул. Кириленко в м. Кривому Розі, на ґрунті виниклих неприязних стосунків до потерпілої ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, нанесла три удари в область обличчя потерпілій ОСОБА_9 , яка від ударів впала на землю, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження у вигляді синця голови та обличчя з набряком м`яких тканин, крововилив в слизову оболонку верхньої губи, садна правої верхньої кінцівки та лівої гомілки, які згідно висновку експерта № 1595 (1567-14) від 25.07.2014р. за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати як необґрунтований та невмотивований і ухвалити новий виправдовувальний вирок. В обґрунтування посилається на те, що суд неправильно оцінив покази свідків, яким про події стало відомо зі слів потерпілої, та інші докази. А свідок ОСОБА_10 , який також був присутній на дитячому майданчику, не допитаний. Вирок суду першої інстанції базується на показах лише потерпілої.

Ударів вона потерпілій в обличчя не наносила, оскільки конфлікту між ними не було, розмовляли спокійно, що підтверджено допитаними свідками в судовому засіданні.
Суд не взяв до уваги відеозапис з магазину «АТБ», де чітко видно, що потерпіла ходила по магазину без будь-яких тілесних ушкоджень, в гарному настрої.

Просить суд врахувати те, що вона позитивно характеризується, самостійно виховує дочку ОСОБА_11 2009 року народження, не працює, тому не має змоги сплатити потерпілій той розмір шкоди та витрати на правову допомогу, про які йдеться у вироку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинувачену ОСОБА_8 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, прокурора, представника потерпілої ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши аргументи апеляційної скарги, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, які встановлено з урахуванням усіх об`єктивних і суб`єктивних факторів, що взяті до уваги при з`ясуванні обставин події, та ґрунтуються на сукупності ретельно досліджених, належним чином проаналізованих, оцінених та докладно наведених у вироку доказах.

Сукупність наведених у вироку доказів узгоджуються між собою та переконливо свідчать про те, що ОСОБА_12 вчинила вказане у вироку кримінальне правопорушення, а її доводи в апеляційній скарзі не спростовують жодного наведеного доказу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом дослідженні всі обставини, які могли мати значення для справи. Неповноти та істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства перевіркою матеріалів провадження не виявлено. Докази, зібрані в справі, є допустимі та достатні.

Доводи ОСОБА_12 про те, що висновки суду першої інстанції, викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи, з посиланням на свідків, які на її думку підтвердили, що конфлікту між нею та потерпілою не було, а була розмова, є безпідставними та спростовуються зібраними доказами, зокрема, показами свідка ОСОБА_13 , яка підтвердила, що бачила, як ОСОБА_12 наносила потерпілій удари в обличчя, від яких та впала, висновками судово-медичної експертизи (а.п.50,78), якими підтверджена наявність у потерпілої тілесних ушкоджень, давність яких та механізм утворення відповідають вказаним потерпілою обставинам, та іншими доказами.

Показання свідків узгоджуються між собою та іншими наведеними у судовому рішенні доказами. Свідок ОСОБА_14 підтвердив, що бачив, як потерпіла під час розмови з ОСОБА_12 впала на землю, а свідок ОСОБА_15 підтвердила, 19.07.2014р. зустріла біля дитячого майданчика потерпілу, на обличчі якої бачила синці.

Піддаючи сумніву покази свідка ОСОБА_13 , обвинувачена посилається на те, що вона близька подруга потерпілої, тому обмовляє її. Але ці твердження не ґрунтуються на законі, тому не можуть бути прийняті колегією суддів. Свідок при допиті в суді була приведена до присяги та попереджена про кримінальну відповідальність.

На відеозаписі, на який посилається обвинувачена, не видно обличчя потерпілої через велику відстань до неї. Тому твердження ОСОБА_12 , що потерпіла в магазині була без тілесних ушкоджень, нічим не підтверджується.

При призначенні покарання ОСОБА_8 судом дотримані вимоги ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд у вироку врахував, що ОСОБА_8 не працює, має на утриманні неповнолітню доньку, за місцем проживання характеризується позитивно, на що вона посилається у скарзі, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягалась, вчинила умисне кримінальне правопорушення, а тому врахувавши встановлені обставин справи та особу винної, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання останній у виді громадських робіт.

Що стосується цивільного позову про відшкодування потерпілій моральної шкоди, то він судом вирішений згідно з вимогами ст.1167 ЦК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. (із змінами та доповненнями), з урахуванням ступеня фізичних та морально-психологічних страждань потерпілої, виходячи з вимог розумності і справедливості.

Процесуальні витрати в сумі 1500грн стягнуто з обвинуваченої у відповідності до вимог ч.1 ст.124 КПК України на підставі договору про надання правової допомоги та квитанції про оплату послуг (а.п.30,32).

Розмір стягнень обвинувачена не оскаржує, заперечуючи сою винуватість та самі підстави для стягнення.

Керуючись ст.405, 407 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 04 грудня 2014 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді апеляційного суду ОСОБА_2

Дніпропетровської області

ОСОБА_3

ОСОБА_4

___________________________________________________________________________________________
провадження №11-кп/774/58/К/2015 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
категорія ст.125 ч.1 КК України Доповідач суддя ОСОБА_2