Справа №573/456/15-к
Номер провадження 1-кс/573/46/15

УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

27 лютого 2015 року

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді : ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

слідчого СВ Білопільського РВ

УМВС України в Сумській області: ОСОБА_4

підозрюваного: ОСОБА_5

захисника : ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля клопотання слідчого Білопільського РВ УМВС України в Сумській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 , - про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Озеряни Бобровицького району Чернігівської області, українець, громадянин України, освіта не повна середня(8класів), не одружений, не працює, ніде не зареєстрований, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, раніше неодноразово судимий: 1) 25 березня 1992 року Прилуцьким міським судом в Чернігівській області за ч. 1 ст. 140, ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна. На підставі ст. 25 КК України (в редакції 1960 року) засуджений умовно з обов`язковим залученням до праці; 2) 22 липня 1992 року Прилуцьким міським судом в Чернігівській області за, ч. 3 ст. 81, ст. 17, ч. 3 ст. 81, ст. 42, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; звільнений 10 травня 1997 року у зв`язку з повним відбуттям строку покарання; 3) 06 серпня 1997 року Ленінським районним судом в м. Полтава за ч. 2 ст. 141 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та 6 місяців з конфіскацією ? майна; постановою Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 22 вересня 1998 року звільнений від відбування покарання на підставі ст. 4 Закону України «Про амністію» від 24 липня 1998 року; 4) 24 січня 2000 року Прилуцьким міським судом в Чернігівській області за ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ч. 3 ст. 140, ст. 17, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 141, ст. 44, ч. 1 ст. 145, ч. 2 ст. 190, ст. 42, ст. 44 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та 6 місяців з конфіскацією майна; звільнений 21 березня 2005 року у зв`язку з повним відбуттям призначеного покарання; 5) 20 жовтня 2005 року Прилуцьким міським судом в Чернігівській області за ч. 3 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; постановою Уманського міського суду Черкаської області від 22 травня 2008 року умовно-достроково звільнений від відбування призначеного покарання, з невідбутим строком 1 рік 1 місяць та 5 днів; 6) 20 травня 2009 року Чернігівським районним судом в Чернігівській області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Звільнений 14 квітня 2014 року у зв`язку з повним відбуттям строку покарання, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Білопільського РВ УМВС України в Сумській області лейтенант міліції ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, погодженим старшим прокурором прокуратури Білопільського району юристом 2 класу ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення на території м. Білопілля та Білопільського району за наступних обставин:

- в точно не встановлений досудовим розслідуванням час, близько 11 год. 50 хв. 08 грудня 2014 року, проходячи неподалік будинку АДРЕСА_2 , між лавкою та деревом біля під`їзду №1 даного будинку помітив велосипед марки «Аіст» червоного кольору, яким вирішив незаконно заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , того ж дня близько 12 год. 00 хв., шляхом вільного доступу, умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, користуючись відсутністю володільця майна та сторонніх осіб, усвідомлюючи таємність та протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, таємно викрав велосипед марки «Аіст», червоного кольору, 2014 року виготовлення, в справному стані, без пошкоджень, належний на праві власності та перебуває на балансі Білопільського районного територіального центру соціальних послуг, вартість якого, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №436 від 23 лютого 2015 року, становить 1583 грн.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Виконуючі вказані дії ОСОБА_5 розумів їх суспільно-небезпечний характер, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди потерпілому та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Не зупинившись на скоєному та продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 , 23 грудня 2014 року у вечірній час, проходячи по АДРЕСА_3 , на дорозі біля тротуару побачив чавунну кришку люка оглядового колодязя, якою вирішив незаконно заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , того ж дня у вечірній час, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, користуючись відсутністю володільця майна та сторонніх осіб, усвідомлюючи таємність та протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, таємно викрав чавунну кришку люка оглядового колодязя (стандартну), бувшу у використанні, 1987 року встановлення (на три провушини) діаметром 61 см, приблизною вагою 40 кг, що належить та перебуває на балансі комунального підприємства «Водоканал Білопілля» Сумської області, вартість якої, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №388 від 20 лютого 2015 року, становить 480 грн.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Виконуючі вказані дії ОСОБА_5 розумів їх суспільно-небезпечний характер, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди потерпілому та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 26 грудня 2014 року близько 00 год. 10 хв., шукаючи приміщення для обігріву, шляхом вільного доступу, зайшов до під`їзду №2 гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 та, проходячи по коридору на першому поверсі гуртожитку повз квартиру АДРЕСА_5 , побачив велосипед марки «Україна», синього кольору, з жіночою рамою, яким вирішив незаконно заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 того ж дня, близько 00 год. 20 хв., перебуваючи в коридорі біля квартири АДРЕСА_6 , шляхом вільного доступу, умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, користуючись відсутністю власника майна та сторонніх осіб, усвідомлюючи таємність та протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, таємно викрав велосипед марки «Україна», синього кольору, виготовлений в 2008 році, бувший у використанні, в справному стані, належний на праві власності потерпілій ОСОБА_7 , вартість якого, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №13 від 31 січня 2015 року, становить 638 грн.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Виконуючі вказані дії ОСОБА_5 розумів їх суспільно-небезпечний характер, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди потерпілому та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Крім того, ОСОБА_5 28 грудня 2014 року у вечірній час, проходячи по вул. Шкільна в м. Білопілля, побачив на перехресті вулиць Полтавський полк та Шкільна чавунну кришку люка оглядового колодязя, якою вирішив незаконно заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 того ж дня у вечірній час, перебуваючи на перехресті вулиць Полтавський полк та Шкільна в м. Білопілля Сумської області, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, користуючись відсутністю володільця майна та сторонніх осіб, усвідомлюючи таємність та протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, таємно викрав чавунну кришку люка оглядового колодязя (стандартну), бувшу у використанні, 1987 року встановлення (на три провушини) діаметром 61 см, приблизною вагою 40 кг, що належить та перебуває на балансі комунального підприємства «Водоканал Білопілля» Сумської області, вартість якої, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №388 від 20 лютого 2015 року, становить 480 грн.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Виконуючі вказані дії ОСОБА_5 розумів їх суспільно-небезпечний характер, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди потерпілому та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Не зупинившись на скоєному та продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 29 грудня 2014 року у вечірній час, проходячи по вулиці Шкільній в с. Річки Білопільського району Сумської області, побачив біля дерева поруч із школою велосипед марки «Салют», сіро-синього кольору, яким вирішив незаконно заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 того ж дня у вечірній час, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, користуючись відсутністю власника майна та сторонніх осіб, усвідомлюючи таємність та протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, таємно викрав велосипед марки «Салют», сіро-синього кольору, бувший у використанні, придбаний новим влітку 2012 року, у справному стані, без пошкоджень, належний на праві власності потерпілій ОСОБА_8 , вартість якого, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №114 від 13.02.2015, становить 1301 грн.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Виконуючі вказані дії ОСОБА_5 розумів їх суспільно-небезпечний характер, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди потерпілому та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Крім того, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном громадян, 25 січня 2015 року у вечірній час, перебуваючи в парку біля супермаркету «АТБ», що розташований по вулиці Макаренка в м. Білопілля Сумської області, познайомився з ОСОБА_9 , де вживав спільно з останнім алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 попрямували до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 з метою купити спиртного. Зайшовши до під`їзду вказаного будинку, вони почали підійматися на четвертий поверх. В цей час ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, втратив рівновагу та з власної необережності впав на східцях між першим та другим поверхами, втративши свідомість. Крім того, в останнього з кишені випав мобільний телефон. ОСОБА_5 , побачивши, що з кишені куртки ОСОБА_9 випав мобільний телефон матки «Lenovo» в чохлі, та розуміючи, що ОСОБА_9 втратив свідомість, вирішив незаконно заволодіти вказаним телефоном разом із чохлом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_9 , та, користуючись тим, що останній втратив свідомість, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, користуючись відсутністю сторонніх осіб, усвідомлюючи таємність та протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, таємно викрав його мобільний телефон марки «Lenovo» моделі А 369 І, придбаний 05 грудня 2014 року, вартістю 1406 грн. та чохол до телефону виду фліп-кейс марки «Іbox Flip Classic», придбаний 05 грудня 2014 року, вартістю 158 грн. Всього ОСОБА_5 викрав майна ОСОБА_9 , згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №252 від 05 лютого 2015 року, на загальну суму 1564 грн.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

Виконуючі вказані дії ОСОБА_5 розумів їх суспільно-небезпечний характер, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди потерпілому та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Не зупинившись на скоєному та продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 29 грудня 2014 року близько 02 год. 00 хв. прибув до м. Ворожба Білопільського району Сумської області та проходячи по вулиці Комсомольська, неподалік залізничного вокзалу побачив бар «Експрес». В цей час у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на проникнення до вказаного бару та заволодіння майном, що знаходиться в його приміщенні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 того ж дня близько 02 год. 00 хв. шляхом пошкодження скла проник через вікно до бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_10 та яким користується ОСОБА_10 , звідки умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, користуючись відсутністю власника майна та сторонніх осіб, усвідомлюючи таємність та протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому намагався викрасти грошові кошти в сумі 295 грн., але його незаконні дії були припинені працівниками УДСО при УМВС України в Сумській області, які прибули на спрацювання охоронної сигналізації.

Виконуючі вказані дії ОСОБА_5 розумів їх суспільно-небезпечний характер, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди потерпілому та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Крім того, ОСОБА_5 , завідомо знаючи про те, що, придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу є протиправними діями, що тягнуть за собою кримінальну відповідальність, у точно не встановлений день на початку лютого 2014 року в обідній час перебуваючи в м. Білопілля Сумської області на вул. Макаренка, а саме на території непрацюючого заводу знайшов саморобний пістолет, який забрав із собою, сховавши його за пасок штанів, тим самим незаконно придбав вогнепальну зброю.

Після цього, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 носив вказаний саморобний пістолет при собі до 15 лютого 2015, тим самим незаконно зберігав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 15 лютого 2015 року близько 12 год. 00 хв., прибувши на територію одного з нежилих домогосподарств по АДРЕСА_7 та, діставши з кишені знайдений ним раніше саморобний пістолет, здійснив ним один постріл.

В цей же день, 15 лютого 2015 року близько 12 год. 30 хв. працівниками Білопільського РВ УМВС України в Сумській області в ході здійснення перевірки за заявою ОСОБА_11 від 15 лютого 2015 року здійснено виїзд на вул. Лугову в м. Білопілля Сумської області, де в ході огляду місця події було виявлено та вилучено саморобний пістолет з якого здійснив постріл ОСОБА_5 .

Згідно висновку судової балістичної експертизи №50 від 20 лютого 2015 року, пістолет, вилучений 15.02.2015 при ОМП в м. Білопілля по вул. Луговій, між господарствами № НОМЕР_1 та АДРЕСА_8 , є вогнепальною зброєю одноствольним дульнозарядним пістолетом із гнотовим западенням та діаметром каналу ствола пістолета 10,5 мм. Наданий на дослідження пістолет вироблений саморобним способом.

Виконуючи вищевказані дії ОСОБА_5 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Відомості про кримінальне правопорушення за фактом викрадення велосипеду марки «Аіст», належного Білопільському районному територіальному центру соціальних послуг, 08 грудня 2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000641, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відомості про кримінальне правопорушення за фактом викрадення кришки люка оглядового колодязя на дорозі біля будинку №18 в м. Білопілля Сумської області, 24 грудня 2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстроване кримінальне провадження №0000676, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відомості про кримінальне правопорушення за фактом викрадення велосипеда марки «Україна» у ОСОБА_7 , 26 грудня 2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстроване кримінальне провадження №0000682, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відомості про кримінальне правопорушення за фактом викрадення кришки люка оглядового колодязя на перехресті вулиць Полтавський полк та Шкільна в м. Білопілля Сумської області, 29 грудня 2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстроване кримінальне провадження №0000685, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відомості про кримінальне правопорушення за фактом викрадення велосипеда марки «Салют» в с. Річки Білопільського району Сумської області, належного ОСОБА_8 , 29 грудня 2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстроване кримінальне провадження №0000686, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відомості про кримінальне правопорушення за фактом проникнення до бару «Експрес» в м. Ворожба Білопільського району та замаху на викрадення звідти грошових коштів, 26 січня 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстроване кримінальне провадження №0000047, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням в інше приміщення.

Відомості про кримінальне правопорушення за фактом викрадення мобільного телефону марки «Lenovo» у ОСОБА_9 в м. Білопілля Сумської області, 27 січня 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстроване кримінальне провадження №0000094, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відомості про кримінальне правопорушення за фактом придбання, носіння та зберігання ОСОБА_5 вогнепальної зброї, 15 лютого 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстроване кримінальне провадження №0000094, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи, що за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 травня 2009 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення ряду злочинів, кваліфікованих за ст. 185 КК України, а також те, що останній має не зняту та не погашену судимість після відбування покарання за їх вчинення (звільнився 14 квітня 2014 року), то до всіх вище перелічених кримінальних правопорушень проти власності, вчинених ОСОБА_5 , застосовано кваліфікуючу ознаку «вчинення злочину повторно» та змінено кваліфікацію відповідних кримінальних проваджень.

Постановою прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні старшого прокурора прокуратури Білопільського району Сумської області ОСОБА_3 від 25 лютого 2015 року зазначені вище кримінальні провадження об`єднані в одне під єдиним реєстраційним номером №0000641, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

В подальшому, у зв`язку з наявністю достатніх доказів ОСОБА_5 . 25 лютого 2015 року слідчим СВ Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 за погодженням із старшим прокурором прокуратури Білопільського району Сумської області ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 25 лютого 2015 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23 лютого 2015 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 лютого 2015 року за участі свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 22 лютого 2015 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 лютого 2015 року за участі свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 22 лютого 2015 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 лютого 2015 року за участі свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 лютого 2015 року за участі свідка ОСОБА_15 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за їх участі; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; рапортом міліціонера-водія УДСО при УМВС України в Сумській області ОСОБА_19 від 26 січня 2015 року; протоколом огляду місця події від 26 січня 2015 року в ході якого вилучені речові докази; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26 січня 2015 року; протоколом огляду місця події від 15 лютого 2015 року в ході якого вилучені речові докази; протоколами допитів свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , висновком судової балістичної експертизи №50 від 20 лютого 2015 року, протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено речові докази.

Підозрюваний ОСОБА_5 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185, ч.1 ст. 263 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, санкцією даних статей передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років та від 3 до 7 років позбавлення волі.

Установлено, що відносно ОСОБА_5 зібрано достатньо доказів, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ним ряду тяжких кримінальних правопорушень, при цьому ОСОБА_5 схильний до скоєння правопорушень, враховуючи відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 місця реєстрації, постійного місця проживання, соціальних зв`язків на території м. Білопілля та Білопільського району Сумського області, відсутність родини та утриманців; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи чи навчання; скрутне матеріальне становище підозрюваного, що спонукатиме його до вчинення нових злочинів, в тому числі корисливих тяжких; наявність у підозрюваного п`яти не знятих і не погашених судимостей; враховуючи розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 6091 грн., а також репутацію підозрюваного, вищевказане в сукупності свідчить, що він може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування і таким чином перешкоджати проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні, також незаконно впливати на свідків, при цьому неможливо запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

А більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані із триманням під вартою, не забезпечать виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та не дадуть можливості запобігти вище переліченим ризикам.

З огляду на вищевикладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень та запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, - слідчий просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні слідчий СВ Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 клопотання та його мотиви підтримав повністю, просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання та його мотиви підтримав повністю та просив клопотання задовольнити. Уточнив, що до матеріалів клопотання не долучений лікарняний висновок про знаходження підозрюваного ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння при вчиненні ним крадіжки мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_9 та вчиненні замаху на крадіжку майна із приміщення бару «Експрес» в м.Ворожба. Та що за період з 08.12.2014 року по 15.02.2015 року,- період скоєння ряду злочинів, з якиз два- тяжкі, підозрюваний добровільно не з`явився до правоохоронних органів, що свідчить про ухилення від покарання.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 думку захисника підтримав повністю та пояснив, що він погоджується з вказаними у клопотанні фактами крадіжок і незаконного носіння,зберігання та придбання вогнепальної зброї. Що він не має місця реєстрації на території Білопільського району і постійного місця проживання, так як з жінкою, з якою познайомився випадково, проживає лише місяць, а до того приходилося ночувати де прийдеться, в тому числі і в під`їздах. Останній раз він працював у 80-х роках. Родичів та знайомих не має.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

08.12.2014 року, 24.12.2914 року, 26.12.2014 року, 29.12.2014 року, 26.01.2015року, 27.01.2015 року, 16.02.2015 року, згідно витягу з кримінального провадження № 0000641 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних провопорушень передбачених ч.2 ст.185 , ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 , ч.1 ст.263 КК України та було розпочато досудове розслідування.

ОСОБА_5 25.02.2015 року було повідомлено про підозру за ч.1 ст.263, ч.2 ст.185,ч.3 ст.185 КК України.

Згідно формальної характеристики за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою : АДРЕСА_8 , в період часу з 1986 по 1994 роки встановлено, що за час проживання заяв та скарг на ОСОБА_5 до виконкому сільської ради не надходило.

Згідно вимоги про судимість ОСОБА_5 раніше був засуджений за шістьма вироками судів, останній вирок- від 20.05.2009 року Черніговського районного суду Черніговської області, яким ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70ч.1, 71 КК України до 5 років та 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 14 квітня 2014 року по відбуттю покарання, судимість не знята та не погашена.

За вчинення злочинів, передбачених ч.3ст.185, ч.1 ст.263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років та від 3 до 7 років(відповідно) позбавлення волі.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим- тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадженння матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини і утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; чи застосовувались до підозрюваного раніше запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обгрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.2 п.4 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Прокурором та слідчим вищевказані обставини доведено.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, що надані сторонами кримінального провадження докази, які доводять про: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_21 кримінальних правопорушень; наявні достатні підстави вважати, що існують вищевказані ризики, передбачені ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у поданні.

Європейський суд з прав людини (п`ята секція) у справі «Харченко проти України» (Заява № 40107/02), Страсбург, рішення від 10 лютого 2011 року (остаточне від 10 травня 2011 року )у пункті 84 вказав, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обгрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання, та легітимність мети, з якою особу затримано і потім узято під варту.

Відповідно до положень пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як:

a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом;

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу;

e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг;

f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки складу злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.15-ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, два склади з яких є тяжкими злочинами. В клопотанні наявні вагомі докази про вчинення підозрюваним тяжких злочинів, а тому з метою запобігти спробам ухилитися від досудового слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі, впливати на свідків, потерпілих, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень відносно ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Суд не погоджується з клопотанням захисника підозрюваного про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, так як у підозрюваного ОСОБА_5 немає власного житла, реєстрації, а за адресою : АДРЕСА_1 , він проживає лише місяць і невідомо чи власник будинку дозволить йому проживати і далі в будинку.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя визначає в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176,177,178, 183, 193,194,196,197 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Білопільського РВ УМВС України в Сумській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 , - про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озеряни Бобровицького району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта не повна середня, не одруженого, не працюючого, ніде не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, не інваліда, раніше неодноразово судимого,-

- запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
Ухвала слідчого судді діє 60 /шістдесят/ днів починаючи з 27 лютого 2015 року, 15-00 годин до 27 квітня 2015 року 15 годин 00 хвилин та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя :