Справа № 314/2273/13-к
Провадження № 1-кп/314/4/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0000021 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Павлівське Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

29.11.2006 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, звільнений 03.12.2010 умовно-достроково з не відбутим строком 5 місяців 21 день,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи умисел на ухилення від покарання у вигляді позбавлення права займатися певною діяльністю, будучи засудженим 29.11.2006 Вільнянським районним судом Запорізької області до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, звільнившись з установи виконання покарання на підставі постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.11.2010 умовно-достроково на не відбутий строк 5 місяців 21 день та з додатковою мірою покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, напевно знаючи про наявність додаткового покарання та будучи ознайомленим з умовами його відбування, неодноразово ухилявся від вищевказаного додаткового покарання, а саме 03.07.2012 та 16.11.2012 ОСОБА_3 керував транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, за що в подальшому був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі мав додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, незважаючи на яке використовував автомобіль, двічі притягувався до адміністративної відповідальності за управління транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро покаявся.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, та його правової кваліфікації, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, при цьому докази стосовно наявності діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , наявності у цьому діянні складу злочину та його правової кваліфікації, а також вини обвинуваченого у вчиненні злочину, визнав недоцільним досліджувати.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 389 КК України як ухилення від покарання у вигляді позбавлення права займатися певною діяльністю.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_3 злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, де характеризується виключно позитивно, проживає разом з неповнолітнім сином ОСОБА_5 , 1999 року народження, на непрацездатною матір`ю ОСОБА_6 , 1940 року народження, які перебувають на його утриманні, що свідчить про наявність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також наявність у обвинуваченого на утриманні неповнолітньої дитини та непрацездатної матері.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини справи, а також особу обвинуваченого, наявність декількох обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_3 покарання більш м`якого, ніж визначеного санкцією статті, із застосуванням вимог ст. 69 КК України у вигляді штрафу.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого вимог ст.ст. 71, 72 КК України та приєднання до основного покарання у вигляді штрафу додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, призначеного за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 29.11.2006, оскільки за повідомленням Вільнянського МВ КВІ в Запорізькій області ОСОБА_3 призначене додаткове покарання відбув та 17.03.2014 знятий з обліку.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого

ч. 1 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_3 залишити без змін.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

26.02.2015

26.02.2015