АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0007762 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року, з підготовчого судового засідання, повернуто прокурору Шевченківського району м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0007762 відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

Таке рішення суд мотивував тим, що в обвинувальному акті не зазначені відомості про дійсне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки за вказаною в обвинувальному акті адресою обвинувачений не знаходиться, так як на неодноразові виклики у судові засідання не з`являється, та, згідно рапорту, наданого на виконання ухвали суду про привід обвинуваченого,останній за вказаною адресою не проживає та ніколи не проживав, а інколи заходив у гості до особи, яка там проживає ОСОБА_10 , котрий дійсно знає ОСОБА_9 .
Тому, на думку суду, зазначаючи в обвинувальному акті місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий не переконався в тому, чи дійсно останній там проживає та не з`ясував у ________________________________________________________

Справа №11-кп/796/597/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_1
обвинуваченого щодо його намірів про місце проживання на час розслідування і розгляду кримінального провадження в суді, а прийняті судом передбачені законом заходи для забезпечення його явки в підготовче судове засідання шляхом його викликів та приводу позитивних наслідків не дали, що позбавляє суд можливості забезпечити явку обвинуваченого у підготовче судове засідання та провести таке засідання у відповідності зі ст. 28 КПК України в розумні строки. Відтак, за висновками суду, під час досудового розслідування не встановлено фактичне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_9 .

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що і обвинувальний акт, і реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимогам чинного законодавства. Зокрема обвинувальний акт, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, містить анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), при цьому в ньому зазначені ті анкетні данні та адреса фактичного місця проживання, які, неодноразовопри наданні пояснень та допиті як підозрюваного, вказував ОСОБА_9 .

Крім того, звертає увагу й на те, що у призначені судові засідання ОСОБА_9 фактично являвся, однак не зміг надати суду документи, за якими можна встановити його особу, що підтверджує той факт, що повістки, які направлялися на вказану в обвинувальному акті адресу, ОСОБА_9 отримував.
Тому, на думку апелянта, вказане не є обставиною, яка суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства і дає підстави для повернення обвинувального акта прокурору.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема, обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Із затвердженого прокурором та переданого до суду обвинувального акта відносно ОСОБА_9 , вбачається, що в ньому, в тому числі, зазначені місце реєстрації обвинуваченого: АР Крим, Кіровський район, смт. Кіровське, та фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Крім того, за даними реєстру матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акта, підозрюваному ОСОБА_9 06 жовтня 2014 року слідчим суддею відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу обрано запобіжний захід - особисте зобов`язання, при обранні якого слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, зобов`язаний був оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, що неможливо було зробити без встановлення місця його проживання.

Тому вважати, що при складанні обвинувального акта було істотно порушені вимоги КПК України, оскільки під час досудового розслідування не встановлено фактичне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_9 , як про це вказано в ухвалі суду, немає підстав.

При цьому, органом досудового розслідування встановлено та зазначено в обвинувальному акті місце проживання ОСОБА_9 : АДРЕСА_1 .

З наявних у матеріалах кримінального провадження даних вбачається, що у підготовче судове засідання на 10 год. 12 листопада 2014 року ОСОБА_9 викликався телефонограмою.

12 листопада 2014 року, у зв`язку з неявкою ОСОБА_9 у підготовче судове засідання, судом застосовано його примусовий привід у судове засідання на 12 год. 03 грудня 2014 року, при цьому в матеріалах провадження міститься розписка ОСОБА_9 про його повідомлення щодо дати та часу розгляду справи (а.п. 24).

В той же час інспектором Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві при виконанні ухвали суду про привід ОСОБА_9 було встановлено, що за вказаною вище адресою проживає ОСОБА_10 , який надав пояснення про те, що у нього знімала кімнату матір ОСОБА_9 , до якої останній навідувався, проте з початку жовтня 2014 року він його не бачив та про нього нічого не чув.

Згідно журналів судових засідань, в наступні судові засідання (03 грудня 2014 року, 16 грудня 2014 року, 08 січня 2015 року, 30 січня 2015 року) ОСОБА_9 не з`являвся, однак в матеріалах провадження відсутні дані про те, що судом здійснювався виклик ОСОБА_9 у судові засідання будь-яким з передбачених ст. 135 КПК України способом.

Водночас, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду, підтримавши апеляційні доводи прокурора, повідомив, що ОСОБА_9 дійсно проживав за вказаною у обвинувальному акті адресою та з`являвся до суду першої інстанції у підготовче судове засідання, у визначені судом дати, однак суд не призначив судовий розгляд через відсутність у ОСОБА_9 документа, який посвідчує його особу, що також підтвердили в суді апеляційної інстанції і потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
При цьому захисник також вказав, що на даний час ОСОБА_9 засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва за аналогічні злочини до покарання у виді позбавлення волі на 5 років та утримується під вартою у Київському СІЗО.

Також в суді апеляційної інстанції прокурором було надано для огляду довідку про звільнення ОСОБА_9 з попереднього місця позбавлення волі, яка, за його твердженнями, надавалась і в суді першої інстанції для підтвердження особи обвинуваченого та не була взята судом до уваги з посиланням на її неналежну якість, чого колегією суддів при огляді довідки встановлено не було.

Отже, зазначені обставини підтверджують доводи апеляційної скарги прокурора про встановлення органом досудового розслідування місця проживання обвинуваченого та його явку до суду, а висновок суду першої інстанції, про те, що органом досудового розслідування не встановлено фактичне місце проживання обвинуваченого не відповідає фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0007762 відносно ОСОБА_9 прокурору, постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, тому підлягає скасуванню, а обвинувальний акт поверненню в суд першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у провадженні задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2015 року про повернення прокурору Шевченківського району м. Києва обвинувального акта у кримінальному провадженні №0007762 відносно ОСОБА_9 - скасувати, а обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернути в суд першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Судді:

____________________ ____________________ _______________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3