А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

11.08.2014 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.05.2014, якою відмовлено у задоволенні подання заступника начальника Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС в Закарпатській області про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 № 1185-VII щодо засудженого вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 14.12.2010 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, мешканця АДРЕСА_1 .
Вироком Воловецького районного суду від 14.12.2010 ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.194 КК України до 5 років позбавлення волі.

02.10.2013 частину невідбутого засудженим покарання за цим вироком ухвалою Ужгородського міськрайонного суду замінено більш м`яким 2 роки виправних робіт з відрахуванням в доход держави 15 % із суми заробітку та звільнено з установи відбування покарань.

12.05.2014 заступник начальника Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС в Закарпатській області звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із вказаним вище поданням, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_6 відбув понад ? призначеного вказаним вироком покарання: з 14.12.2010 по 09.10.2013, що становить 2 роки 10 місяців, а тому на нього поширюється ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» (далі Закон).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 26.05.2014 в задоволенні вказаного подання відмовлено, оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_6 вчинив злочин, поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілих: останнім внаслідок підпалу ОСОБА_6 їх будинку спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді опіків.

При цьому, суд послався на ст.2 Закону, відповідно до якої звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, засуджені за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу суду, ухвалити нову, якою задовольнити зазначене подання з таких підстав.

Його дії кваліфіковано як злочин, що вчинено загально небезпечним способом та заподіяння внаслідок цього потерпілим легких тілесних ушкоджень, що охоплюється диспозицією ч.2 ст.194 КК України та додаткової кваліфікації не потребує, оскільки він не мав прямого умислу на заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень, а отже його дії не пов`язані з насильством проти життя та здоров`я потерпілих.

Заслухавши доповідь судді, доводи апелянта на підтримання поданої ним апеляції, промову прокурора, який вважає апеляцію такою, що підлягає задоволенню, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.2 Закону звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

ОСОБА_6 відбув більше половини призначеного йому вироком від 14.10.2010 основного покарання 2 роки 10 місяців; матеріали справи не містять даних щодо наявності у засудженого обмежень, передбачених ст.8 Закону та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 № 392/96-ВР.

Вчинений ним злочин, за який він був засуджений вказаним вироком, кваліфіковано судом як умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що спричинило інші тяжкі наслідки.

Докази стосовно спрямованості умислу винного на спричинення потерпілим тілесних ушкоджень у виді опіків, а також, що злочин ним було вчинено із застосуванням насильства, небезпечного для їх життя і здоров`я матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, твердження апелянта є обґрунтовані, у зв`язку з чим оскаржена постанова підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови, якою зазначене подання з наведених підстав підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404,407,409,411,418,419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 26.05.2014 щодо нього скасувати.

Подання заступника начальника Ужгородського МРВ КВІ ВДПтС в Закарпатській області задовольнити.

На підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 № 1185-VII звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного йому вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 14.12.2010, заміненого ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.10.2013 з 5 років позбавлення волі на 2 роки виправних робіт з відрахуванням в доход держави 15 % із суми заробітку.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді: