УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2008 року квітня 22 дня. Колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого
Безверхого О.М.

суддів
Матуса В.В., Голуба М.В.

з
участю прокурора Шульги Л.О.

засуджених
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією прокурора Ткаченка Р.А.,
який затвердив обвинувальний висновок,
засудженого ОСОБА_1, на вирок Лебединського районного суду Сумської
області від 27 грудня 2007 року,

яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с.
В.Вистороп, Лебединського району, Сумської області, раніше судимий:

1. 27.12.1993 року
за ст.. 229-6 ч. 2 (1960 р.) КК України до 2 років позбавлення волі;

2. 09.04.1997 року
за ст. 82 ч. 1, 229-6 ч. 2, КК України (1960 р.) до 2 років 6 місяців
позбавлення волі;

3. 26.01.1999 року
за ст.. 140 ч. 2 КК України (1960 р. ) до 1 року обмеження волі;

4. 28.07.2000 року
за ст. 140 ч. 3, 145 ч. 1 КК України (1960 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення
волі;

5. 16.08.2006 року
за ст.. 309 ч. 2 , КК України до 240 годин громадських робіт;

6. 21.09.2006 року
за ст.. 309 ч. 2 КК України до 3 місяців арешту.

засуджений за ст. 186 ч. 3 КК
України до позбавлення волі строком на шість років; за ст. 15 ч. 2, 289 ч. 2 КК
України до п'яти років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

На
підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, ОСОБА_1. визначено остаточне покарання у виді
позбавлення волі строком на шість років з конфіскацією належного йому
майна.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець с. В.Вистороп,
Лебединського району, Сумської області, раніше судимий:

1. 22.06.2007 року
за ст.. 121 ч. 2, 69 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

засуджений за ст. 186 ч. 3 КК
України до позбавлення волі строком на шість років; за ст. 15 ч. 2, 289 ч. 2 КК
України до п'яти років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

На
підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, ОСОБА_2 визначено покарання у виді
позбавлення волі строком на шість років з конфіскацією належного йому майна.

На
підставі ст.. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим за даним вироком і за вироком від 22.06.2007
року у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців, остаточно
визначено ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі строком на шість років з
конфіскацією належного йому майна.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканець с. Костянтинівна, Мелітопольського району,
Запорізької області, раніше судимий:

1. 27.11.1989 року
за ст.. 140 ч. 2, 43 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

2. 28.01.1994 року
за ст.. 206 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

3. 19.06.2002 року
за ст.. 15, 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст..
75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим
строком 1 рік;

4. 02.10.203 року
за ст.. 309 ч. 1, 310 ч. 1, 70, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення
волі. 25.05.2006 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 7
місяців;

5. 18.01.2007
року за ст.. 186 ч. 2, 395, 70, 71 КК
України до 5 років позбавлення волі;

засуджений за ст. 186 ч. 3 КК
України до позбавлення волі строком на шість років.

На підставі ст.. 70 ч. 4 КК України за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за
даним вироком і за вироком від 18.01.2007 року у виді позбавлення волі строком
на п'ять років, остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі
строком на шість років.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, в солідарному порядку, на користь ОСОБА_4 1780 грн. у відшкодування
матеріальної і 2000 грн. моральної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно
вироку суду ОСОБА_1,ОСОБА_2 і ОСОБА_3 визнані винними і засуджені за вчинення
злочинів за наступних обставин.

05 жовтня
2006 року близько 21 години, ОСОБА_1,ОСОБА_2 і ОСОБА_3, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою, з метою заволодіння чужим
майном, прийшли до господарства ОСОБА_5,АДРЕСА_1, у дворі якого перебував
ОСОБА_4, і застосовуючи фізичну силу, вивели потерпілого із двору і під
приводом наявності боргу перед ОСОБА_6, почали вимагати гроші в сумі 700 грн.
Коли ОСОБА_4 відмовився, вони почали наносити удари руками і ногами по різним
частинам тіла, примушуючи потерпілого передати гроші.

Продовжуючи
дії, направлені на заволодіння майном, ОСОБА_1,ОСОБА_2 і ОСОБА_3зайшли у двір
господарства ОСОБА_5, де продовжили наносити удари ОСОБА_4 руками і ногами по
різним частинам тіла, внаслідок чого потерпілий, боячись побиття, віддав гроші
в сумі 200 грн. ОСОБА_1,ОСОБА_2 і ОСОБА_3, продовжуючи свої злочинні дії,
вимагаючи передати їм більшу суму грошей, коли ОСОБА_4 зайшов у будинок, зайшли
слідом за ним і заволоділи грошима в сумі 120 грн., після чого покинули
господарство ОСОБА_5

Внаслідок
злочинних дій ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, ОСОБА_4 були заподіяні легкі тілесні
ушкодження.

Крім
того, 05 жовтня 2007 року, близько 21 години 15 хвилин, ОСОБА_1 іОСОБА_2,
перебуваючи в господарстві ОСОБА_5,АДРЕСА_1, побачивши у дворі автомобіль
ВАЗ-2101, державний НОМЕР_1, належний ОСОБА_7, скориставшись ключами, які
відібрали у ОСОБА_4, проникли до салону автомобіля, намагаючись запустити
двигун, та від'єднати причеп. Однак намір на незаконне заволодіння транспортним
засобом не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки не
змогли запустити двигун автомобіля.

На
вирок суду надійшли апеляції:

- прокурор
Ткаченко Р., який затвердив обвинувальний висновок, не оспорюючи кваліфікацію
дій засуджених, вказує, що призначене засудженим покарання за своїм розміром є
явно несправедливим в наслідок м'якості. Просить вирок суду скасувати,
направивши кримінальну справу на новий судовий розгляд.

- засуджений
ОСОБА_1 в поданій апеляції і доповненню до неї вказує, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи, його винність у інкримінованому
злочині будується лише на показаннях потерпілого та інших зацікавлених осіб, а
призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості в наслідок його
суворості. Просить вирок суду скасувати з направленням справи на додаткове
розслідування.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляції, прокурора про
скасування вироку і залишення апеляції засудженого без задоволення, засуджених
ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які підтримали апеляцію засудженого ОСОБА_1 і заперечували
проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Так,
відповідно до вимог ст. 334 КПК та роз'яснень, які Пленум Верховного Суду
України дав у п. 15 постанови від 29 червня 1990 р. N 5 "Про виконання
судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з
питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку", мотивувальна
частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання
обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу
вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів останнього. У цій частині
вироку необхідно викласти весь обсяг обвинувачення, визнаного доведеним,
навести докази, на яких ґрунтуються висновки суду щодо підсудного, мотиви зміни
обвинувачення, у разі визнання частини обвинувачення необґрунтованою - підстави
для цього.

Мотивування
висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак установленого
судом злочинного діяння та ознак злочину, покарання за який передбачено
кримінальним законом, і в формулюванні висновку про їх відповідність.

Порушуючи
ці вимоги закону, суд допустив істотні помилки при встановленні в судовому
засіданні обставин справи.

Так,
визнаючи ОСОБА_2 і ОСОБА_3винними у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 186 ч.
3 КК України, суд не сформулював у вироку обвинувачення у відкритому
заволодінні належного ОСОБА_4 мобільного телефону “Моторола Т-205”, вартістю
110 грн.

Органом
досудового слідства ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було пред'явлено обвинувачення у тому, що
06 жовтня 2006 року близько 03 години, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, за попередньою змовою, із погрозою застосування насильства яке не є
небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, відкрито викрали належний ОСОБА_4 мобільний телефон
“Моторола Т-205”, вартістю 110 грн.

Однак,
суд не дав належної оцінки характерові цих дій і у вироку не навів підстав щодо
визнання вказаної частини обвинувачення необґрунтованою, допустивши порушення
зазначених вище норм кримінально-процесуального закону.

Крім
того, до відомостей про особу підсудного, які мають значення для справи і які
належить зазначати у вступній частині вироку, крім тих, що прямо передбачені у
ст. 333 КПК України, належать, зокрема, й такі: місце роботи чи навчання,
громадянство, інвалідність, нагороди, дані про непогашену і не зняту судимість.

Але
вказані вимоги закону судом дотримані не були.

Так,
вказуючи відомості про ОСОБА_1, суд зазначаючи дані про непогашені і не зняті
судимості не вказав про його засудження за вироком від 21.09.2006 року за ст..
70 ч. 4, 72 КК України, за вироком від 16.08.2006 року про застосування ст.. 69
КК України, за вироком 09.04.1997 року за ст.. 17 і 42 КК України (1960 р.), за
вироком від 26.01.1999 року невірно вказано вид покарання, до якого він
засуджений.

У
вступній частині вироку відносно ОСОБА_3не зазначена судимість за вироком від
06.08.1997 року за ст.. 196-1 ч. 2, 43 КК України (1960 р.) до 4 років
позбавлення волі. У судимості за вироком від 19.06.2002 року вказано про
засудження за ст.. 185 ч. 2 КК України, хоча ОСОБА_3за вказаним вироком суду
засуджений за ст.. 185 ч. 3 КК України.

На
підставі викладеного, у зв'язку із однобічністю і неповнотою дослідження всіх
обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, вирок
суду підлягає скасуванню, кримінальна справа поверненню на новий судовий
розгляд, а апеляції прокурора Ткаченка Р.А., який затвердив обвинувальний висновок,
і засудженого ОСОБА_1 в цій частині задоволенню.

При
новому розгляді слід ретельно дослідити зазначені вище обставини, допитати
підсудних по епізоду заволодіння майном потерпілого і самого потерпілого
ОСОБА_4, усунувши виниклі порушення, дати оцінку всім добутим по справі
доказам, встановивши час, місце, спосіб та інші обставини вчинення
інкримінованих ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1. дій.

У разі
збільшення обсягу обвинувачення підсудним, призначене покарання слід вважати
мяким.

У
зв'язку із скасуванням вироку суду в повному обсязі, апеляційні вимоги
засудженого, щодо перевірки фактичних обставин справи і доводів про пом'якшення
йому призначеного покарання та врахування всіх обстави, які обтяжують
покарання, будуть вирішуватися при новому судовому розгляді справи.

Виходячи з викладеного і керуючись
ст.ст. 362, 365-367, 374, 377 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляції
прокурора Ткаченка Р.А., який затвердив обвинувальний висновок, засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок
Лебединського районного суду Сумської області від 27 грудня 2007 року відносно
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 скасувати, а кримінальну справу повернути на новий
судовий розгляд в той же суд в іншому складі.

Головуючий
О.М.Безверхий

Судді
В.В.Матус

М.В.Голуб