Справа № 646/5573/15-к
№ провадження 1-кп/646/393/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.07.2015 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні про злочин, передбачений ч.1 ст. 121 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000605 від 18.03.2015 року, відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :
В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , про злочин, передбачений ч.1 ст. 121 КК України.

В ході судового засідання з розгляду вищевказаного кримінального провадження прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 строку тримання під вартою. В обґрунтування клопотання послався на наявність ризиків, передбачених 177 КПК України.

Захисник проти задоволення клопотання заперечувала, просила застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки зменшилися ризики.

Обвинувачена поклалась на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого. Вирішення цього питання відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

18.03.2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч.1 ст. 121 КК України

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.03.2015 р. ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.05.2015 р.

Ухвалою суду від 13.05.2015 року обвинуваченій ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.07.2015 р.

Ухвалою суду від 09.06.2015 року обвинуваченій ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.08.2015 р.

Дослідивши матеріали наданого кримінального провадження в рамках заявленого клопотання, суд вбачає наявність розумної підозри відносно обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй державним обвинуваченням злочину. При цьому суд, ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміноване обвинуваченій діяння.

Відповідно до сформованої Европейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону Украины «Про виконання рішень і застосування практики Европейского суду з прав людини», тримання під вартою не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи в скоєнні злочину, є умовою sine qua non(обов`язковою, неодмінною умовою) законності продовження терміну ув`язнення під варту і відповідає реальним вимогам громадського інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, має більшу вагу, ніж право на повагу свободи особи (§§73, 74 рішення ЕСПЛ від 08.06.2006г. у справі "Корчуганова проти Росії", §§66, 67 рішень ЕСПЛ від 07.04.2005г. у справі "Рохлина проти Росії", §§73, 74 рішення ЕСПЛ від 01.06.2008г. у справі "Мамедова проти Росії", §79 рішень ЕСПЧ від 10.02.2011г. по справі "Харченка проти України", §§40-42рішення ЕСПЧ від 02.03.2006г. у справі "Долгова проти Росії")

В даному випадку судом вбачається наявність розумної відносно обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй державним обвинуваченням злочину. При цьому суд, ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміноване обвинуваченому діяння.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для продовження обраного запобіжного заходу, суд виходить з того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти особи, за який передбаченого покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, стан її здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, судове слідство не закінчено: не допитані свідки та не досліджені інші докази по справі, у зв`язку з чим суд вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої її слід утримувати під вартою.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться захисником обвинуваченої на її користь, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підсудного і виконання процесуальних рішень по справі.

Таким чином, в суду немає підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з висновком під варту, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, а тому є необхідним продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 строк тримання під вартою.

Разом з тим, виходячи з принципів, закріплених в ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, суд, продовжуючи ОСОБА_5 запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці переглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою.

Керуючись главою 18, ст. 331 КПК України, ст..5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 11 вересня 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1