Справа № 727/4504/15-к
Провадження № 1-кп/727/218/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2015 року. Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю сторін судового провадження:
прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
законного представника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
в скоєнні злочинів, передбачених ст.307 ч.2 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 в середині жовтня 2014 року через мережу Інтернет з метою збуту придбав фрагменти паперу та порошкоподібну речовину білого кольору, які зберігав з метою збуту до 18 жовтня 2014 року.
В цей день 18 жовтня 2014 року о 14 годині 25 хвилин ОСОБА_5 , переслідуючи умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, з метою отримання прибутку, знаходячись на перехресті вулиць Головної та Максимовича м. Чернівців, за гроші в сумі 1000 гривень збув покупцю ОСОБА_8 поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта № 561-Х від 06 листопада 2014 року містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP масою 0,3489 грама, та поліетиленовий пакет з фрагментами паперу, які згідно цього ж висновку експерта містять в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, 2С-1-NBOMe (251- NBOMe, NBOMe-2С-1, BOM-СІ) масою 0,0069 грама.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 у невстановлений слідством час та у невстановленому слідством місці через мережу Інтернет з метою збуту придбав 2 сейф-пакети чорного кольору, в одному з яких знаходились марки різного кольору в кількості 9 штук, а в іншому подрібнена курильна суміш рослинного походження зеленого кольору, які зберігав з цією метою до 16 січня 2015 року.
В цей же день 16 січня 2015 року о 12 годині 45 хвилин ОСОБА_5 , переслідуючи умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, з метою отримання прибутку, знаходячись позаду будинку АДРЕСА_2 , за гроші в сумі 1200 гривень повторно збув покупцю ОСОБА_8 2 сейф-пакети чорного кольору, в одному з яких знаходились марки різного кольору в кількості 9 штук, які згідно висновку експерта № 23-Х від 21 січня 2015 року містять в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено,
2С-ІNBOMe (251-NBOMe, NBOMe-2С-1, BOM-СІ) масою 0,0327 грама, а в іншому подрібнена курильна суміш рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 306 від 14 квітня 2015 року містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, АВ-СНМІNАСА масою 0,3092 грама.
Також ОСОБА_5 у невстановлений слідством час та у невстановленому слідством місці через мережу Інтернет з метою збуту придбав сейф-пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, який зберігав з цією метою до 30 березня 2015 року.
30 березня 2015 року о 16 годині 35 хвилин ОСОБА_5 , переслідуючи умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, з метою отримання прибутку, знаходячись біля будинку № 2 по вулиці Героїв Майдану м. Чернівців, за гроші в сумі 500 гривень повторно збув покупцю ОСОБА_8 сейф-пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 3/508 від 20 квітня 2015 року містить в своєму складі речовину ADB-CHMINACA масою 0,0673 грама, що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ст.307 ч.2 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинені повторно.
ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні цих злочинів визнав повністю. Крім повного визнання своєї винуватості ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ст.307 ч.2 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він повністю погодився в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_5 з участю законного представника ОСОБА_6 і захисника ОСОБА_4 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України 23 червня 2015 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинених повторно.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ст.307 ч.2 КК України з застосуванням ст.69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна та на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на два роки з покладанням згідно статті 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.
Обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1) КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_3 підтвердили факт визнання ним винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_5 покарання за ст.307 ч.2 КК України з застосуванням ст.69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна і на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочинів, у вчиненні яких його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.
Кваліфікація вчинених ОСОБА_5 злочинів за ст.307 ч.2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 23 червня 2015 року між ним, його законним представником ОСОБА_6 з участю захисника ОСОБА_4 та прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_3 , і узгоджену сторонами міру покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчинених злочинів та особи обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненні цих злочинів, раніше несудимий, нічого протиправного не вчиняв, працює, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, злочин вчинив, будучи неповнолітнім.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 червня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_9 та прокурором прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_10 .
ОСОБА_7 визнати винним за ст.307 ч.2 КК України та призначити йому за цією статтею узгоджену міру покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі статей 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати за проведення експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів та комп`ютерно-технічної експертизи в сумі 4547 гривень 44 копійки.
- квитанцію оплати «ПриватБанку», яка здана на зберігання в камеру схову речових доказів Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області, повернути в спецфонд УМВС України в Чернівецькій області;
- сейф-пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, який згідно постанови про визнання та приєднання до кримінальної справи речових доказів від 25 травня 2015 року та квитанції № 42 від 28 травня 2015 року зданий в камеру зберігання речових доказів УМВС України в Чернівецькій області, знищити;
- поліетиленові пакети два сейф-пакети чорного кольору, в одному з яких знаходяться марки різного кольору в кількості 9 штук, а в іншому подрібнена курильна суміш рослинного походження зеленого кольору, які згідно постанови про визнання та приєднання до кримінальної справи речових доказів від 25 травня 2015 року та квитанціях № 39 і № 40 від 28 травня 2015 року здані в камеру зберігання речових доказів УМВС України в Чернівецькій області, знищити;
- поліетиленові пакети з вмістом порошкоподібної речовини та фрагменти паперу, які згідно постанови про визнання та приєднання до кримінальної справи речових доказів від 25 травня 2015 року та квитанції № 41 від 28 травня 2015 року здані в камеру зберігання речових доказів УМВС України в Чернівецькій області, знищити;
- фрагмент пластикової пляшки з надписом «Караван-апельсин», яка згідно постанови про визнання та приєднання до кримінальної справи речових доказів від 25 травня 2015 року здана в камеру зберігання речових доказів УМВС України в Чернівецькій області, знищити;
- пістолет «Flobert» № НОМЕР_1 , ноутбук «Lenovо», квитанції «ПриватБанк», картка «Надра Банк», які згідно квитанції № 3095 знаходяться в камері схову речових доказів Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області, повернути ОСОБА_5 за належністю.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
СУДДЯ ОСОБА_12