Справа № 391/1302/14-к .
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.04.2015 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

· ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Нечаївка Компаніївського району Кіровоградської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого:
· 31.07.2014 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 125 КК України, до покарання у виді громадських робіт строком 200 годин;
· 13.10.2014 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян;
· 19.12.2014 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 389, ст. 395 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70 та ст. 71 КК України, до покарання у виді арешту строком на 3 місяці 10 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимий, скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, при слідуючих обставинах.
21 листопада 2014 року, близько 22.00 години, у ОСОБА_4 , який на той час перебував у приміщенні спальної кімната будинку ОСОБА_5 , розташованого в АДРЕСА_2 , виник умисел на відкрите викрадення грошей з-під матрацу ліжка на якому в той час знаходилася ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, одразу після того, як виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_5 , просунув руку під матрац ліжка на якому знаходилась остання, та звідти відкрито викрав гроші в сумі 460,00 грн., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 460,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному злочині передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю та показав, про обставини викладені у обвинувальному акті, вказуючи, що у скоєному розкаюється, та просить не карати його суворо.
Крім цього, вина ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та узгодженими між собою показаннями свідків обвинувачення, а також письмовими доказами.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду надала показання, що являється онукою потерпілій, вказує, що та проживає одиноко, є особою похилого віку та має хворобливий стан здоров`я та майже ніколи не зачиняє будинок.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надала показання аналогічні свідку ОСОБА_6 додатково зазначивши, що доводиться невісткою потерпілій, яка мало рухається в силу хворобливого стану здоров`я та їй відомо, що потерпіла зберігає власні кошти під матрацом кушетки на якій спить. На наступний день після події потерпіла розповіла їй, що обвинувачений відкрито викрав у неї з під матрацу кошти в сумі 460 грн.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що обвинувачений доводиться їй сином, та що 21.11.2014 року в нічний час він прийшов додому та приніс гроші в сумі 460 грн. й пояснив, що ці гроші він забрав у потерпілої без її згоди.
Крім цього вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підтверджується письмовими доказами:
- протоколом огляду місця події, а саме домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , від 28.11.2014 року (а.п. 8-9 );
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , від 02.12.2014 року (а.п.27-30);
- протоколом проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_4 , від 04.12.2014 року (а.п. 67-69 ).
Суд, заслухавши сторону обвинувачення та захисту, дослідивши інші докази у їх сукупності приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його діяння слід кваліфікувати як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
При призначенні покарання суд враховує вимоги ст.65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який законом класифікується, як тяжкий злочин.
Враховує також особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Обставини справи, які пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину відносно особи похилого віку.
На підставі викладеного та беручи до уваги також те, що ОСОБА_4 , не вперше притягується до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену судимість, вчинив новий злочин з корисливих мотивів до постановлення вироку за ч. 2 ст. 389, ст. 395 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70 та ст. 71 КК України, яким його засуджено до покарання у виді арешту строком на 3 місяці 10 днів, що дає підставу суду дійти висновку про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, тому суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті обвинувачення та вважає, що його виправлення можливе виключно в ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст.71, 72 КК України шляхом часткового приєднання до поркарання призначеного за даним вироком невідбутої частини покарання, призначеного за вироком від 19.12.2014 року Компаніївського районного суду Кіровоградської області, яким також визначено виконувати вказане покарання самостійно від покарання визначеного вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13.10.2014р. у виді штрафу в сумі 850 грн.
З урахуванням ризиків які визначені ст.177 КПК України, суд не вбачає підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому та до вступу вироку в законну силу залишає йому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 370-371, 374-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років п`яти місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України ОСОБА_4 частково приєднати до покарання за новим вироком не відбуту частину покарання за вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2014р., остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ч.3 ст.72 КК України, призначене ОСОБА_4 покарання за даним вироком та покарання визначене вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13.10.2014р. у виді штрафу в сумі 850 грн. виконувати самостійно.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 27.01.2015 року з моменту його затримання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копії вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1