Справа № 307/1144/15-к
Провадження № 1-кп/307/204/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2015 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді ОСОБА_1

з участю: прокурора ОСОБА_2

захисників ОСОБА_3

ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_6

представника служби у справах дітей ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із базовою загальною середньою освіту, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 304 ч. 2 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

всіх трьох, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14.03.2015 р., обвинувачений ОСОБА_9 , запропонував своєму неповнолітньому синові, ОСОБА_5 , взяти участь у вчиненні крадіжки комбікорму із свиноферми у с. Тячівка, а потім таку ж пропозицію зробив і ОСОБА_11 , який у свою чергу, попросив ОСОБА_10 перевезти викрадене на підводі. Того ж дня, ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , умисно, таємно, з корисливих спонукань, скориставшись відсутністю сторожа, через незачинені на замок двері, проникли у приміщення ферми, яка знаходиться на території фермерського господарства «Новий рівень - 2006», по вул. Калініна в с. Тячівка, звідки викрали заготовлену суміш комбікорм для годівлі тварин, вагою 712 кг. Викрадене поклали в поліетиленові пакети, які з собою приніс ОСОБА_9 , завантажили на запряжену кіньми підводу та вивезли у с. Тячівські Лази де продали ОСОБА_12 за 1200 гривень. Своїми діями обвинувачені спричинили потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 4249 грв.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину визнав. Показав, що 14.03.2015 р. він запропонував своєму неповнолітньому синові, ОСОБА_5 , допомогти йому викрасти комбікорм із свиноферми. Після цього вони зустріли ОСОБА_11 , якого він попросив знайти підводу на якій можна буде вивезти викрадений комбікорм. ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_10 , в якого була підвода та коні, і коли той дав згоду вони домовилися про зустріч після 20-ї год., на полі, позаду фермерського господарства «Новий рівень - 2006». Приблизно о 21-й годині вони всі четверо зайшли на територію свиноферми та підійшли до вхідних дверей крайнього приміщення, на яких висів не зачинений на ключ навісний замок. Увійшовши у середину, вони за допомогою відер наповнили комбікормом 21 поліетиленовий мішок, які він приніс з собою та завантажили їх на підводу. Після цього всі поїхали через поле в напрямку с. Т. Лази до його знайомого ОСОБА_14 , з яким він за день до крадіжки домовився про продаж комбікорму. Коли розвантажили викрадене Філіп дав їм 1200 гривень, з яких він передав Монькові та ОСОБА_15 по 300 гривень, а решту залишив собі.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 дали суду аналогічні показання.

Потерпіла ОСОБА_13 у судове засідання не з`явилася. Надіслала суду заяву в якій просила розглядати справу в її відсутності, претензій до обвинувачених не має та просить суворо їх не карати.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 304 ч. 2 КК України та обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України доведена повністю.

Оскільки учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, обвинувачені правильно розуміють зміст вчиненого, у суду відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинувачених та оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинувачених як особу.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі та досліджені докази, які не суперечать один одному і повністю узгоджуються між собою суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_9 переконав неповнолітнього ОСОБА_5 вчинити разом з ним крадіжку, у результаті чого вони за попередньою змовою між собою, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проникли на охоронювану територію ФГ «Новий рівень - 2006», яке знаходиться в АДРЕСА_4 , звідки викрали 712 кг. комбікорму, чим спричинили ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 4249 грв.

Дії ОСОБА_9 щодо переконання неповнолітнього ОСОБА_5 вчинити разом з ним крадіжку комбікорму суд кваліфікує за ч. 2 ст. 304 КК України по кваліфікуючій ознаці - втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність вчинене батьком.

Дії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 щодо викрадення від фермерського господарства «Новий рівень - 2006» 712 кг. комбікорму, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України по кваліфікуючих ознаках - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у інше приміщення за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи обвинуваченим покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: свою вину визнали повністю і активно сприяли розкриттю злочинів, по місцю проживання характеризуються позитивно, ОСОБА_5 є неповнолітнім, ОСОБА_9 має на утриманні 3 неповнолітніх дітей; обставин, які обтяжують покарання обвинувачених суд не знайшов.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину.

Враховуючи наведені обставини, особу кожного з обвинувачених та прохання потерпілої суворо їх не карати суд вважає, що обвинуваченим слід призначити покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Тому, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 304 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі:

за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки;

за ч. 2 ст. 304 КК України на чотири роки;

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття призначити ОСОБА_9 чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного йому покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Покласти на засудженого ОСОБА_9 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від призначеного йому покарання, якщо він протягом одного року і шести місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Покласти на засудженого ОСОБА_10 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання або роботи.
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від призначеного йому покарання, якщо він протягом одного року і шести місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Покласти на засудженого ОСОБА_11 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання або роботи.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на три роки.
На підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного йому покарання, якщо він протягом одного року і шести місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 повторно не обирався.

Речові докази - 21 поліетиленовий мішок з комбікормом загальною вагою 712 кг. залишити у ОСОБА_16 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1