Справа
№1-15/07
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Нововолинськ 15 січня 2007 року

Нововолинський міський суд Волинської області під
головуванням

судді Галушки О.Г.

за участю секретаря Дячук С.Л.

за участю прокурора Свириденко З.В.

за участю захисника ОСОБА_11

за участю потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5

представників потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_9

представника служби у

справах неповнолітніх Климюк Т.С.

представника міліції

у справах неповнолітніх Хільчук О.В.

цивільного позивача ОСОБА_9,

його представника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м.Петропавловська-Камчатського Російської Федерації, громадянина
України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, проживаючого у АДРЕСА_1, працюючого
ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.186ч.2, ст.304 КК
України;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і
жителя АДРЕСА_2, громадянина
України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого
ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.186ч.2, ст.304 КК
України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця і
жителя АДРЕСА_3, громадянина
України, не одруженого, з неповною середньою освітою, учня ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не
судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ст. 186ч.2 КК України ,-

2

встановив:

28 серпня 2006 року, приблизно
о 23 годині
підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за
попередньою змовою між собою, знаходячись біля приміщення пошти, що по
вулиці Грушевського у місті Нововолинську відкрито викрали у потерпілих ОСОБА_4
і ОСОБА_5 мобільні телефони марки "Сіменс С-75" вартістю 450 гривень разом з
телефонною карткою вартістю 15
гривень та марки "Бенк'ю Сіменс М-65" вартістю 539 гривень разом з телефонною карткою вартістю 25 гривень, застосувавши до них фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи
здоров'я потерпілих.

Разом з тим
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 достовірно знаючи, що ОСОБА_3 є неповнолітньою особою, умисно
втягнули останнього у злочинну діяльність,
запропонувавши йому пограбувати потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
знаходились 28 серпня 2006 року біля 23 години на вулиці
Грушевського міста Нововолинська.

Допитаний в
судовому засіданні з приводу інкримінованого обвинувачення підсудний ОСОБА_2
повністю визнав себе винним і дав слідуючі показання: 28 серпня 2006 року біля 23 години він разом
з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 йшли по вулиці Грушевського, що у місті Нововолинську.
Попереду них вони побачили двох малолітніх осіб, в руках одного з яких було два
мобільні телефони. В цей момент у них виник намір пограбувати цих хлопців,
відібравши у них телефони. Хтось із них запропонував діяти спільно під час
пограбування. ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_5, який йшов трішки позаду від ОСОБА_4,
а він наблизившись до останнього захватив
його за шию рукою і вирвав з рук у нього одного телефона, інший телефон
впав на землю, піднявши його він побіг через двори до школи № 1, потім пішов
додому.

Наступного дня
зустрівся з ОСОБА_1 якому показав один із телефонів викрадених у потерпілих.
Через декілька днів він передав інший телефон ОСОБА_1 для продажі. Один із
викрадених телефонів він продав своєму
знайомому за 380 гривень. Також ствердив, що йому
було відомо про те, що ОСОБА_3 є неповнолітнім, оскільки він навчався в
школі. У скоєних злочинах щиро розкаюється, просить врахувати те, що частково
відшкодував заподіяну злочином матеріальну шкоду.

Підсудний ОСОБА_3 свою вину у
скоєному злочині визнав повністю і пояснив, що знаходячись 28 серпня 2006 року разом із
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на вул.Грушевського вони вирішили пограбувати двох хлопців,
котрі йшли попереду них. В одного з них були в руках мобільні телефони.
Пропозицію про пограбування подав хтось із його знайомих, хто саме це був, чи
ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 він не пам'ятає, Бачив як ОСОБА_1 підійшов до того хлопця,
який йшов за декілька кроків позаду першого з них, а саме ОСОБА_5 і захопивши
його за шию, відвів в сторону.:Він же в той час підійшов разом з ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 у якого за допомогою фізичної сили стали відбирати телефони. Розташувалися
вони по обидва боки від ОСОБА_4 Один із телефонів ОСОБА_2 вдалося вихопити з
рук

з

ОСОБА_4, інший телефон намагався
забрати він, але це йому не вдалося. В один із моментів він побачив, що ОСОБА_4
кинув телефон на землю і в цей час ОСОБА_2 почав втікати в сторону школи № 1. Він також побіг
після цього в напрямку вулиці Гагаріна і пішов додому. Яким чином між собою
поділили викрадені телефони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 йому не відомо. Він ніяких
матеріальних винагород за те, що допомагав ОСОБА_1 і ОСОБА_2 пограбувати
потерпілих не отримував. У вчиненому злочині щиро розкаюється.

Підсудний
ОСОБА_1 відмовився давати показання в судовому засіданні. З оголошених показань
даних ним на досудовому слідстві в якості обвинуваченого (а.с.95) слідує, що
він разом з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 28 серпня 2006 року біля 23 години пограбували на
вулиці Грушевського в місті Нововолинську потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Під час
пограбування він утримував за допомогою фізичної сили ОСОБА_5, в той же час
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підбігли до іншого хлопця-потерпілого ОСОБА_4 Ці їх дії
проводжувались приблизно 2 хвилини, після чого почали всі втікати з цього
місця. Через якийсь час ОСОБА_2;
Олексій передав йому мобільний телефон марки "Сіменс С-75" і
попросив продати його. Даний телефон вилучили у нього працівники міліції.

На запитання
учасників судового засідання щодо обставин вчинення злочину підтвердив свої
показання дані ним на досудовому слідстві в якості обвинуваченого. Крім цього ОСОБА_1 ствердив, що йому було відомо про те,
що ОСОБА_3 являється неповнолітнім, так як він є його сусідом і тривалий час
знає останнього. У скоєних злочинах щиро розкаюється, просить врахувати, що ним
частково відшкодована матеріальна шкода потерпілим.

Вина підсудних
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у відкритому викраденні майна належного потерпілим
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою, поєднаному з насильством,
яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілих, а також вина ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 у втягненні неповнолітнього ОСОБА_3 у злочинну діяльність, окрім їх показань,
доведена рядом доказів перевірених і досліджених в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_4 пояснив в судовому засіданні, що 28 серпня 2006 року біля 23 години він
проводив додому ; свого
товариша ОСОБА_5, йдучи по вул.Грушевського. Він йшов за декілька кроків
попереду ОСОБА_5, тримаючи в двох руках мобільні телефони, один з яких належав
ОСОБА_5 В цей момент до нього несподівано підбігло двоє хлопців, а саме
підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3, і захопивши його за шию почали забирати телефони.
ОСОБА_2 відразу ж відібрав один із телефонів у нього, а інший він кинув на землю. Цей телефон хтось із хлопців
підібрав і вони почали втікати в різні сторони. ОСОБА_1 під час його
пограбування утримував ОСОБА_5 з тим, щоб той не чинив перешкод ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 Вартість належного йому телефону марки "Сіменс С-75"
становить 450 гривень, вартість телефонної картки, яка знаходилась в мобільному
телефоні 15 гривень.

4

Потерпілий
ОСОБА_5 підтвердив показання потерпілого ОСОБА_4 Просить не обирати підсудним
суворе покарання.

Представник
потерпілого ОСОБА_5, його
мати - ОСОБА_6
ствердила в судовому засіданні, що матеріальних претензій до підсудних немає,
оскільки завдані злочином збитки їй повністю відшкодовані.

Згідно протоколу
огляду місця події (а.с.58)
у ОСОБА_1 було вилучено мобільний телефон марки "Сіменс С-75",
який був викрадений у потерпілих під час пограбування.

Як слідує з
постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів (а.с.60) мобільний
телефон марки "Сіменс С-75" визнаний речовим доказом та приєднаний до
матеріалів справи. Даний телефон знаходиться на зберіганні в камері схову
речових доказів Нововолинського MB УМВС у
Волинській області.

Відповідно до протоколів пред'явлення фотознімків для впізнання (а. с. 62-65, 67-70) потерпілі
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 впізнали;
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, як осіб, які пограбували їх 28 серпня 2006 року.

Згідно довідки
товарознавця (а.с.40) вартість
мобільного телефона марки
"Сіменс С-75" (бувшого у користуванні) станом на 11 вересня 2006 року складає 350 гривень.

Дослідивши і
оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, шо в судовому засіданні доведена винність
підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у відкритому викраденні майна
належного потерпілому ОСОБА_4 та ОСОБА_5, поєднаному з насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілих, вчиненому за попередньою змовою
групою осіб і ці дії кожного із підсудних, суд кваліфікує за ст. 186ч.2 КК
України, кваліфікуючими ознаками даного злочину є фізичне насильство, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілих, а також вчинення його за
попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, що виразилися у втягненні неповнолітнього ОСОБА_3 у злочинну
діяльність підлягають кваліфікації за ст. 304
КК України, а тому суд кваліфікує ці дії кожного підсудного, а саме ОСОБА_1
та ОСОБА_2 за цією статтею Кримінального Кодексу України.

При призначенні
покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів,
особу кожного з них, обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Так, підсудними
вчинено один із злочинів, який законом віднесено до тяжких.

Підсудними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скоєно два злочини.

Підсудні
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 вперше притягуються
до кримінальної відповідальності, посередньо характеризуються, ОСОБА_1
та ОСОБА_2 займаються суспільно-корисною працею.

Обставинами, які пом'якшують покарання підсудним ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, суд визнає щире каяття, часткове добровільне відшкодування
завданої злочином матеріальної шкоди.

5

Крім того, до
пом'якшуючих обставин ОСОБА_1 і ОСОБА_2 суд відносить те, що вони є особами
молодого віку.

Відносно
підсудного ОСОБА_3 слід врахувати таку пом'якшуючу обставину, як скоєння ним
злочину в неповнолітньому віці.

Обставин, які обтяжують покарання підсудним суд не
вбачає.

З врахуванням наведеного необхідним для виправлення та попередження нових
злочинів підсудним, суд вважає у виді позбавлення волі, при цьому суд бере до уваги тяжкість вчинених злочинів, дані
про особи підсудних, обставини які пом'якшують покарання і приходить до
висновку про можливість виправлення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 без відбування
покарання, застосувавши стосовно ОСОБА_1, ОСОБА_2 ст. 75 КК України, а стосовно ОСОБА_3 ст. 75, ст. 104 КК України.

Суд, також
враховуючи наявність декількох обставин, що пом'якшують покарання підсудному
ОСОБА_3 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
ним злочину, вважає за можливе призначити йому покарання, нижче від найнижчої
межі, встановленої в санкції ст.186ч.2 КК України, застосувавши ст. 69 КК України.

Цивільним
позивачем ОСОБА_9 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 заявлено
цивільний позов до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди
в розмірі 3000 гривень,
заподіяної злочином, а також про стягнення 100 гривень витрат понесених по оплаті правової допомоги.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_9 зменшила розмір заявлених позовних вимог і просить
стягнути з відповідачів на відшкодування моральної шкоди 2000 гривень.

Свої вимоги щодо
стягнення моральної шкоди ОСОБА_9
обґрунтовує тим, що син зазнав сильних душевних страждань внаслідок застосування; до нього насильства під час
пограбування, це мало негативний вплив на його здоров'я.

Вирішуючи вимоги
позивача щодо відшкодування моральної шкоди, суд враховує тяжкість фізичних страждань, заподіяних потерпілому, його
фізичний розвиток, що насильство стосовно нього було застосовано несподівано, в
темну пору доби, і визначає розмір моральної шкоди, що підлягає
стягненню в сумі 400 (чотириста)
гривень. Також підлягають до стягнення витрати понесені за надання правової допомоги,
які суд стягує з відповідачів в розмірі: 100
(сто) гривень.

Відповідно до частини 1 і 2 статті 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від
чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно
на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна,
достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в
частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батькам(усиновлювачами) або
піклувальниками, якщо не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній
підсудний ОСОБА_3 немає майна достатнього для відшкодування завданої ним шкоди,
оскільки

6

являється учнем ІНФОРМАЦІЯ_6, а тому
суд стягує заподіяну потерпілому ОСОБА_4 моральну шкоду з батьків ОСОБА_3, а
саме з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно.

Згідно ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її
вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Речові докази:
мобільний телефон марки "Сіменс А-75", що знаходиться в камері схову
речових доказів Нововолинського MB УМВС у
Волинській області (а.с.60)
слід передати власникові -
потерпілому ОСОБА_4

Керуючись ст.323, ст. 324 КПК України, суд ,-

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 186ч.2, ст.304 КК України та
призначити покарання:

·
за ст. 186ч.2 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

·
за ст. 304
КК України - 1 (один)
рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70
КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення

менш суворого покарання більш суворим остаточно до
відбування визначити

ОСОБА_1 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На
підставі ст.ст.75, 76 КК України
ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом двох років
не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання, роботи, періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 186ч.2, ст.304 КК України
та призначити покарання:

·
за ст. 186ч.2 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

·
за ст. 304
КК України - 1 (один)
рік позбавлення волі.;

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири)
роки.

На підставі
ст.75, ст, 76 КК
України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши
іспитовий строк тривалістю 2
(два) роки та покласти на нього такі обов'язки: повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з'являтися
для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_3 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити покарання із застосуванням
ст. 69 КК
України - 2 (два)
роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,
76, 104 КК України ОСОБА_3. звільнити від відбування покарання з
випробуванням, встановивши Іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки та
покласти на нього такі обов'язки:
повідомляти

7

органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання або
роботи і періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Початок
іспитового строку засудженим обчислювати з моменту проголошення вироку.

Обраний
засудженим ОСОБА_1, ОСОБА_2 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд до
вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Обрати ОСОБА_3
до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

Стягнути з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 з кожного по 166 (сто шістдесят шість) гривень 66 коп. на відшкодування
моральної шкоди та витрат по оплаті правової допомоги.

Стягнути з
ОСОБА_7, ОСОБА_8 солідарно в користь ОСОБА_4 166 (сто шістдесят шість) гривень 66 коп. на
відшкодування моральної шкоди та витрат по оплаті правової допомоги.

Речові докази:
мобільний телефон марки "Сіменс С-75" повернути власникові ОСОБА_4

На вирок може
бути подано апеляції до апеляційного суду Волинської області через
Нововолинський міський суд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Г. Галушка