Справа № 738/3037/14-к
№ провадження 1-в/738/6/2015
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2014 року місто Мена Чернігівської області
Менський районний суд Чернігівської області
в складі : судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи виконання покарання ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звiльнення вiд відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно - дострокове звiльнення від відбування покарання, в якому посилається на те, що відповідно до ст. 81 КК України 14 березня 2014 року наступив строк його дострокового звільнення. Засуджений просить вирішити питання про його умовно-дострокове звільнення.

Представник спостережної комісії у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.4 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Засуджений у судовому засіданні підтримав клопотання та просить його задовольнити.
Представник установи виконання покарань вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає.

Прокурор вважає, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає, оскільки із доказів, що характеризують засудженого не підтверджено, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів виправлення.

Заслухавши пояснення засудженого, представника установи виконання покарань, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, з`ясувавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Суворівського районного суду м. Одеси вiд 03 липня 2013 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 121 ч. 2, ст. 115 ч.1, ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі.

У характеристиці засудженого від 13 грудня 2014 року, виданій Менською виправною колонією, зазначено висновок про те, що засуджений ОСОБА_5 , з 19 листопада 2014 року відбуває покарання в Менській виправній колонії №91, не став на шлях виправлення, оскільки потребує контролю за його поведінкою та особистістю з боку представників адміністрації.

Строк вiдбування покарання обчислюється з 14 червня 2007 року.

У довідці про стягнення та заохочення зазначено, що за час відбуття покарання до ОСОБА_5 , було застосовано тринадцять стягнень та одне заохочення (а.с. 27).

З витягу з протоколу №87 засідання спостережної комісії Менської райдержадміністрації від 12 грудня 2014 року вбачається, що спостережною комісією прийнято рішення про погодження застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (а.с. 2).
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідної частини призначеного судом строку покарання.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

На час звернення до суду з клопотанням ОСОБА_5 відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, але своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки з характеристики засудженого, довідки про стягнення та заохочення, матеріалів особової справи засудженого вбачається, що за час вiдбування покарання він мав лише одне заохочення та тринадцять стягнень за порушення режиму утримання, зберігання заборонених предметів (а.с. 25-27).
Суд виходить з того, що поведінка засудженого враховується за ввесь період відбування ним покарання, а не тільки за останній час. Дані про відсутність дисциплінарних стягнень або про те, що стягнення погашені мають важливе значення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийняті рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відносно засудженого не можливо застосувати умовно дострокове звільнення вiд відбування покарання, а тому клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звiльнення вiд відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляцiйного суду Чернiгiвської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1