Справа № 642/9253/14
Провадження № 1-кп/642/744/14
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
18 березня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з вищою незакінченою освітою, не одруженого, працюючого охоронцем від ТОВ «Бастіон-сервіс» в ТОВ «Виробничо-торгівельна компанія «Обрій», раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч 1 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:
25 вересня 2014 року приблизно о 15 год. ОСОБА_6 знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 , де між ним та його колишньою співмешканкою ОСОБА_7 відбулася сварка на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків. Під час сварки у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 наніс не менше п`яти ударів кулаком правої руки ОСОБА_7 в обличчя, в результаті чого згідно з висновком судово-медичної експертизи № 3345-Ая/2014 від 08.10.2014 року останній були заподіяні тілесні ушкодження: синці і садна на голові, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 25 вересня 2014 року приблизно о 15 год. ОСОБА_6 знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 , де до нього підійшла раніше йому знайома ОСОБА_8 та почала висловлювати обурення з приводу того, що ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження її дочці ОСОБА_7 , і у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 наніс потерпілій ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в обличчя, в результаті чого потерпіла впала на землю, а ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс їй два удари ногою по голові. Своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 3348-Ая/2014 від 08.10.2014 року наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, ділянку травматичного набряку м`яких тканин, синці і забиті рани на голові, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим частково, пояснив, що з колишньою співмешканкою потерпілою ОСОБА_10 має спільну доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 . З матір`ю ОСОБА_11 - у нього неприязні стосунки. Він телефонував ОСОБА_12 25 вересня, щоб домовитись про побачення з дитиною, однак потерпілі під різними приводами перешкоджали цьому. Тоді він прийшов у двір за місцем проживання потерпілих, щоб поздоровити дитину з днем народження. З його донькою у дворі гуляла кума - ОСОБА_13 . Він взяв дитину та став з нею гуляти у дворі. У двір вийшла ОСОБА_12 , яка відмовилась дати йому дитину, щоб він з нею сходив до себе, внаслідок чого вони посварились, та він продовжував гуляти з дитиною. ОСОБА_12 вимагала віддати дитину, зателефонувала матері. Вискочила мати ОСОБА_12 - ОСОБА_8 , яка була у нетверезому стані, порвала йому куртку та сказала, що викличе міліцію, якщо він вийде з дитиною з двору. Він вдарив по телефону ОСОБА_8 , та нахилився за телефоном, який впав. При цьому він сказав, щоб забрали дитину, яка була у нього на руках. Потім він вдарив один раз ОСОБА_14 долонею лівої руки зі зжатими пальцями, від чого вона впала без свідомості, після чого він її лише відсунув ногою, щоб пройти, ніяких ударів більше не наносив. Після цього він вдарив ОСОБА_15 долонею в лоб, від чого у неї відразу з`явилась гематома. ОСОБА_16 залишилась лежати без свідомості, а він пішов з двору. Цивільний позов, заявлений ОСОБА_8 , визнав частково, у сумі 2 000 грн., лише в розмірі документально підтверджених витрат, а позов ОСОБА_7 не визнав, посилаючись на відсутність належних доказів.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повністю підтвердилась у судовому засіданні наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила в судовому засіданні, що вони з ОСОБА_6 мають спільну дитину,однак разом не проживали, у них виникали конфлікти. Вони домовились, що 25 вересня 2014 року о 14 год. він прийде поздоровити доньку з днем народження. В той день він телефонував, писав їй образливі SMS- повідомлення, йому сказали, що дитина спить. Він продовжував телефонувати, писати повідомлення. Вона - ОСОБА_12 - попросила куму - ОСОБА_17 - вивести дитину у двір. Потім вона з кумою сиділа за столом у дворі. Підійшов ОСОБА_18 , став її ображати, сказав, що брати дитину не буде, зустріне та завезе доньку, а вона буде його благати її повернути. Мелькова стала між ними. Вона позвала мати - ОСОБА_8 . Мати вийшла, попросила його припинити скандал. Він з дитиною став уходити, та сказав, що забере її. Вона - ОСОБА_7 - сказала, що тоді викличе міліцію, після чого він віддав дитину. Після цього він схватив її за волосся, наніс два удари кулаком в лоб. Мати вимагала припинити його дії, відштовхувала його від неї. Тоді він наніс матері один удар кулаком, після чого мати впала та втратила свідомість, а він наніс їй ще два удари ногою. Мати забилась у судомах, лежала в калюжі крови. ОСОБА_6 ще наніс їй- ОСОБА_7 - удари в область лоба, всього наніс не менше 5 ударів;

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила в судовому засіданні, що на день народження онуки вона залишилась вдома, а донька - ОСОБА_7 пішла з дитиною у двір. Потім донька зателефонувала,повідомила, що прийшов ОСОБА_6 та вчинив скандал. Вона вийшла і сказала ОСОБА_6 , щоб при дитині не з`ясовував стосунки з ОСОБА_19 . Він продовжував їх ображати, та почав уходити з дитиною, на прохання ОСОБА_19 віддати дитину не реагував. Тоді ОСОБА_19 сказала, що викличе міліцію, та вона ОСОБА_8 - стала телефонувати зі свого телефону, а ОСОБА_6 вибив з її рук телефон, кинув Насті дитину. Потім він схватив Настю за волосся, та вдарив кулаком в лоб, хоч у неї на руках була дитина. Вона - потерпіла ОСОБА_8 - підійшла, вимагала припинити ці дії, тоді він наніс їй удар кулаком в обличчя, від чого вона впала, а він ще наніс їй удари ногою. Вона втратила свідомість, та прийшла до тями лише у машині швидкої допомоги. Після цих подій стан її здоров`я погіршився, вона продовжує лікування.

- даними слідчого експерименту, проведеного 8 жовтня 2014 року з участю потерпілої ОСОБА_7 , яка у присутності судово-медичного експерта ОСОБА_20 розповіла про обставини, за яких ОСОБА_6 спричинив їй тілесні ушкодження, та показала за допомогою статиста механізм їх спричинення (а.с.45-48);

- даними слідчого експерименту, проведеного 8 жовтня 2014 року з участю потерпілої ОСОБА_8 , яка у присутності судово-медичного експерта ОСОБА_20 розповіла про обставини, за яких ОСОБА_6 спричинив їй тілесні ушкодження, та показала за допомогою статиста механізм їх спричинення (а.с.49-53);

- висновком судово-медичної експертизи № 3345-Ая/2014 від 08.10.2014 року, проведеної ХОБСМЕ, згідно з яким ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження: синці і садна на голові, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Обставини, на які посилається ОСОБА_7 в ході проведення з ній слідчого експерименту, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу та механізму спричинення їй тілесних ушкоджень (а.с.59-60);.

- висновком судово-медичної експертизи № 3348-Ая/2014 від 08.10.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, ділянка травматичного набряку м`яких тканин, синці і забиті рани на голові, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Обставини, на які посилається ОСОБА_8 в ході проведення з ній слідчого експерименту, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу та механізму спричинення їй тілесних ушкоджень (а.с.66-68);
- показаннями свідка ОСОБА_21 , куми потерпілої ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 , даними в судовому засіданні, яка пояснила, що вийшла з ОСОБА_19 та дитиною на вулицю, де зустріли ОСОБА_6 .. Вона - свідок - запитала, чи буде він брати дитину, на що він відповів, що немає часу. ОСОБА_6 став пред`являти претензії, що ОСОБА_19 не відповідала на його дзвінки, почав сваритися. Настя зателефонувала мамі, яка вийшла і попросила при дитині не сваритися. Він ображав ОСОБА_22 , та почав з дитиною уходити. Настя сказала, що викличе міліцію. Він повернувся, віддав дитину ОСОБА_19 , та вибив з рук ОСОБА_8 телефон. Потім він схватив Настю за волосся та наніс удар в голову, у неї відразу з`явилась гематома. Вона - свідок кричала, що ОСОБА_19 може впустити дитину, яка була у неї на руках. Він не реагував, продовжував тріпати ОСОБА_19 за волосся, та наносити їй удари в лоб кулаком. Втрутилась ОСОБА_22 , стала відтягувати його від ОСОБА_19 . Тоді він вдарив ОСОБА_22 кулаком в голову, від чого вона впала на землю, після чого наніс їй ще два удари ногою в область голови. Шевченко ОСОБА_23 лежала в судомах на землі, без свідомості, у крові, а він ще вдарив ОСОБА_19 рукою в голову. Люди викликали машину швидкої допомоги та міліцію, ОСОБА_24 пішов з двору;

- показаннями свідка ОСОБА_25 - сусідки потерпілих, яка пояснила в судовому засіданні, що вийшла у двір, де була ОСОБА_26 , ОСОБА_18 , ОСОБА_27 . ОСОБА_6 почав погрожувати ОСОБА_19 , вони почали сваритися, оскільки він хотів піти з дитиною, а ОСОБА_19 не дозволяла. Вийшла мати ОСОБА_19 . Потім він віддав дитину ОСОБА_19 . Коли дитина у неї була на руках, ОСОБА_28 схватив ОСОБА_19 за волосся, та вдарив її двічі по голові, та продовжував тріпати її за волосся. ОСОБА_22 просила припинити дії, захищала доньку, тоді він вдарив ОСОБА_22 в голову, вона впала на землю, та він їй наніс ще два удари ногою. Шевченко ОСОБА_23 втратила свідомість, була у судомах. ОСОБА_6 ще вдарив ОСОБА_19 . Приїхала машина швидкої допомоги;

- показаннями свідка ОСОБА_29 , яка пояснила в судовому засіданні, що бачила, як у дворі ОСОБА_24 ображав ОСОБА_19 , остання зателефонувала матері, яка вийшла у двір. Він хотів забрати дитину, ОСОБА_19 сказала, що викличе міліцію, тоді він вибив з рук ОСОБА_22 телефон, схватив Настю за волосся, вдарив її рукою в голову, у неї відразу виникла гематома. Він продовжував її тріпати за волосся, наносив удари в голову. Шевченко ОСОБА_23 його відштовхувала від ОСОБА_19 , тоді він вдарив ОСОБА_22 кулаком по голові, після чого вона впала на землю, та він її знову вдарив ногою в голову. Настю він тріпав за волосся, бив по голові;

- показаннями свідка ОСОБА_30 , яка пояснила в судовому засіданні, що нікого з сторін не знала до цих подій, однак була випадковим свідком, коли йшла через двір по АДРЕСА_2 та знаходячись біля 3-го під`їзду бачила, що дівчата,у тому числі раніше незнайома ОСОБА_26 , сиділи за столом, та вже був скандал. Раніше їй незнайомий ОСОБА_6 тримав дитину, дівчата кричали, щоб він її віддав. Був сильний скандал, вийшли сусідки. ОСОБА_24 віддав дитину ОСОБА_19 , коли вона сказала, що викличе міліцію. Він вибив телефон з руки раніше їй незнайомої ОСОБА_22 та вдарив її в голову, вона впала, а коли вже лежала на землі без свідомості, він вдарив її ногою. Потім він підійшов до ОСОБА_19 та ще вдарив її в лоб, у неї була помітна гематома. Шевченко ОСОБА_23 лежала без свідомості у крові, у неї були судоми. Дівчата викликали машину швидкої допомоги. Вона була дуже налякана та обурена поведінкою ОСОБА_6 , тому залишила свій телефон, будучи свідком цих подій.

Вказані свідки далі логічні, послідовні показання, які узгоджені між собою та їх правдивість не викликає у суду жодних сумнівів, ніяких протиріч у показаннях цих свідків суд не вбачає.

Посилання обвинуваченого на те, що спочатку він наніс удар ОСОБА_8 , а потім ОСОБА_7 , спростовані як показаннями потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , так і показаннями свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_25 , ОСОБА_29 . Свідок ОСОБА_30 пояснила, що була очевидцем вже розпочатого скандалу, тобто події вона бачила не з початку. Її показання ніяким чином не суперечать показанням вищевказаних свідків та потерпілих.

Свідок ОСОБА_32 , допитаний за клопотанням сторони захисту, пояснив, що йому відомо про конфліктні стосунки ОСОБА_33 , з яким перебуває у дружніх стосунках, та ОСОБА_34 і її матір`ю. Він пропонував йому піти з ним поздоровити дитину з днем народження. Однак йому - свідку - було відомо про конфлікт, тому він відмовився, запропонував йому взяти дитину. Потім йому зателефонувала ОСОБА_35 , сказала, що у дворі конфлікт, щоб він підійшов.

Свідок ОСОБА_35 пояснила в судовому засіданні, що ОСОБА_36 , з яким вона з чоловіком перебувають у дружніх стосунках, пішов на день народження дитини. Він розповідав, що дитину йому не дають, та вона відмовляла його від відвідування дитини в той день. Вона почула по телефону Миши скандал, крики, відразу вибігла і побачила жінку в крові за столом. Були у дворі люди, та вже приїхала машина швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_37 пояснив в судовому засіданні, що ОСОБА_6 є другом його сина. 25 вересня 2014 року ОСОБА_24 включив телефон на гучний зв`язок, та він чув лайку, що не дають дитину, крики. ОСОБА_35 відразу побігла у двір.

Вказані свідки ОСОБА_32 , ОСОБА_35 , ОСОБА_37 фактично підтвердили ту обставину, що у обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілих склалися конфліктні відносини, та 25 вересня 2014 року була сварка. Очевидцем подій вони не були. Їх показання не спростовують вищенаведених показань свідків - очевидців подій.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений оспорює фактичні обставини з метою пом`якшення покарання за скоєне.

Судом за клопотанням потерпілих була призначена додаткова судова-медична експертиза.

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 3799-ая/14 від 25 грудня 2014 року, проведеної судово-медичним експертом ХОБСМЕ, у ОСОБА_8 мали місце:закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, ділянка травматичного набряку м`яких тканин, синці і забиті рани на голові, які утворились, як мінімум, від трьох травматичних впливів тупих твердих предметів та могли бути заподіяні у строк, вказаний в ухвалі про призначення додаткової судово-медичної експертизи, тобто 25 вересня 2014 року. За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження,що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Згідно наданої медичної документації, об`єктивним судово-медичним даним звернення ОСОБА_8 в медичну установу з приводу закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та її наступне лікування має причинний зв`язок з подіями, які мали місце 25 вересня 2014 року (а.с.52-54).
Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, і не викликають у суду сумнівів, тому суд кладе їх в основу вироку.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_7 умисне легке тілесне ушкодження, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України. Також він заподіяв потерпілій ОСОБА_8 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило о короткочасний розлад її здоров`я, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він на обліку у психіатра і нарколога не перебуває.

З 27 листопада 2013 року працює охоронцем від ТОВ «Бастіон-сервіс» в ТОВ «Виробничо-торгівельна компанія «Обрій», де характеризується позитивно.

За місцем проживання дільничним інспектором міліції характеризується посередньо, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, скарг на нього не надходило.

Раніше в силу ст. 89 КК України не судимий.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Суд не вбачає у нього щирого каяття, на що він посилається, оскільки щире каяття передбачає критичну оцінки особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність за скоєне, а він свою вину у повному обсязі не визнав, в повній мірі не усвідомив скоєне, не прийняв ніяких заходів для відшкодування понесених потерпілою, ОСОБА_8 витрат на лікування, його посилання на його каяття є формальним.

Обставин, які обтяжують відповідно до ст. 67 КК України його покарання, суд не вбачає.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, обираючи міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є кримінальними правопорушеннями невеликої тяжкості, їх вчинено відносно двох жінок на очах малолітньої дитини, наведені вище дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його покарання, його ставлення до скоєного - вину свою він не усвідомив, та приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання за ч.1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт, а за ч.2 ст. 125 КК України - у виді обмеження волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів, він потребує тримання в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці.

Відповідно до ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів суд застосовує принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки злочини пов`язані між собою та вчиненні в один період часу.

Потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на суму 25 000 грн. В обґрунтування позову вона послалася на те, що ОСОБА_6 заподіяв їй тілесні ушкодження, вона була перелякана, вимушена проходити лікування, внаслідок його поведінки вона побоювалась також за здоров`я своєї матері та доньки. Вона продовжує зазнавати душевних страждань, побоюється одна ходити по вулицям. Змінився її уклад життя, вона не гуляє з дитиною по вулиці, а сидить одна вдома.

Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 2 871 грн. 31 коп. - понесених витрат на лікування у зв`язку з заподіяними тілесними ушкодженнями, та моральної шкоди на суму 100 000 грн. В обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_8 послалася на те, що перенесла сильний стрес, зазнала переляку за своє здоров`я та здоров`я близьких. Зі слідами тілесних ушкоджень на обличчі вимушена була пересуватись громадським транспортом, внаслідок чого зазнавала сорому. Вона втратила спокійний сон, у неї появились провали в пам`яті, не припиняються головні болі, вона продовжує лікування. Вказане її пригнічує та завдає нестерпних душевних страждань.

Відповідно до ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, ч.1 ст. 128 КПК України цивільний позов, заявлений ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 2 871 грн. 31 коп., слід задовольнити у повному обсязі, оскільки ОСОБА_8 понесла витрати на лікування у зв`язку з заподіянням їй ОСОБА_6 тілесних ушкоджень придбання ліків, обстеження, та вказані витрати підтверджені документально.

Цивільні позови потерпілих про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3,4 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Враховуючи, що потерпіла ОСОБА_8 внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, який спричинив їй у дворі на очах у сторонніх осіб, у присутності малолітньої онуки, легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, зазнала фізичного болю, душевних страждань, переляку, була вимушена проходити лікування, чим був порушений звичайний уклад її життя, суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого їй завдана і моральна шкода, розмір якої судом визначений у сумі 6 000 грн.
Враховуючи, що потерпіла ОСОБА_7 внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, який спричинив їй у дворі на очах у сторонніх осіб та на день народження дитини, який виповнився 1 рік, та на її очах, легкі тілесні ушкодження, зазнала фізичного болю, душевних страждань, переляку, чим був порушений звичайний уклад її життя, суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого їй завдана і моральна шкода, розмір якої судом визначений у сумі 3 000 грн.
Доказів заподіяння моральної шкоди потерпілим у більшому розмірі суду не надано.
Суд вважає, що саме такий розмір грошового відшкодування разом із винесенням обвинуваченому ОСОБА_6 обвинувального вироку та призначенням останньому покарання за вчинений злочин буде відповідати обсягу моральних страждань потерпілих.
Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 не обирався.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт;.

- за ч. 2 ст. 125 КК України - 1 рік обмеження волі.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у вигляді 1 року обмеження волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_8 , задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 у відшкодування матеріальної шкоди 2 871 грн. 31 коп.,у відшкодування моральної шкоди 6 000 грн, а всього стягнути 8 871 грн. 31 коп. В інший частині позовних вимог відмовити.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_7 , задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_38 у відшкодування моральної шкоди 3 000 грн. В інший частині позовних вимог відмовити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1