Справа №1-272/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
травня 2007 р. Святошинський районний суд м.
Києва в складі головуючого судді Сержанюка А.С. , з участю секретаря Жук О.В., прокурора Пластуна М. С. , адвоката ОСОБА_1, законного представника підсудного ОСОБА_2, розглянувши в судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Арташат Республіки
Вірменія, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не військовозобов'язаного, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1, Києво-Святошинського району, Київської області, проживаючого в по АДРЕСА_2, Київської області, раніше засудженого:

27.09.2005
року Києво-Святошинським районним судом Київської області по ст.
185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1
рік 6 місяців

за ст.
186 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3. 25.01.2007
року, приблизно в 14 годин 20
хвилин, проходячи разом з ОСОБА_4., засудженого 8 травня 2007 р. Святошинським
районним судом м. Києва за ст.
186 ч. 2 КК України, біля будинку
АДРЕСА_3 в м. Києві, побачили раніше їм незнайомих неповнолітніх
ОСОБА_5. та ОСОБА_6, майном яких останній запропонував підсудному
заволодіти.

На дану
пропозицію ОСОБА_3. погодився, чим вступив з ОСОБА_4. в попередню злочинну
змову.

Реалізуючи
свій злочинний умисел, ОСОБА_3. та ОСОБА_7.
підійшли до неповнолітніх ОСОБА_5. та
ОСОБА_6

ОСОБА_3., діючи згідно досягнутої домовленості, повідомив неповнолітнім ОСОБА_5. та ОСОБА_6. про те, що останні викрали у знайомої йому дівчини
мобільний телефон, тому він повинен
обшукати їх.

Після
цього, ОСОБА_3.,
продовжуючи переслідувати свій злочинний умисел, обшукав неповнолітнього ОСОБА_5, в результаті чого, в лівій передній кишені штанів останнього
знайшов мобільний телефон „NOKIA
6230І ", який забрав та передав
ОСОБА_4.

Потім
ОСОБА_3. побачив
на шиї неповнолітнього ОСОБА_5.
навушники до мобільного телефону,
які також забрав у останнього і передав їх ОСОБА_4.

Після
цього, ОСОБА_7., а за ним і ОСОБА_3. з місця скоєння
злочину втекли, відкрито викравши чуже
майно, яке належить матері
неповнолітнього ОСОБА_5. - ОСОБА_8, а саме: мобільний телефон „NOKIA 6230І
", вартістю 1 200 грн., в якому знаходилися SIM-карта
оператора мобільного зв'язку „КИЇВСТАР" - 20 грн., на рахунку якої знаходилися гроші в сумі 4
грн., SIM-карта
оператора мобільного зв'язку „Діджус" - 10 грн., флеш-картка пам'яті, місткістю 512 мегабайт, - 150 грн. та навушниками до вказаного
мобільного телефону - 50 грн., а всього
майна на загальну суму 1 434 грн.

3

Крім
цього, ОСОБА_3. 25.01.2007
року, приблизно в 14 годин 40
хвилин, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_4 в
м. Києві, повторно,
відкрито викрав у неповнолітнього ОСОБА_9. чуже майно,
яке належить матері останнього - ОСОБА_10.

Так, ОСОБА_3.
25.01.2007 року, приблизно в 14
годин 40 хвилин, знаходячись біля
будинкуАДРЕСА_4 в м. Києві, побачив раніше йому незнайомих неповнолітніх
ОСОБА_9. та ОСОБА_11., які йшли йому назустріч.

При
цьому, неповнолітній ОСОБА_12. розмовляв по мобільному телефону „NOKIA 6021".
В цей час, ОСОБА_3. вирішив
заволодіти вищевказаним мобільним телефоном,
що знаходився у неповнолітнього ОСОБА_9.

Реалізуючи
свій злочинний умисел, ОСОБА_3. підбіг до
малолітніх ОСОБА_9. та ОСОБА_11. і, з метою обернення на свою користь та
особистого збагачення, відкрито викрав у
неповнолітнього ОСОБА_9. , вирвавши з
його правої руки, мобільний телефон „NOKIA
6021", вартістю 629 грн., в якому знаходилася SIM-карта мобільного
оператора „Діджус" - 20 грн., на
рахунку якої знаходилося 5 грн., а
всього майна, що належить ОСОБА_10. -
матері неповнолітнього ОСОБА_9. , на
загальну суму 654 грн.

З
викраденим чужим майном ОСОБА_3.
з місця вчинення злочину втік і розпорядився ним на власний розсуд.

Таким
чином, ОСОБА_3. за попередньою
змовою групою осіб, повторно, відкрито викрав у неповнолітніх ОСОБА_5. та ОСОБА_9.
чуже майно, яке належить матерям
останніх - ОСОБА_8. та ОСОБА_10., тобто
своїми умисними діями скоїв злочин,
передбачений ст. 186 ч. 2 КК України.

В
судовому засіданні підсудний винним себе визнав і підтвердив встановлені судом
обставини скоєння повторного відкритого викрадення чужого майна 25 січня 2007
р. за попередньою змовою групою осіб.

Допитані
в ході судового слідства потерпілі ОСОБА_10,
ОСОБА_12. , підтвердили
зазначений факт скоєння підсудним відкритого заволодіння майном 25 січня 2007
р. При цьому, перша із них, окрім цього,
просила призначити підсудному сувору міру покарання та задовольнити
заявлений позов на 654 грн.

ОСОБА_12. в призначенні міри покарання поклався на
розсуд суду.

ОСОБА_8., ОСОБА_5,
в ході досудового слідства,
пояснення яких оголошені судом в силу поважності причин неявки до суду, також підтвердили встановлений судом факт
відкритого заволодіння підсудним чужим майном 25 січня 2007 p.,
загальною вартістю 1 434 грн.

Вина
підсудного, окрім цього, підтверджується зібраними та дослідженими по
справі доказами.

Так, час,
місце та механізм скоєння діяння підтверджуються протоколами усних заяв
про злочин ( а.с. 9, 81 ),
огляду та виїмки (а.с. 25, 98 ),
копіями гарантійних талонів ( а.с.
26, 99 ), згідно яких підсудний 25.01.2007 року за
попередньою змовою групою осіб,
повторно, відкрито викрав чуже
майно, належне ОСОБА_8. та ОСОБА_10.

Зазначені
пояснення підсудного, потерпілих та
докази по справі не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності, оскільки вони послідовні та непротиречиві між
собою і не оспорюються самим ОСОБА_3.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку про обґрунтованість
пред'явленого підсудному обвинувачення в частині діяння, встановленого судом, та правильності кваліфікації його дій за ст.
186 ч. 2 КК України, оскільки
ОСОБА_3. своїми
діями, повторно, за попередньою змовою групою осіб відкрито
викрав чуже майно.

Однак, з пред'явленого підсудному, на думку суду, необхідно виключити його обвинувачення в
заподіянні потерпілим матеріальної шкоди в зазначеному розмірі, як надлишкової, яка не утворює складу злочину і не є
кваліфікуючою ознакою ст. 186 ч. 2 КК України.

4

При
обранні міри покарання підсудному судом враховується характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного,
особистість та характеристику ОСОБА_3,
ту обставину, що він не був
зайнятий суспільно-корисною працею,
склад сім'ї, стан здоров'я як
його самого, так і членів сім'ї.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність ОСОБА_3 суд визнає
активне сприяння розкриттю злочину як в ході досудового так і судового
слідства, погашення частини матеріальної
шкоди ОСОБА_10. і повністю - ОСОБА_8.,
думку потерпілих щодо міри покарання,
вчинення злочину неповнолітнім, а
обтяжуючих - не встановлено.

Враховуючи
наведене, обставини, що пом'якшують покарання та істотно знижують
ступінь тяжкості вчиненого злочину, з
урахуванням особи винного, суд прийшов
до висновку про необхідність призначення покарання підсудному, по зазначеній статті, нижче від найнижчої межі.

Для
досягнення мети покарання, виправлення
ОСОБА_3, на думку суду,
йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі за ст.
186 ч. 2 КК, з застосуванням
положень ст. 69 КК України - строком в 2 (два) роки.

До
призначеного за новим вироком, на
підставі ст. 71 ч. 1 КК України, суд вважає за необхідне частково приєднати
ОСОБА_3. невідбуту
частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 27.09.2005 року строком в 1 рік 2
місяці і остаточно призначити - 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

Саме
таке покарання, на думку суду, є необхідним й достатнім для виправлення
ОСОБА_3 та
попередження нових злочинів.

Заявлені
вимоги ОСОБА_10, з врахуванням погашеної
суми, необхідно задовольнити і стягнути
з підсудного 444, 40 грн. (654 - 209, 60) матеріальної шкоди.

Керуючись ст.
ст. 323 - 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним за ст. 186 ч. 2 КК України і, з застосуванням положень ст. 69
КК України, призначити йому покарання у
вигляді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

Остаточну
міру покарання ОСОБА_3, на підставі ст. 71
ч. 1 КК України, шляхом часткового
приєднання невідбутої частини покарання за вироком Києво-Святошинського
районного суду м. Києва від 27.09.2005
року строком в 1 рік 2 місяці,
призначити у вигляді позбавлення волі строком 3 ( три ) роки 2 (два)
місяці.

Строк покарання
засудженому рахувати з 6 лютого 2007 р. і в період його відбуття зарахувати
ОСОБА_3 час знаходження в Святошинському РУ ГУ МВС України в м.
Києві з 27 січня по 5 лютого 2007 p.,
включно.

Міру
запобіжного заходу йому залишити попередню - тримання під вартою в Київському
СІЗО № 13 УДДВП в м. Києві та Київській
області.

Стягнути
з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Арташат Республіки Вірменія,
зареєстрованого по АДРЕСА_1 Києво-Святошинського району Київської
області проживаючого в по АДРЕСА_2 Макарівського району Київської області, заподіяну матеріальну шкоду на користь
ОСОБА_10, прож. в АДРЕСА_5 м. Києва,
в розмірі 444, 40 грн.

Речові
докази по справі - гарантійні талони до мобільних телефонів - зберігати в
матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений да
Апеляційного суду м. Києва протягом
15 діб з

моменту
його проголошення. 1 \