Справа №127/4513/15-к
Провадження №11-сс/772/129/2015
Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_1

У Х В А Л А
іменем України
26 березня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2015 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2015 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України. Цією ж ухвалою визначено розмір застави в сумі 97440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) гривень, за умови внесення якої він може бути звільнений з-під варти з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 3, 8 ч.5 ст.194 КПК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження №0007162, внесеного в ЄРДР 02.10.2014 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ст.307 ч.1 КК України, а саме в тому, що він 16 грудня 2014 року біля 14.30 години в місті Вінниці біля будинку АДРЕСА_2 за грошову винагороду в розмірі 250 гривень незаконно збув ОСОБА_9 психотропну речовину амфетамін масою 0,0287 грамів.
В апеляційній скарзі захисника ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 13 березня 2015 року у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотних порушень кримінального процесуального закону та одночасно просить застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не було взято до уваги, що в клопотанні не наведені ризики та докази на їх підтвердження, не повністю з`ясовано дані про особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, відношення до вчиненого, не обґрунтовано неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, а визначений розмір застави є явно непомірним для підозрюваного.
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, пояснення слідчого ОСОБА_10 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення.
Висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є необґрунтованими.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Як вбачається з клопотання слідчого та матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.1 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким. Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що і було доведено прокурором в судовому засіданні.
Проте висновки слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є переконливими.
Як вбачається з клопотання слідчого та ухвали слідчого судді, необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного мотивована тяжкістю кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , а також можливістю ухилятись від слідства та суду, незаконно вливати на свідків.
Проте з такими висновками погодитись неможливо. З положень ст.184 КПК України випливає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
З клопотання слідчого та ухвали слідчого судді вбачається, що метою застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків, проте не наведені доводи на підтвердження існування даних ризиків, посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Таким чином розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя дійшов неправильного висновку про наявність ризиків, які б свідчили про намагання ОСОБА_8 ухилятись від слідства та незаконно впливати на свідків, оскільки такі дані в клопотанні не наведені взагалі, а зазначено лише припущення слідчого про те, що перебуваючи на волі він може вчинити вищенаведені дії.
Тому висновки суду суперечать положенням Європейської конвенції з прав людини. Зокрема, у справі «Бойченко проти Молдови» (Boicenco v Moldova), 41088/05 від 11 липня 2006 року щодо обов`язковості наведення конкретних мотивів Європейський Суд констатував порушення п.3 статті 5 Конвенції вказавши, що суди, ухвалюючи рішення про тримання заявника під вартою, посилалися на відповідну норму закону, не вказуючи підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, ніби заявник може перешкоджати провадженню у справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини.
Крім цього не наведені жодні доводи, які давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_8 буде продовжувати вчиняти злочини.
Твердження ж слідчого судді про тяжкість вчиненого злочину не є достатніми для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. У справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Крім цього слід було врахувати, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується має постійне місце проживання, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків підозрюваного.
З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що під час розгляду подання суд дав невірну оцінку наявним у справі обставинам, через що безпідставно дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а з урахуванням сукупності даних про особу підозрюваного адекватним запобіжним заходом, який зможе забезпечити виконання процесуальних рішень та забезпечить належну поведінку ОСОБА_8 на думку колегій суддів може бути домашній арешт з забороною залишати приміщення в певний час. Також суд з метою забезпечення належного виконання обраного запобіжного заходу колегія суддів вважає за необхідне застосувати положення ч.5 ст.194 КПК України, поклавши на ОСОБА_8 певні обов`язки.
Керуючись ст.ст.181, 193, 194, 196, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.1 КК України скасувати.
Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_10 задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , з забороною залишати житло з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступної доби.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України зобов`язати ОСОБА_8 :
· не відлучатися з міста Вінниці без дозволу слідчого прокурора або суду;
· повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця проживання чи роботи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
З оригіналом вірно: