Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/14/15-к
Провадження № 1-кп/376/5/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" січня 2015 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира кримінальне провадження №0000714 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженої, непрацюючої, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.2 КК України,-

встановив:

Влітку 2012 року ОСОБА_4 о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи неподалік трансформаторної станції, яка розташована по вул. К. Лібкнехта в м. Сквира Київської області, виявила металеву палицю та, переслідуючи мету незаконного придбання, забрала та перенесла її при собі в руках, до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де до 08.11.2014 року зберігала.
08.11.2014 року працівниками Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області при проведенні огляду будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 виявлено та вилучено металеву палицю, яка згідно висновку експерта №63 від 09.12.2014 року є холодною зброєю ударно дробильної дії, виготовлена кустарним способом по типу гумових палиць.
Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному носінні холодної зброї, за ч. 2 ст. 263 КК України.

Обвинувачена в судовому засіданні повністю визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України за обставин зазначених в обвинувальному акті.

Під час досудового розслідування 12 грудня 2014 року укладено угоду про визнання винуватості між прокурором прокуратури Сквирського району Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 на підставі ст.472 КПК України.

Згідно вищезазначеної угоди сторони погоджуються щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.2 ст.263 КК України, обвинувачена визнає себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення та щодо покарання, яке повинна понести обвинувачена у вигляді 1 року позбавлення волі із застосуванням ст.75,76 КК України, звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю один рік, та покласти обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, з урахуванням того, що на день складання угоди про визнання винуватості обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Прокурор та обвинувачена просять суд затвердити дану угоду.

Перевіривши вказану угоду, опитавши обвинувачену, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та відповідає вимогам ст.ст.469,472 КПК України та може бути затверджена судом, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості, на день укладення угоди обвинувачена характеризується позитивно, не судима.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченою є можливим.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Таким чином, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Судові процесуальні витрати по справі покласти на обвинувачену.

Речові докази по справі знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314,369-374,468,469,470,472-475 КПК України, суд -

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12 грудня 2014 року між прокурором прокуратури Сквирського району Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у пред`явленому та визнаному обвинуваченні за ч.2 ст.263 КК України та призначити їй узгоджену міру покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 393 (триста дев`яносто три) гривні 12 коп. за проведення судових експертиз.

Речові докази: металеву палицю (спецпакет №1654221) знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція в апеляційний суд Київської області через Сквирський районний суд Київської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення має право звернутись до Сквирського районного суду Київської області, який затвердив угоду, з клопотання про скасування вироку.

Суддя