У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Селівона О.Ф.

суддів

Кривенди О.В., Кузьменко О.Т.,

за участю прокурора

Колесниченка О.В.,

розглянула в судовому засіданні у
м. Києві 19 квітня 2007 року справу за касаційним поданням прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Алуштинського
міського суду АР Крим від 13 липня 2006 року щодо ОСОБА_1.

Вказаною постановою до

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

раніше
неодноразово судимого, востаннє 25 травня

2006 року за ч. 2 ст. 389 КК України

на один
місяць арешту,

застосовано примусові заходи
медичного характеру - госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним
наглядом.

Згідно з постановою ОСОБА_1. було
засуджено Алуштинським міським судом від 25 травня 2006 року за ч. 2 ст. 389 КК
України на один місяць арешту. Після затримання та поміщення ОСОБА_1. у камеру
для тимчасово затриманих Алуштинського МВ ГУ МВС України в АРК, у нього стався
психічний розлад, внаслідок чого його було оглянуто лікарем-психіатром
Алуштинської центральної міської лікарні, який встановив діагноз: психічний та
поведінковий розлади внаслідок вживання алкоголю.

У касаційному поданні прокурор
ставить питання про скасування постанови із закриттям справи у зв'язку з
неправильним застосуванням кримінального закону та істотними порушеннями вимог
кримінально-процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, думку прокурора, який підтримав касаційне подання, перевіривши
матеріали справи та доводи, викладені у поданні, колегія суддів вважає, що воно
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 93 КК України до осіб, які вчинили злочин у стані осудності,
але захворіли на психічну хворобу під час відбування покарання можуть бути
застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.3 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року “ Про практику застосування
судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування”
примусові заходи мають застосовуватися лише за наявності у справі
обґрунтованого висновку експертів -психіатрів про те, що особа страждає на
психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність
або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких
заходів.

Проте в матеріалах справи такого
висновку щодо ОСОБА_1. немає, що свідчить про безпідставне застосування до
нього примусових заходів медичного характеру.

Крім
того, на порушення вимог ст. 419 КПК України, суд розглянув справу про
застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_1. без участі
захисника.

За таких обставин вказана постанова
підлягає скасуванню, а справа -
закриттю.

На підставі наведеного та керуючись
ст. ст. 395,396 КПК України, колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України,-

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Постанову Алуштинського міського
суду Автономної Республіки Крим від 13
липня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу закрити.

судді:

Селівон
О.Ф. Кривенда О.В. Кузьменко О.Т.