Справа № 4-2609/768/2012 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2012 року Соломянський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Захарової А.С.

при секретарі - Щепковській А.О.

за участю прокурора - Новікова С.А.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого слідчого СВ Управління СБ України в Київській області ОСОБА_2, погодженого з першим заступником прокурора Київської області Клюге Г.О., про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обвинуваченого ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Управління СБ України в Київській області ОСОБА_2 за згодою з першим заступником прокурора Київської області Клюге Г.О. вніс до суду подання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який шляхом обману та зловживаючи довірою придбав право на майно, в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України.

Вислухавши доводи слідчого, який підтрима подання, ОСОБА_3 та його захисника, які заперечують проти подання, посилаючись на те, що не має підстав для застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачений не ухилявся від органів досудового слідства, а тому йому можна обрати зпобіжний захід у вигляді застави, думку прокурора, який підтримав подання слідчого, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ході досудового слідства встановлено, що в 2005 році ОСОБА_3, та інші невстановлені досудовим слідством особи умисно, з корисливих мотивів, з метою придбання права на майно шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство) вступили між собою в попередню злочинну змову.

На виконання злочинного умислу, в 2005 році ОСОБА_3 за грошову винагороду, шляхом обману та зловживаючи довірою, отримав від 18-ти осіб з числа своїх знайомих студентів Національного університету біоресурсів і природокористування України (колишній Національний аграрний університет України) та інших осіб, копії їх паспортів та довідок про присвоєння ідентифікаційних номерів.

Відповідно до заздалегідь розробленої шахрайської схеми, означені документи були необхідні для складання від імені їх власників клопотань, щодо виділення їм у власність, у межах норм безоплатної приватизації, земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. При цьому, ОСОБА_3 не повідомив зазначених осіб, що таким чином, після відведення земельних ділянок буде використане їх право на безоплатну передачу у власність земельних ділянок, передбачене ст. 118 Земельного кодексу України.

В подальшому, 26.10.2005 р., склавши заяви-клопотання на ім'я Голови Обухівської РДА щодо відведення земельних ділянок громадянам України ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, за рахунок земель державної власності на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області, вони були подані та зареєстровані в Обухівській РДА.

Розпорядженнями Обухівської РДА № 689 від 27.10.2005 р. та № 671 від 31.10.2005 р. були затверджені матеріали погодження та надання дозволу на розробку проектів відведення із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на землю зазначеним вище особам, в межах адміністративної території Нещерівської сільської ради.

Після цього, до ТОВ «НВК Горизонт»було надано документи на підставі яких вказане підприємство виготовило проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність вказаних 18-ти громадян України для ведення особистого селянського господарства на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області №№ 16-1680, 16-1681 від 13.12.2005 р., які 20.12.2005 р. були затверджені розпорядженнями Обухівської РДА №№ 871, 872.

Після цього, громадяни України ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 будучи введеними в оману ОСОБА_3, шляхом підписання довіреностей за грошову винагороду в розмірі 100 доларів США, уповноважили останнього виступати в усіх установах та організаціях з питань приватизації виділених їм земельних ділянок, для цього надали йому право одержувати необхідні довідки та документи, в тому числі довідки про експертно-грошову оцінку земельних ділянок, подавати від їх імен заяви, а також заяви про належність їм земельних ділянок на праві приватної власності, розписуватись за них, одержати оформлені на них державні акти на право власності на земельну ділянку, підписати від їх імен договори дарування земельних ділянок, одержати належні кошти та виконувати всі інші дії.

При цьому, власникам земельних ділянок не були розяснені справжні наслідки укладення даних правочинів, а самі документи підписувались нашвидкуруч, щоб максимально запобігти їх прочитанню.

Отримавши таким чином державні акти на право власності на земельні ділянки, ОСОБА_3, за вищевказаними довіреностями, зазначені земельні ділянки, за договорами дарування та договорами купівлі-продажу, незаконно обернув у свою власність, а також передав у власність інших осіб.

Зокрема, згідно договорів дарування: № 2427 від 10.02.2006 р., земельна ділянка загальною площею 1, 0150 га була передана ОСОБА_22; №№ 13382, 13383, 13384, 13385, 13386, 13387, 13388, 13389 від 18.06.2006 р. та № 21280 від 29.09.2006 р., земельні ділянки загальною площею 16, 5304 га були передані ОСОБА_23

Згідно договорів дарування №№ 2466, 2467, 2468, 2469, 2470, 2471, 2472 від 10.06.2006 р., земельні ділянки загальною площею 9, 82 га були подаровані ОСОБА_24, земельна ділянка загальною площею 1, 0150 га відповідно до договору дарування № 17967 від 19.08.2006 р. була передана ОСОБА_3

Громадяни України ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, коштів за реалізацію належних їм на праві приватної власності земельних ділянок не отримали та взагалі не обули обізнаними про те, що їм були виділені земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області.

Згідно висновків судово почеркознавчих експертиз УНДІСТСЕ СБ України №№ 222/1, 221/1, 461/1, 220/1, 193/1, 219/1, 56/1, 469/1, 194/1, 226/1, 451/1, 215/1, 521/1, 522/1, 350/1, 327/1, 328/1, підписи виконані в заявах-клопотаннях громадян України ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 щодо виділення їм у приватну власність земельних ділянок на території Нещерівської сільської ради виконані не ними, а іншими особами з наслідуванням їх справжніх підписів.

Відповідно до висновків експертів КНДІСЕ Міністерства юстиції України №№ 2548/10-15, 2547/10-15, 10604/10-15, 2305/10-15, 10531/10-15, 2551/10-15, 3736/10-15, 10533/10-15, 10530/10-15, 3735/10-15, 10532/10-15, 2307/10-15, 10715/10-15, 2753/10-15, 3738/10-15, 2304/10-15, 2306/10-15, 10683/10-15, загальна вартість 18-ти земельних ділянок, загальною площею 27, 3654 га, якими незаконно заволодів ОСОБА_3, складає 11 865 285, 00 грн.

Вказана сума перевищує вісімнадцять тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що для кваліфікації діяння в частині шахрайства є особливо великим розміром.

Таким чином, органами досудового слідства дії ОСОБА_3 кваліфікують за ч. 4 ст. 190 КК України так як, він шляхом обману та зловживаючи довірою придбав право на майно, в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

03 травня 2012 року у даній кримінальній справі винесено постанову про притягнення ОСОБА_3 як обвинуваченого у даній кримінальній справі, однак предявити обвинувачення останньому не виявилося за можливе, оскільки проведеними слідчими діями та оперативно розшуковими заходами не вдалося встановити місцезнаходження ОСОБА_3

Відповідно до листа ВБКОЗ УСБ України в Київській області вих. № 52/7-1183 від 29.04.2012 р., проведені оперативно розшукові заходи спрямовані на встановлення ОСОБА_3, однак результату не дали.

Згідно листа ВБКОЗ УСБ України в Київській області вих. № 52/7-1219 від 15.05.2012 р., ОСОБА_3 перетнув державний кордон України в пункті пропуску «Косино».

16.05.2012 р. ОСОБА_3 було оголошено в міжнародний розшук.

Постановою Соломянського районного суду м. Києва від 25.05.2012 р. ОСОБА_3 обрано запобіжний захід взяття під варту.

03.11.2012 р. обвинуваченого ОСОБА_3 розшукано та на виконання постанови суду затримано та поміщено для утримання до Відділу забезпечення досудового слідства СБ України.

Згідно ст. 165-2 КПК України у разі затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки до місця провадження у справі суд за її участю розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну та виносить постанову

Враховуючи вищевказане та приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає, обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до особливо тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад пяти років, раніше переховувався від слідства та перешкоджав встановленню істини у справі, оскільки був оголошений у міжнародний розшук, а тому, перебуваючи на волі, може ухилитися від слідства і суду, перешкодити встановленню істини у справі, впливати на свідків, продовжувати злочинну діяльність, що дає підстави суду застосувати стосовно нього запобіжний захід у вигляді взяття під варту, який було обрано постановою Соломянського районного суду м. Києва від 25.05.2012 р..

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 165-2 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (паспорт громадянина України серії СМ № 135904), зареєстрованого за адресою: Київська обл., Києво АДРЕСА_1 раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді взяття під варту, який обраний постановою Соломянського районного суду м. Києва від 25.05.2012 р..

Контроль за виконанням постанови покласти на прокурора Київської області.

На постанову може бути подана апеляція безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 3 діб.

Суддя :