Справа № 1-3/2008 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

20.02.2008 року Ємільчинський районний суд Житомирської
області

в складі: головуючого - судді Греська В.А.

при секретарі Остапчук В.П.

з участю прокурора Піки М.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1

уродженця с.Малинівка
Новоград-Волинського району Житомирської області, гр. України, українця, з
освітою 8 класів, неодруженого, раніше не судимого, жителя
АДРЕСА_1, пенсіонера-Інваліда II групи

заст.121 ч.1 КК України

встановив:

12 липня 2003 року біля 22 години підсудний ОСОБА_1.
перебуваючи в нетверезому стані на
невеликій відстані від власного будинку вАДРЕСА_1на грунті раптово виникших особистих неприязних відносин
умисно наніс потерпілій ОСОБА_2.
вилами біля 5 ударів в область живота, грудної клітини і неодноразово удари кулаком в обличчя в результаті чого причинив потерпілій тілесні
ушкодження у вигляді забою з ділянками осадніння шкіри лівої половини грудної
клітини і живота, переломи 8 /7/-го ребра
без зміщення відломків зліва, розриву селезінки з обільним внутрібрюшним
крововиливом, гематоми правого бедра, різаної рани лівого передпліччя, які
відносяться до тяжких тілесних ушкоджень,
небезпечних для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. свою
вину визнав повністю і показав суду, що
12.07.2003 року перебуваючи на невеликій відстані від власного будинку почув, що пошкоджено шкло у вікнах будинку. Підходивши до
будинку побачив відходившу від будинку потерпілу,
якій наніс декілька ударів вилами в область тулуба, спини. Перед цим вживав
спиртні напої і перебував у нетверезому стані. У вчиненому щиро розкаюється.

Крім повного визнання вини підсудним його вина в
інкримінованому злочині підтверджується показами
потерпілої, свідка, дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_2. в суді показала, що 12.07.2003 року
біля 22 години прийшла до будинку підсудного і необережно пошкодила шкло у
вікні. Побачила підходившого до будинку підсудного
в руках якого були вили, якими він почав наносити удари. Після нанесеного удару
втратила свідомість і не може
повідомити яку кількість ударів наніс підсудний. Будь-яких претензій до підсудного не має. Просила призначити покарання підсудному не
пов'язане з позбавленням волі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3. показав, що
12.07.2003 року біля 22 години ОСОБА_4 повідомила йому, що потерпіла вся в
крові, в чому він сам переконався. Через день
потерпіла йому повідомила, що її побив підсудний і причинив тілесні ушкодження.

Під час огляду місця події 18.07.2003 року біля будинку
ОСОБА_1. в с. Бобрицька Болярка на земельному
покритті виявлені осколки шкла різних розмірів неправильної форми.

(а.с.4).

Протоколом
огляду та вилучення стверджується, що 18.07.2003 року біля будинку ОСОБА_1. на присадибній ділянці вилучено вила.

(а.с.5).

За висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_2. було
нанесено не менше 4-5 ударів в область
грудної клітини, живота тупими предметами, в результаті чого їй було причинено тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в
момент заподіяння. Давність виникнення тілесних
ушкоджень може відповідати даті 12.07.2003 р.

(а.с.26).

Сукупність доказів по справі вказує на те, що дії
ОСОБА_1. слід кваліфікувати за І ст.121 ч.і КК України, оскільки він умисно
причинив тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи
покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України пом'якшуючими обставинами
покарання підсудного суд вважає його щире
каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обтяжуючими обставинами
покарання підсудного суд вважає вчинення злочину
у стані алкогольного сп"яніння.

З урахуванням всіх обставин справи, особи підсудного,
якій є інвалідом 2 групи, суд прийшов до висновку про
можливість виправлення та перевиховання його без відбування покарання у відповідності до ст.75 КК України.

По праві потерпіла заявила позов на суму 1500 грн. від
якого відмовилася в судовому засіданні.

Прокурором району в інтересах Ємільчинської центральної
районної лікарні заявлений позов у сумі 1093 грн. 54 коп., який
підсудний визнав повністю, і який підлягає задоволенню на підставі ст.1206 ЦК України.

Питання про речові докази суд вирішує
відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Судових витрат по
справі немає..

Керуючись ст.ст. 323 -
324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним в вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.і КК України, призначивши
йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років.

У відповідності до ст.75
КК України засудженого ОСОБА_1. від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком
на 2 (два) роки. Відповідно до ст.76 КК
України на засудженого покласти такі обов'язки:

- не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-

виконавчої системи та повідомляти ці органи про зміну
місця проживання;

- періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід
засудженому до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під

вартою на підписку про невиїзд, звільнивши
його з під варти із залу суду.

Відповідно до ст.72 КК України зарахувати засудженому в
строк відбування покарання час перебування під вартою з 6.10.2003 р. по
16.10.2003 р.; з 5.02.2008 р. по 20.02.2008 р.

Речові докази по справі:
господарські вила - знищити.

Провадження в справі за
позовом потерпілої про стягнення з засудженого 1500 грн. матеріальної шкоди закрити, оскільки потерпіла
відмовилася від позову і відмова прийнята судом.

Стягнути
з засудженого на користь Ємільчинської ЦРЛ кошти в сумі 1093 (одна тисяча дев'яносто три) грн. 54 коп.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом 15 діб з
моменту його проголошення.

В.А.Гресько

Суддя Ємільчинського
райсуду