У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду
України у складі:

головуючого Паневіна В.О.,

суддів Коротких О.А., Глоса Л.Ф.,

за участю прокурора Опанасюка О.В.,

розглянувши в судовому засіданні 22 травня 2007 року у м. Києві кримінальну
справу за касаційним поданням першого заступника прокурора Харківської області
на судові рішення щодо ОСОБА_1,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Ленінського районного суду м.
Харкова від 3 жовтня 2006 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,
несудимого відповідно до ст. 89 КК України,

засуджено за ст. 309 ч. 1 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі. На
підставі ст. 96 КК України до засудженого застосоване примусове лікування від
наркоманії.

В апеляційному порядку справа не
розглядалася.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він
9 серпня 2006 року, приблизно о 7 год., на продовольчому ринку “Казка” біля
станції метро “Холодна гора” у м. Харкові у невстановленої слідством особи
придбав 10 таблеток “Трайфед” і перевіз їх за місцем свого проживання у
квартиру АДРЕСА_1.

У той же день, приблизно о 10 год.,
ОСОБА_1 за місцем свого проживання із лікарського препарату “Трайфед” незаконно
виготовив психотропну речовину -метамфетамін (первітин), що у перерахунку на
суху речовину становило 0,2113 г., яку зберігав без мети збуту. Того ж дня у
період з 11 год. до 11 год. 30 хв. у зазначеній квартирі працівниками міліції
було виявлено та вилучено вказану психотропну речовину.

У касаційному поданні прокурор з посиланням на
те, що суд, неправильно застосував кримінальний закон до ОСОБА_1 просить
змінити вирок і виключити з нього рішення про застосування до засудженого на
підставі ст. 96 КК України примусового лікування від наркоманії.

Заслухавши доповідача, прокурора,
який підтримав подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 у
вчиненні ним злочину, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам
справи і підтверджені перевіреними у ній та викладеними у вироку доказами.

Дії ОСОБА_1 за ст. 309 ч. 1 КК
України кваліфіковані вірно.

Покарання ОСОБА_1 призначено у
відповідності з вимогами закону і є справедливим.

Разом з тим, суд неправильно
застосував до ОСОБА_1 примусове лікування від наркоманії.

Відповідно до вимог ст. 96 ч. 1 КК
України примусове лікування може бути застосоване судом, незалежно від
призначеного покарання, до осіб, які вчинили злочини та мають хворобу, що
становить небезпеку для здоров'я інших осіб.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться
у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 червня 2005 року № 7 “Про практику застосування судами
примусових заходів медичного характеру та примусового лікування”, наркоманія є
соціально небезпечним захворюванням і до хвороб, що становлять небезпеку для
здоров'я інших осіб, не належить.

Виходячи з наведеного, вирок щодо
ОСОБА_1 підлягає зміні шляхом виключення з нього рішення суду про застосування
до засудженого на підставі ст. 96 КК України примусового лікування від
наркоманії.

Керуючись ст.ст.394-396 КПК України,
колегія суддів -

у х в а л и л а :

Касаційне подання першого заступника прокурора Харківської області
задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м.
Харкова від 3 жовтня 2006 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з вироку рішення суду про
застосування до ОСОБА_1 на підставі ст.96 КК України примусового лікування від
наркоманії.

У решті вирок залишити без зміни.

Судді:

Паневін В.О. Коротких О.А. Глос Л.Ф.