УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №287/359/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.296 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6
встановила:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працює, не судимого,
_____________________________________________________________________________________________
Справа № 287/359/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.296 ч.1 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 8500,00 гривень.
До вступу вироку в законну силу обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на засудженого обов`язків не відлучатися з місця свого проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання , прибувати до суду за першою вимогою .
Згідно вироку, 11.10.2014 року близько 2 години ОСОБА_7 перебував в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в с. Хмелівка Олевського району по вул. Лісній, 136. Тоді ж, на грунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, застосував фізичне насильство відносно ОСОБА_9 , яке виразилося в нанесені одного удару гострою частиною (горлишка) розбитої скляної пляшки по шиї останнього, яку ОСОБА_7 тримав у правій руці, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 375 від 04.11.2014 року у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження: рана на лівій боковій поверхні шиї в верхній третині, яка могла утворитися від дії предмету з колюче-ріжучими властивостями, можливо при обставинах та в термін, вказаних ним при проведенні експертизи, в медичній документації і в постанові слідчого, та по ступеню тяжкості вони відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розладу здоров`я.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить цей вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити.
Апелянт вважає даний вирок незаконним та необґрунтованим, оскільки, на його думку, висновки суду, що викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, встановленим під час судового розгляду. При цьому зазначає, що судом при розгляді даної справи допущено однобічність, обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження судом належним чином не з`ясовані, а зміст частини з них судом взагалі перекручено.
Захисник вказав, що суд першої інстанції не дав належної оцінки показанням обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав і розповів про фактичні обставини справи. При цьому, як зазначив апелянт, ОСОБА_7 наголошував, що умислу спричинити тілесні ушкодження потерпілому у нього не було, він лише захищався від великої кількості нападників.
Апелянт стверджує, що фактичні обставини події, які відбулися 11.10.2014 року в кафе »Древній Русич» та у його дворі, також підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Зазначає, що всі вони підтвердили факт побиття ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 великою групою людей, яких було не менше 15-20 осіб.
Захисник також звертає увагу у своїй скарзі на те, що викладені у вироку суду показання потерпілого ОСОБА_9 не відповідають його показанням, даним ним у судовому засіданні 26.12.2014 року, що підтверджується аудіо записом цього судового засідання.
Крім цього, захисник вважає, що місцевим судом неправильно застосований закон України про кримінальну відповідальність, оскільки дії обвинуваченого кваліфіковані невірно, дійсна мотивація дій ОСОБА_7 не встановлена, що в свою чергу виключає необхідні ознаки об`єктивної сторони складу інкримінованого йому злочину. Відсутня також у діях обвинуваченого, на думку захисника, і суб`єктивна сторона хуліганства.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти апеляції, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляція захисника ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22.12.2006 року за №10, при розгляді кримінальних справ зазначеної категорії, суди мають спрямовувати процес таким чином, щоб усі обставини справи були розглянуті всебічно, повно і об`єктивно, а вирок ґрунтувався лише на доказах, ретельно досліджених у судовому засіданні. Зокрема, необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
Відповідно до п.6 вищезазначеної постанови хуліганство визнають учиненим групою осіб і кваліфікують за ч.2 ст. 296 КК України у разі участі в злочинних діях декількох (двох і більше) виконавців незалежно від того, яка форма співучасті (ст.28 КК) мала місце.
Однак, при розгляді даного кримінального провадження, судом першої інстанції допущена неповнота судового слідства, оскільки не встановлені всі фактичні обставини справи, не встановлені умисел, мотиви, мета та характер дій кожного з учасників хуліганства.
Так, як видно із показань свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 так інших, показань самого обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_9 , 11.10.2014 року, вночі, біля кафе-бару «Древній Русич», що у с. Хмелівка Олевського району відбулася групова бійка, оскільки, як свідки, так і потерпілий суду показали, що у даній сутичці приймали участь від 10 до 20 осіб. Проте місцевим судом не дана належна оцінка їхнім показанням.
Також показання потерпілого ОСОБА_9 , на які послався у вироку суд, не відповідають його дійсним показанням, даним ним під час судового провадження. Зокрема, потерпілий в суді стверджував, що його вдарили по голові саме пляшкою, яка розбилася, а не гострою частиною розбитої скляної пляшки, як зазначено у вироку.
З огляду на викладене, спірний вирок суду не може бути визнаний законним і обґрунтованим, оскільки обставини, які впливають на кваліфікацію вчиненого не були належно досліджені і оцінені.
Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду. Однак апеляційний суд, в даному випадку, позбавлений можливості, скасувавши вирок, ухвалити нове судове рішення, оскільки обмежений вимогами апеляційної скарги.
Виходячи з показань свідків, потерпілого та обвинуваченого, колегія суддів вважає, що саме обвинувачення, яке сформульоване в обвинувальному акті є неконкретним, а тому, керуючись нормами ч.1ст.7, ч.6 ст.9 КПК України, колегія вважає за необхідним скасувати вирок та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
При новому розгляді місцевому суду необхідно врахувати порушення, зазначені в даній ухвалі апеляційного суду, а також перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 415, 9 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Олевського районного суду Житомирської області від 20 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала апеляційного суду не підлягає оскарженню.
Судді: