Справа № 314/2511/14-к Провадження № 1-кс/314/169/2014

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2014 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області, у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

слідчого: ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області лейтенанта міліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури Вільнянського району ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000642 від 17.04.2014р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Вільнянськ, Запорізької області, українцю, громадянину України, який має не повну середню освіту, не працюючому, розлученому, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 2001 р.н., мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 21.03.2014 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

14.05.2014 року слідчий СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області лейтенант міліції ОСОБА_4 за погодженням прокурора прокуратури Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, оскільки існують ризики передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 17.04.2014 року, близько 14-00 год., ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно, перебуваючи в с/т «Металіст», розташованого поблизу с. Гарасівка, Вільнянського району, Запорізької області, в ході раптово виниклого конфлікту, з ОСОБА_7 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, умисно наніс останньому кулаками рук декілька ударів в область голови, від яких потерпілий впав на землю.

Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вихватив з рук у ОСОБА_7 , мобільний телефон «Нокіа-6100», в корпусі чорного кольору, вартістю 500 гривень, та мобільний телефон «Нокіа», в корпусі чорного кольору, вартістю 1500 гривень, після чого з викраденим зник у невідомому напрямку, в результаті чого, відкрито, із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно заволодів вищевказаним майном ОСОБА_7 , завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2000 гривні.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто: «відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно».

На підставі чого органом досудового слідства відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області лейтенант міліції ОСОБА_4 просила обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з тих підстав, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше був судимий, не має власних джерел доходів.

Прокурор в судовому засіданні заявлене клопотання підтримала у повному обсязі і просила його задовольнити. Вказує, що всі вищевказані слідчим обставини свідчать про те, що підозрюваний схильний до вчинення злочинів, належних висновків для себе не робить і є суспільно-небезпечним.

В судовому засіданні ОСОБА_5 заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді арешту, просив суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання в межах наданих суду доказів, суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 є підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000642 від 17.04.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення по ч.2 ст.186 КК України.

14.05.2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення по ч.2 ст.186 КК України.

Згідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим у клопотанні та доданих документів доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, зазначені ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_5 , є особою раніше судимою 21.03.2014 року Вільнянським районним судом був винесений вирок про призначення покарання за вчинення злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді 3-х роки позбавлення років з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову підозрюється у вчинені умисного, корисливого, тяжкого, кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років, ніде не працевлаштований, законних джерел для існування не має, що свідчить про можливість вчинення ним кримінальних правопорушень з метою отримання коштів для існування. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і наступного покарання, підозрюваний ОСОБА_5 , з урахуванням встановлених обставин, може переховуватись від органів досудового розслідування.

Крім цього, необхідно взяти до уваги те, що ОСОБА_5 , не має стійких соціальних зв`язків, офіційно ніде не працевлаштований, існує за рахунок тимчасових, випадкових заробітків, схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень з метою отримання коштів для існування. Вище зазначене свідчить про асоціальну поведінку останнього, та ведення ним аморального образу життя, яке не є загальноприйнятим в суспільних нормах поведінки особи.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, є ризик того, що ОСОБА_5 , буде переховуватися від органів досудового розслідування;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання підозрюваною ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні.

- враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 , не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, застосування відносно останньої запобіжного заходу у вигляді застави не можливе.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 176, ч. 2 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України, вважаю, що при застосуванні до ОСОБА_5 , запобіжного заходу, більш м`якого, ніж взяття під варту строком на 60 днів, запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, неможливе.

Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193, 194, 196,197,202,205,309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області лейтенанта міліції ОСОБА_4 за погодженням прокурора прокуратури Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

ОСОБА_5 , взяти під варту негайно із залу суду.

Строк тримання під вартою обчислювати з 14.05.2014 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 12.07.2014 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

14.05.2014