АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 11-кп/786/104/2013
Категорія ч.3 ст.212 КК - З.Н.Т.
Головуючий у 1-й інстанції
Доповідач ап. інст. Юренко Л. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2013 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді
Юренко Л.А.

суддів Куліша В.М.,
Кисіля А.М.

при секретарі Журі Н.Л.

з участю прокурорів Гомлі О.В.,
Стовбуна В.О.

засуджених ОСОБА_2,
ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4,
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Полтава кримінальне
провадження за апеляційними скаргами
прокурора у кримінальному провадженні,
обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
вирок Київського районного суду міста
Полтава від 26 квітня 2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Київського районного суду
міста Полтава від 26 квітня 2013 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українка,

мешканка міста Полтава, не
судима, -

засуджена за ч.3 ст. 212 КК України до
штрафу в розмірі 255 000 грн. з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням організаційно -
розпорядчих повноважень та
адміністративно -господарських
функцій строком на 2 роки, та, як вказано
у вироку, з конфіскацією майна,

за ч.1 ст. 366 КК України - до штрафу в
розмірі 4250 грн. з позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно - розпорядчих
повноважень та адміністративно
-господарських функцій строком на 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України
шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим призначено
штраф в розмірі 255 000 грн. з позбавленням
права обіймати посади, пов'язані з
виконанням організаційно -
розпорядчих повноважень та
адміністративно -господарських
функцій строком на 2 роки, з
конфіскацією майна.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
українець,

мешканець міста Полтава,
не судимий, -

засуджений за ч.3 ст. 212 КК України до
штрафу в розмірі 255 000 грн. з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням організаційно -
розпорядчих повноважень та
адміністративно -господарських
функцій строком на 2 роки, та, як вказано
у вироку, з конфіскацією майна.

Стягнено з ВАТ «Полтававтормет»
на користь ДПІ у місті Полтава 3479981, 20
грн.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані винними
в умисному ухиленні від сплати
податків, що призвело до фактичного
ненадходження до державного бюджету
коштів у особливо великому розмірі, а
ОСОБА_2 - ще й у службовому підробленні.

Згідно вироку злочини вчинені при
таких обставинах.

ОСОБА_3 перебував на посаді голови
правління ВАТ «Полтававтормет» з 2003
року, а ОСОБА_2 в період 2009 - 2010 років
займала посаду головного економіста,
заступника голови правління. ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 виконували організаційно -
розпорядчі та адміністративно -
господарські функції і будучи
службовими особами суб'єкта
підприємницької діяльності, на яких
покладено обов'язок сплачувати
податки, в період з червня 2009 по
вересень 2010 років умисно ухилились від
сплати податку на додану вартість на
загальну суму 3 479 981 грн.20 коп.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2, завідомо знаючи, що
ВАТ «Полтававтормет» не мало фінансово
-господарських взаємовідносин з
товариствами «ЮРТ-Вторчермет»,
«Потенціал», «Вторметекспорт» та ПП
«Система-Металінвест», а також те, що
металобрухт, придбання якого
відображено в податковому обліку від
імені вказаних товариств, фактично
постачався невстановленими слідством
особами, умисно спільно використали
первинні бухгалтерські документи з
реквізитами зазначених підприємств
для незаконного формування
податкового кредиту.

З метою незаконного отримання права на
податковий кредит та ухилення від
сплати податку на додану вартість
ОСОБА_2 за домовленістю з ОСОБА_3
відобразила в податкових деклараціях з
податку на додану вартість ВАТ
«Полтававтормет», поданих до ДПІ у
місті Полтава, дані неіснуючих
господарських операцій з зазначеними
підприємствами.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 віднесли до складу
податкового кредиту з податку на
додану вартість неіснуючі фінансово -
господарські взаємовідносини з ПП
«Система - Металінвест» та ухилились
від сплати податку в таких розмірах:

- в червні 2009 року на суму125000грн,

- в липні 2009 року на суму 206902, 29 грн.,

- в серпні 2009 року на суму 156117, 62
грн.,

- у вересні 2009 року на суму 240678, 98
грн.

- в жовтні 2009 року на суму 272856, 11
грн.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 віднесли до складу
податкового кредиту з податку на
додану вартість неіснуючі фінансово -
господарські взаємовідносини з ТОВ
«Потенціал» та ухилились від сплати
податку в таких розмірах:

- в листопаді 2009 року на суму 174314, 65
грн.,

- у грудні 2009 року на суму 292225, 81
грн.,

- в січні 2010 року на суму 159969, 03 грн.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 віднесли до складу
податкового кредиту з податку на
додану вартість неіснуючі фінансово -
господарські взаємовідносини з ТОВ
«ЮРТ-Вторчермет» та ухилились від
сплати податку в таких розмірах:

- у лютому 2010 року на суму 102333,86грн.,

- в березні 2010 року на суму 221067, 20
грн.,

- в квітні 2010 року на суму 291942, 43
грн.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 віднесли до складу
податкового кредиту з податку на
додану вартість неіснуючі фінансово -
господарські взаємовідносини з ТОВ
«Вторметекспорт» та ухилились від
сплати податку в таких розмірах:

- в травні 2010 року на суму 378049, 53
грн.,

- в червні 2010 року на суму 153338,18
грн.,

- в липні 2010 року на суму227900, 28 грн.,

- в серпні 2010 року на суму 449223, 69
грн.,

- у вересні 2010 року на суму 28061, 55
грн.

Всього за період з червня 2009 по
вересень 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
умисно ухилились від сплати до бюджету
податку на додану вартість на загальну
суму 3 479 981, 20 грн., що в 9483 рази
перевищує встановлений
неоподаткований мінімум доходів
громадян та призвело до ненадходження
до бюджету коштів у особливо великих
розмірах.

Крім того, як зазначено у вироку, в
результаті дій заступника голови
правління, головного економіста ВАТ
«Полтававтормет» ОСОБА_2, які виявилися
у внесенні до офіційних документів
завідомо неправдивих відомостей, до
бюджету не надійшло податку на додану
вартість в сумі 3 479 981, 20 грн.

В апеляційній скарзі прокурора у
кримінальному провадженні ставиться
питання про скасування вироку через
м'якість призначеного ОСОБА_3 та ОСОБА_2
покарання. Прокурор посилається на те,
що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вчинили тяжкий
злочин, в результаті якого до бюджету
не надійшли кошти в особливо великому
розмірі. Просить постановити новий
вироку, яким призначити ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 кожному за ч.3 ст. 212 КК України
покарання у вигляді штрафу в розмірі
20000 неоподаткованих мінімумів доходів
громадян з позбавленням права обіймати
посади, пов'язані з виконанням
організаційно - розпорядчих
повноважень та адміністративно
-господарських функцій на 2 роки, та з
конфіскацією майна, а ОСОБА_2 за ч.1 ст.366
КК України призначити штраф у розмірі
200 неоподаткованих мінімумів доходів
громадян з позбавленням права обіймати
посади, пов'язані з виконанням
організаційно - розпорядчих
повноважень та адміністративно
-господарських функцій на 2 роки. В силу
ст.70 КК України призначити ОСОБА_2
штрафу в розмірі 20000 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням організаційно -
розпорядчих повноважень та
адміністративно -господарських
функцій на 2 роки, та з конфіскацією
майна.

В апеляційній скарзі
обвинувачена ОСОБА_2 просить вирок
скасувати, провадження по справі
закрити за відсутністю в її діях складу
злочину.

ОСОБА_2 стверджує, що висновок суду про
те, що вона достовірно знала що ВАТ
«Полтававтормет» не мало фінансово -
господарських зв'язків з товариствами
«ЮРТ-Вторчермет», Вторметекспорт»,
«Потенціал» та ПП
«Система-Металінвест.», не ґрунтується
на матеріалах справи. Вона не формувала
податкові декларації з ПДВ щодо цих
підприємств і не давала таких вказівок,
ці документи готувала бухгалтерія на
чолі з головним бухгалтером
товариства. Податкові накладні з
вказаних товариств не вилучались, в
задоволенні клопотання про це було
відмовлено, зустрічних документальних
звірок з цими підприємствами не
проводилось. Зазначає, що ВАТ
«Полтававтормет» безпосередньо
перевезенням металобрухту не
займалось. Металобрухт доставлявся до
них або транспортом продавця, або їх
дочірнім підприємством
«ВторметПолтава», яке є відокремленою
юридичною особою. Перевірки того, чи
перевозився металобрухт або продавцем,
або підприємством «ВторметПолтава», не
проводилась. Вона не підписувала
жодних документів первинного обліку (
товарно - транспортні накладні, добові
та місячні відомості, накладні на
отримання товару). В справі відсутні
докази того, що вона була обізнана з
фактами отримання металобрухту від
невстановлених слідством осіб і мала
до цього відношення. Судом залишено
поза увагою той факт, що в період червня
2009 - вересня 2010 року ВАТ
«Полтававтормет» не мало податкових
зобов'язань зі сплати ПДВ на суму 3 479
981 грн.20 коп. Їх товариство
розраховувалось шляхом безготівкової
оплати за отримання металобрухту із
зазначеними підприємствами, в суму
вартості товару було включено ПДВ. Цей
факт встановлено під час досудового
слідства. Стверджує, що оскільки в
період червня 2009 - вересня 2010 років
товариства «ЮРТ-Вторчермет»,
Вторметекспорт», «Потенціал» та ПП
«Система-Металінвест» перебували на
обліку в органах ДПІ в якості платника
податків, то саме на ці підприємства
було покладено законом обов'язок
сплати податку на загальну суму 3 479
981 грн.20 коп. Про реальність операцій
постачання металобрухту свідчить той
факт, що товариствами «ЮРТ-Вторчермет»,
Вторметекспорт», «Потенціал» та ПП
«Система-Металінвест.» включено в свої
податкові зобов'язання зі сплати ПДВ
на суму 3 479 981 грн.20 коп., про що
свідчать дані Звітної форми інформації
по платнику ПДВ в розрізі контрагентів
на рівні ДПА України, дані про що
містяться в матеріалах провадження.

Крім того, обвинувачена зазначає, що
висновок почеркознавчої експертизи є
недопустимим, бо експерт, який надав
експертний висновок, не був наділений
повноваженнями на виконання таких
експертиз. Оскільки недопустима
почеркознавча експертиза лягла в
основу судово - економічної експертизи,
то і цей висновок є недопустимим.
Вказує на порушення при проведенні
Акту позапланової податкової
перевірки та Висновку начальника
УБВДОЗІП ДПС у Полтавській області.

Крім того, ОСОБА_2 стверджує, що
викладені у вироку суду показання
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9
та ОСОБА_10 не відповідають дійсним
показанням, які давали ці свідки в
судовому засіданні.

Вважає, що ухилення від сплати податку
допустило не ВАТ «Полтававтормет», а
«ЮРТ-Вторчермет», Вторметекспорт»,
«Потенціал» та ПП
«Система-Металінвест.»

Обвинувачений ОСОБА_3 просить вироку
скасувати, провадження по справі
закрити за відсутністю в його діях
складу злочину.

Обґрунтовуючи апеляцію, фактично
посилається на ті ж обставини, які
викладені у апеляційній скарзі ОСОБА_2.
Звертає увагу на те, що в матеріалах
провадження знаходяться всі письмові
договори купівлі- продажу металобрухту
між ВАТ «Полтававтормет» та
товариствами «ЮРТ-Вторчермет»,
«Вторметекспорт», «Потенціал» та ПП
«Система-Металінвест», а також
первинні документи про здійснення цих
угод, бухгалтерські документи про
безготівкову оплату ВАТ
«Полтававтормет» отриманого
металобрухту. Зазначає, що суд
безпідставно не звернув увагу на той
факт, що товариства «ЮРТ-Вторчермет»,
Вторметекспорт», «Потенціал» та ПП
«Система-Металінвест» включили у своє
податкове зобов'язання зі сплати
податку за період червня 2009 - вересня 2010
років суму в розмірі 3 479 981, 20 грн. з
отриманої оплати за поставлений
металобрухт на ВАТ «Полтававтормет»,
про що є відповідні документи в наданих
суду матеріалах провадження. Зазначає,
що всі первинні документи вказаних
товариств мають відповідні реквізити,
печатки. Почеркознавчою експертизою
встановлено, що ні він, ні ОСОБА_2 не
вносили відомостей в первинні
документи бухгалтерського та
податкового обліку, а він не підписував
жодного такого документу. Його
неодноразові клопотання про
проведення зустрічних документальних
перевірок між ВАТ «Полтававтормет» та
товариствами «ЮРТ-Вторчермет»,
Вторметекспорт», «Потенціал» та ПП
«Система-Металінвест» відхилялись на
ждосудовому слідстві до тих пір, поки
можливість таких перевірок була
втрачена. Вважає, що без проведення
таких перевірок акти ДПА та похідні
від них висновки експертизи є
необґрунтованими та однобічними. До
того ж він був позбавлений органами
досудового слідства права надати для
експертизи свої питання, оскільки не
був ознайомлений з постановою про її
призначення. Стверджує, що органом
досудового слідства не
встановлювалось чи перевозився
металобрухт до ВАТ «Полтававтормет»
транспортом «ЮРТ-Вторчермет»,
Вторметекспорт», «Потенціал» та ПП
«Система-Металінвест».

Як ОСОБА_2, так і ОСОБА_3 просять про
скасування застосованих до них заходів
забезпечення кримінального
провадження.

ОСОБА_2 просить скасувати запобіжний
захід у вигляді застави в розмірі 22 000
грн., повернувши її, та скасувати
постанову слідчого СВ ПМ ДПІ у місті
Полтава від 18.7.2012 року про накладення
арешту на її майно.

ОСОБА_3 просить скасувати запобіжний
захід у вигляді застави в розмірі 17
000 грн., повернувши її, та скасувати
постанову слідчого СВ ПМ ДПІ у місті
Полтава від 18.7.2012 року про накладення
арешту на його майно.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
виступи прокурорів Гомлі О.В. та
Стовбуна В.О., які, не підтримуючи
апеляцію прокурора, просили про
залишення вироку без змін, доводи
засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_2 та їх
захисників адвокатів ОСОБА_4 і ОСОБА_5,
які, підтримуючи апеляції
обвинувачених, стверджували, що аналіз
досліджених в судовому засіданні
доказів свідчить про непричетність
кожного із обвинувачених до вчинення
вказаних у вироку злочинів, та просили
про скасування вироку та закриття
провадження по справі за відсутністю
складу злочину, а також про скасуваня
заходів забезпечення кримінального
провадження, перевіривши матеріали
провадження, та мотиви поданих
апеляційних скарг, вважає, що
апеляційна скарга прокурора у
кримінальному провадженні задоволена
бути не може, а апеляційні скарги
обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 212 КК України ухилення
від сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів), що входять в
систему оподаткування, вчинене
службовою особою, що призвело до
ненадходження до бюджету коштів у
відповідних розмірах, є злочином, якщо
ці дії вчинені умисно.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 15 від 8.10. 2004 року «Про деякі
питання застосування законодавства
про відповідальність за ухилення від
сплати податків, зборів, інших
обов'язкових платежів» роз'яснено, що
про наявність умислу на ухилення від
сплати податків може свідчити факт
перекручування податкового обліку в
обліковій або звітній документації,
ведення подвійного обліку, тощо.

Однак в судовому засіданні не було
встановлено факту умисного
перекручування ОСОБА_3 та ОСОБА_2
податкового обліку в податковій чи
звітній документації.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заперечували свою
причетність до ухилення від сплати
податків і заявили, що працюючи у ВАТ
«Полтававтормет», вони виконували
покладені на них посадові обов'язки і
підписуючи підготовлені бухгалтерією
податкові накладні, були впевнені, що
вони відповідають дійсності.
Відношення до оформлення первинних
бухгалтерських документів ( накладних
на отримання металобрухту, товаро -
транспортних накладних і т.п.) не мали,
їх не оформляли і не підписували.

ОСОБА_3 заявив, що всі договори
укладались як їх оформленням з
представником контрагента, та к і
шляхом надіслання контрагентам одного
із двох екземплярів договору. У разі
погодження з умовами один підписаний
екземпляр разом із відповідними
документами, повертався до товариства.
На підставі таких укладених договорів
до ВАТ «Полтававтормет» постачався
металобрухт, оформленням та оплатою
якого займались працівники
відповідних підрозділів товариства(
цехи, бухгалтерія, економічні відділи
та інші).

ОСОБА_2, підтверджуючи показання
ОСОБА_3, пояснила, що як заступник
голови правління мала право у його
відсутність підписувати документи
товариства, в тому числі і податкові
накладні. Будучи головним економістом,
доводила до відома начальників цехів
плани заготівлі металобрухту. Порядок
укладення договорів з товариствами
«ЮРТ-Вторчермет», Вторметекспорт»,
«Потенціал» та ПП
«Система-Металінвест.» не відрізнявся
від порядку укладення таких же
договорів з іншими підприємствами, які
постачали металобрухт. Ніякого
відношення до перекручування
податкового обліку в обліковій або
звітній документації чи до ведення
подвійного обліку не мала і вважає, що
таких фактів за час її роботи у ВАТ
«Полтававтормет» не було і не могло
бути.

Приведені показання ОСОБА_3 та ОСОБА_2
не були спростовані в судовому
засіданні.

Зазначивши у вироку, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 використали первинні
бухгалтерські документи з реквізитами
«ЮРТ-Вторчермет», Вторметекспорт»,
«Потенціал» та ПП
«Система-Металінвест» для незаконного
формування податкового кредиту, суд не
вказав у чому виявилась незаконність
такого використання, а також не
встановив та не вказав у вироку які
саме незаконні дії вчиняли ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 з цими первинними документами.
Докази щодо незаконності використання
обвинуваченими зазначених документів
суду не були надані.

Якщо первинними бухгалтерськими
документами «ЮРТ-Вторчермет»,
Вторметекспорт», «Потенціал» та ПП
«Система-Металінвест» суд вважав
накладні з усіма заповненими
необхідними реквізитами цих
контрагентів (штампами, печатками,
підписами, даними про кількість
отриманого металобрухту, його
вартість, тощо), та товаротранспортні
накладні про доставку металобрухту до
ВАТ «Полтававтормет», то він мав би
встановити та вказати у вироку яким
чином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 використовували
ці документи, у чому виявилось, як
зазначив суд, незаконне їх
використання, які правила
бухгалтерського обліку були при цьому
порушені та чи були поінформовані
обвинувачені про порушення, допущені
при оформленні первинних документів.

Якщо ж суд мав на увазі лише бланки
первинних документів «ЮРТ-Вторчермет»,
Вторметекспорт», «Потенціал» та ПП
«Система-Металінвест», то він мав би
перевірити та встановити яким чином
такі бланки потрапили до
обвинувачених, звідки на бланках
з'явились штампи, підписи та печатки,
хто вносив у бланки дані про отримання
металобрухту та на яку суму.

Зазначені питання не з'ясовувались і
під час досудового розслідування. Не
було перевірено і те, чи дійсними є
штампи та печатки на первинних
документах. Факт їх підробки по справі
не встановлений.

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про
проведення зустрічних перевірок з
питань з'ясування дійсності фінансово
- господарських операцій між ВАТ
«Полтававтормет» та «ЮРТ-Вторчермет»,
Вторметекспорт», «Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест» під час
проведення досудового слідства було
відмовлено і як вказано в Акті №
2156/22-5/0019313 позапланової невиїзної
документальної перевірки ВАТ
«Полтававтормет» від 30.7.2012 року, на яку
послався суд, можливість такої
перевірки втрачена.

/ т.29,
а.с.24 - 26. /

Висновками почеркознавчих
експертиз встановлено, що ні ОСОБА_3, ні
ОСОБА_2 не вносили в отримані від
«ЮРТ-Вторчермет», «Вторметекспорт»,
«Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест» документи
первинного бухгалтерського обліку та у
товаро - транспортні накладні
відповідні записи та не підписували їх.

Доказів причетності ОСОБА_3 та ОСОБА_2
до заповнення реквізитів в накладних
на отримання металобрухту від
зазначених підприємств та до товаро -
транспортних накладних щодо його
транспортування суду не надано.

Не встановлено і те хто саме вносив у
зазначені документи дані про
кількість, якість, ціну та інші
реквізити про отримання металобрухту
та хто підписував первинні документи.

Посилання суду на те, що директори
«ЮРТ-Вторчермет», «Вторметекспорт»,
«Потенціал» та ПП
«Система-Металінвест» не підписували
первинні документи про постачання
металобрухту, не свідчить про те, що це
зробили обвинувачені.

З показань свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6 та
ОСОБА_10 - відповідно начальника
Полтавської дільниці ВАТ
«Полтававтормет», майстра
Полтавського цеху ВАТ«Полтававтормет»
та начальника Кременчуцького цеху
«Полтававтормет» вбачається, що вони
та їх підлеглі - майстри, бухгалтери
підписували первинні документи про
отримання металобрухту ( накладні, акти
прийому, товаро - транспортні накладні
та інші документи бухгалтерської
звітності). На підставі таких
документів складались місячні та
добові звіти про отримання
металобрухту, які подавались в
бухгалтерію товариства.

Аналогічним чином первинні документи (
накладні, товаро-транспортні накладні
на відправку та перевезення
металобрухту, тощо) мали б підписувати
та складати не директори
«ЮРТ-Вторчермет», Вторметекспорт»,
«Потенціал» та ПП
«Система-Металінвест», а відповідні
працівники: начальники цехів, майстри,
бухгалтери та інші, в обов'язки яких
входило оформлення документів на
відправку металобрухту, однак це
питання не перевірялось і відповідні
особи не встановлювались.

Поза увагою суду залишились показання
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що ВАТ
«Полтававтормет» безпосередньо
перевезення металобрухту не
здійснювало. Металобрухт поставлявся в
залежності від умов контракту або
транспортом продавця, або іншими
транспортними підприємствами, в тому
числі - транспортом дочірнього
підприємства ВАТ «Полтававтормет» -
«ВторметПолтава».

Між тим, взаємоперевірки між дочірнім
підприємством «ВторметПолтава» та
«ЮРТ-Вторчермет», Вторметекспорт»,
«Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест» щодо питань
транспортування металобрухту до ВАТ
«Полтававтормет» не проводились.

При таких обставинах посилання суду на
показання свідків - водіїв ВАТ
«Полтававтормет» ОСОБА_12 та ОСОБА_13
про те, що вони не перевозили
металобрухт з міст Запоріжжя та
Луганськ, а також із Запоріжської
області, ( місць розташування
«ЮРТ-Вторчермет», «Вторметекспорт»,
«Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест»), не свідчить про
відсутність таких поставок.

По справі залишилось не перевіреним
чи перевозився металобрухт до ВАТ
«Полтававтормет» транспортом
зазначених вище фірм.

З показань в судовому засіданні свідка
ОСОБА_12, який в період 2009 - 2010 років
працював водієм «ВторметПолтава»,
вбачається, що ОСОБА_2 не мала
відношення до отримання металобрухту і
не давала йому вказівок щодо
заповнення первинних документів, в
тому числі товаро - транспортних
накладних про отримання металобрухту.

Посилання суду на показання свідка
ОСОБА_15 про те, що автомобілем Камаз-5511»
днз НОМЕР_1 в період 2009 - 2010 років
металобрухт не перевозився до ВАТ
«Полтававтормет», не є доказом
причетності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до
злочину і лише свідчить про допущену
судом поверховість при перевірці даних
обставин.

Суд не перевірив і не вказав у вироку
про перевозку якого металобрухту та по
яким товаротранспортним накладним
йдеться мова.

Як заявив в судовому засіданні свідок
ОСОБА_15 на період 2009 - 2010 років ВАТ
«Полтавське АТП 15354» перебувало в
стадії банкрутства і перевозками не
займалось.

Разом з тим суд залишив поза увагою
матеріали кримінального провадження,
згідно яких металобрухт по
товаротранспортним накладним від 12 та
24 лютого 2010 року перевозився не
автомобілем «Камаз-5511» днз НОМЕР_1, а
автомобілем «Камаз-5511» днз НОМЕР_2 під
керуванням водія автопідприємства ТК
«Таурус» ОСОБА_16

/ т.11, а.с. 78, 79,
80,81,83 /

Водій ОСОБА_16 слідством не
встановлювався та не допитувався.

Судом встановлена наявність письмових
договорів купівлі - продажу
металобрухту між товариством
«Полтававтормет» та товариствами
«ЮРТ-Вторчермет», «Вторметекспорт»,
«Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест», згідно яких
оплата металобрухту повинна
здійснюватись по отриманні товару у
безготівковій формі.

Залишилось поза увагою суду і те, що
твердження обвинувачених що ВАТ
«Полтававтормет» не ухилялось від
сплати податку і що такі дії могли
вчинили товариства «ЮРТ-Вторчермет»,
Вторметекспорт», «Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест», не суперечить
матеріалам судового провадження.

Відповідно до копій свідоцтв про
реєстрацію товариства
«ЮРТ-Вторчермет», Вторметекспорт»,
«Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест» станом на
червень 2009 - вересень 2010 років
зареєстровані як платники податків.

Як встановлено виписками з
банківських рахунків, ВАТ
«Полтававтормет» перерахувало в
безготівковому порядку на користь
«ЮРТ-Вторчермет», Вторметекспорт»,
«Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест» вартість
отриманого металобрухту з включенням у
неї ПДВ на суму 3 479 981, 20 грн.

При таких обставинах твердження
обвинувачених про необхідність сплати
податку зазначеними фірмами, а не ВАТ
«Полтававтормет», відповідає як
наявним у провадженні доказам, так і
чинному законодавству.

Відповідно до п.1.3, ст.1 Закону України
«Про ПДВ», платником податку виступає
особа, яка зобов'язана здійснювати
утримання та внесення до бюджету
податку, що сплачується покупцем, в
даному випадку - покупцем виступало ВАТ
«Полтававтормет».

Оскільки по справі встановлено, що ВАТ
«Полтававтормет» оплатило
«ЮРТ-Вторчермет», «Вторметекспорт»,
«Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест» вартість
отриманого металобрухту з включенням у
неї ПДВ на загальну суму 3 479 981,. 20
грн., то на вказаних продавців
покладено законом обов'язок сплати
вказаного податку.

З даних Звітної форми «деталізованої
інформації по платнику ПДВ щодо
результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
вбачається, що «ЮРТ-Вторчермет»,
Вторметекспорт», «Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест» включили у свої
податкові зобов'язання зі сплати
податку в період червня 2009 - вересня 2010
років із отриманої від ВАТ
«Полтававтормет» оплати за
металобрухт ПДВ на загальну суму 3 479
981, 20 грн.

/ т.1, а.с. 133- 148 /

Аналіз приведених доказів свідчить, що
твердження обвинувачених, про те, що
вони не ухилялись від сплати податку і
що таке ухилення допущено товариствами
«ЮРТ-Вторчермет», «Вторметекспорт»,
«Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест», відповідає
приведеним доказам і не спростоване в
судовому засіданні.

Крім того, висновок суду про
причетність ОСОБА_2 до умисного
ухилення від сплати податків, містить
істотні суперечності.

Так, вказавши у вироку, що вина ОСОБА_2
підтверджена вилученими 26.4.2012 року у
ДПІ м. Полтава податковими
деклараціями, які вона підписала, суд
зазначив, що до цих податкових
накладних службові особи підприємства
вносили завідомо неправдиві відомості
з метою ухилення від сплати ПДВ до
бюджету.

Разом з тим, у справі не встановлено і
судом не вказано хто саме з посадових
осіб вносив у податкові декларації
завідомо неправдиві відомості з метою
ухилення від сплати ПДВ та чи знала про
це ОСОБА_2, підписуючи декларації.

По справі встановлено, що в зазначений
період ОСОБА_3 податкових декларації не
підписував.

Твердження обвинувачених про те, що
вони не знали і не могли знати що в
податкові декларації могли бути
внесені неправдиві відомості, не
спростоване.

Навпаки, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стверджували,
що ВАТ «Полтававтормет» не ухилялось
від сплати податку і що це могли
зробити посадові особи
«ЮРТ-Вторчермет», «Вторметекспорт»,
«Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест», однак ця заява
не перевірялась ні в судовому
засіданні, ні на досудовому слідстві.

Відповідно до п.п.7.2.3., п 7.2 ст. 7 Закону
України «Про ПДВ» податкова накладна
складається продавцем у двох
примірниках, один з яких надається
покупцю - в даному випадку ВАТ
«Полтававтормет», а інший залишається
у поставщика.

Для перевірки того, чи були внесені в
податкові накладні у ВАТ
«Полтававтормет» неправдиві відомості
і чи відповідають дані цих накладних
другому примірнику податкової
накладної, залишеної у себе продавцями
- «ЮРТ-Вторчермет», Вторметекспорт»,
«Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест», слід було б
провести документальну звірку цих двох
примірників. Однак клопотання ОСОБА_3
про витребування та приєднання до
матеріалів провадження податкових
накладних вказаних фірм та підприємств
органом досудового слідства було
відхилено і відповідні перевірки не
проводились. Можливість перевірки
вказаних питань втрачена.

Свідок ОСОБА_9 - головний бухгалтер ВАТ
«Полтававтормет» підтвердила в
судовому засіданні, що ні ОСОБА_2, ні
ОСОБА_3 не давали їй вказівок про
внесення до податкових накладних
відомостей, які б відрізнялись від
документів первинної звітності.
Місячні та добові відомості про здачу
металобрухту оформляли, підписували та
здавали до обліку начальники цехів. В
добових відомостях вказувались
контрагенти, від яких отримували
металобрухт, його кількість. На
підприємстві проводились
інвентаризації, документальна ревізія.
Нестач ні матеріально - товарних
цінностей, ні грошових коштів не було.
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не могли
проконтролювати від кого саме
прийнятий металобрухт.

Посилаючись на показання свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_10- відповідно
начальника Полтавської дільниці ВАТ
«Полтававтормет», майстра
Полтавського цеху ВАТ«Полтававтормет»
та начальника Кременчуцького цеху
«Полтававтормет» як на докази
причетності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до
ухилення від сплати податків, суд не
з'ясував та не вказав про які саме
незаконні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_2 йдеться
мова та чи мають такі дії причинний
зв'язок з обвинуваченням в ухиленні від
сплати податків.

Крім того, приводячи показання
зазначених свідків, суд залишив поза
увагою, що у відповідністю з вимогами
ст.22, 23 КПК України він мав аналізувати
показання свідків, які були отримані в
судовому засіданні, а не на дані
досудового розслідування.

Так, свідок ОСОБА_10 показав суду, що з
контрагентів, які поставляли
металобрухт до Кременчуцького цеху,
він пам'ятає лише Кременчуцькі
підприємства, первинні документи яких
підписував. Фактів отримання
металобрухту від інших підприємств, в
тому числі і від «ЮРТ-Вторчермет»,
«Вторметекспорт», «Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест» не пам'ятає. Були
випадки, коли первинні документи,
накладні про отримання металобрухту
підписував не він, а інші працівники
цеху - майстри, бухгалтер.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7,
ОСОБА_6 та ОСОБА_10 показали, що вони та
їх підлеглі - майстри, бухгалтери
підписували первинні документи про
отримання металобрухту (накладні, акти
прийому, товаро - транспортні накладні
та інші документи бухгалтерської
звітності). На підставі таких
документів складались місячні та
добові звіти, які подавались в
бухгалтерію товариства.

ОСОБА_7 пояснив, що йому відомо про
здачу металобрухту від
«ЮРТ-Вторчермет», «Вторметекспорт»,
«Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест», але з
директорами цих фірм не знайомий.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_10
пояснили, що адміністрація товариства
націлювала на прийняття металобрухту
на лише від підприємств, а й від
фізичних осіб, з якими розраховувались
готівкою. Кілька разів ОСОБА_2 видавала
готівку для таких розрахунків.
Представники контрагентів іноді
приїздили з документами, а іноді без
них, в такому випадку документація
оформлялась пізніше по записам у
корінцях накладних.

Кожен із свідків не зміг сказати
скільки металобрухту було заготовлено
від фізичних осіб та яка сума грошей
виплачена при цьому. Разом з тим, свідки
заявили, що неправдиві відомості до
накладних вони не вносили.

Показання зазначених свідків про те, що
за постачання металобрухту вони
розраховувались з фізичними особами
готівкою, яку отримували від ОСОБА_2,
остання заперечувала.

ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 пояснили, що
не підраховували кількість
металобрухту, заготовленого від
фізичних осіб та не змогли назвати суму
грошей, отриманих від ОСОБА_2 для
розрахунку, але пояснили, що це було
кілька разів. Разом з тим, зазначені
свідки заперечували оформлення ними
безтоварних накладних від будь - яких
підприємств.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заявили,
що коли б їх підприємство оплачувало
фізичним особам за поставлений
металобрухту суму, ПДВ з якої складає
інкриміновану їм несплату податку в
розмірі 3 479 981,20 грн., то таким
особам ВАТ«Полтававтормет» повинно
було б заплатити суму близько 18 000 000
грн., і на таку суму товариство мало б
нестачу. Разом з тим в судовому
засіданні встановлена відсутність
нестач грошових коштів в
ВАТ«Полтававтормет».

Заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відсутність
у товаристві нестач, в тому числі
грошових коштів, підтверджені
показаннями свідка ОСОБА_9 - головного
бухгалтера, а також даними актів
перевірки ВАТ«Полтававтормет».

Посилання суду на показання свідка
ОСОБА_18 - заступника головного
бухгалтера ВАТ«Полтававтормет, не
відповідають її показанням, отриманим
в судовому засіданні.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_18
показала, що податкові звіти
складались бухгалтерією на підставі
реєстру про отримання металобрухту і
подавались на підпис ОСОБА_3, або
ОСОБА_2. У ОСОБА_2 як головного
економіста концентрувались підписані
угоди і при необхідності бухгалтерія
брала реквізити контрагентів. Серед
інших контрагентів були і фірми
«ЮРТ-Вторчермет», «Вторметекспорт»,
«Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест». Ці фірми
постачали металобрухт, за що їм
перераховувались безготівково кошти.
Податкові декларації підписували
головний бухгалтер і директор, а у разі
їх відсутності - вона та ОСОБА_2. Таких
фактів не було, щоб ОСОБА_2 окремо від
інших постачальників надавала
реквізити «ЮРТ-Вторчермет»,
Вторметекспорт», «Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест».

ославшись як на доказ причетності
обвинувачених до ухилення від сплати
податку на Висновок № 9/00193134/35-129 від
17.2.2012 року УБВДОЗШ ДПС у Полтавській
області, Акт № 2156/22-5/00193134 від 30.7.2012 року
позапланової документальної перевірки
ВАТ «Полтававтормет» та висновок
судово - економічної експертизи № 937
від 24.9.2012 року, в основу яких були
покладені дані про те, що первинні
документи про постачання металобрухту
до ВАТ«Полтававтормет» були підписані
не директорами товариств
«ЮРТ-Вторчермет», Вторметекспорт»,
«Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест», а іншими
особами, суд залишив поза увагою, що
вказані вище висновки отримані без
встановлення осіб, які вносили в
первинні документи обліку дані про
постачання та отримання металобрухту
та їх підписували, без проведення
зустрічних документальних перевірок,
якими було б перевірено існування
фінансово - господарських зв'язків між
зазначеними товариствами та ВАТ
«Полтававтормет», а також без
перевірка того чи відповідають дані,
викладені у податкових накладних ВАТ
«Полтававтормет», даним податкових
накладних «ЮРТ-Вторчермет»,
Вторметекспорт», «Потенціал» і ПП
«Система-Металінвест».

Без перевірки вказаних питань висновки
перевірки № 9/00193134/35-129 від 17.2.2012 року
УБВДОЗШ ДПС у Полтавській області, Акту
№ 2156/22-5/00193134 від 30.7.2012 року
позапланової документальної перевірки
ВАТ «Полтававтормет» та висновку
судово - економічної експертизи № 937
від 24.9.2012 року є неповними та
передчасними.

В судовому засіданні встановлено, що
можливість проведення зазначених
перевірок втрачена.

Крім того, суд не дав оцінки тому, що при
проведенні вказаних вище
документальних перевірок та судово -
економічної експертизи орган
досудового розслідування залишив поза
увагою і не перевірив дані Звітної
форми «деталізованої інформації та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»,
згідно яких в період з червня 2009 по
вересень 2010 років «ЮРТ-Вторчермет»,
Вторметекспорт», «Потенціал» та ПП
«Система-Металінвест.» включили у свої
податкові зобов'язання зі сплати ПДВ на
загальну суму 3 479 981, 20 грн.
внаслідок поставленого до ВАТ
«Полтававтормет» металобрухту, а також
те, що зазначені фірми зареєстровані як
платники податку.

/ т.1, а.с. 133-148 /

Крім того, судом допущені порушення
існуючого Кримінального
процесуального кодексу України при
оцінці показань обвинуваченого ОСОБА_3
та при допиті свідків ОСОБА_10, ОСОБА_7.

Так, суд всупереч вимогам ст.22, 23 КПК
України, перевіряючи показання ОСОБА_3
щодо існуючих у ВАТ «Полтававтормет»
правил укладання угод на поставку
металобрухту, взяв за основу вироку не
покази обвинуваченого, отримані в
судовому засіданні, а послався на
матеріали досудового розслідування з
цього питання.

Аналогічним чином при допиті в суді
свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_6 останніх
повертали до показань, даних на
досудовому слідстві.

Аналіз приведених обставин свідчить
про те, що у суду було недостатньо
доказів для доведення винуватості
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в умисному ухиленні
від сплати податку.

Не мав суд достатньо доказів і для
висновку про вчинення ОСОБА_2 злочину,
передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

У вироку зазначено, що ОСОБА_2 в період
червня 2009 - вересня 2010 років вносила до
офіційних документів завідомо
неправдиві відомості, в результаті
чого було не сплачено ПДВ на загальну
суму 3 479 981,20 грн.

Разом з тим, суд не вказав у які саме
офіційні документи ОСОБА_2 вносила
завідомо неправдиві відомості та
залишив поза увагою висновок
почеркознавчої експертизи про те, що
відомості в документах бухгалтерської
звітності ОСОБА_2 не вносились.

Крім того, у вироку суду зазначено, що
ОСОБА_2 підписувала податкові
декларації, у які службові особи
підприємства вносили завідомо
неправдиві відомості з метою ухилення
від сплати ПДВ до бюджету.

Разом з тим, у справі не встановлено і
судом не вказано хто саме з посадових
осіб вносив у податкові декларації
завідомо неправдиві відомості з метою
ухилення від сплати ПДВ, та чи знала про
це ОСОБА_2, підписуючи їх.

Твердження ОСОБА_2 про те, що підписуючи
податкові накладні, вона не знала і не
могли знати, що в них можуть бути
внесені неправдиві відомості, не
спростоване.

В судовому засіданні не доведена
причетність ОСОБА_2 до внесення до
офіційних документів завідомо
неправдивих відомостей.

Аналіз приведених доказів свідчить,
про те, що викладений у вироку висновок
суду не відповідає фактичним
обставинам кримінального провадження,
що в силу ст. 409, 411 КПК України є
підставою для його скасування.

В судовому засіданні не була доведена
причетність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
вчинення інкримінованого кожному із
них злочинів, у звязку з чим вирок суду
в силу ст. 417, п.3. ч.1 ст. 284 КПК України
підлягає скасуванню, а кримінальне
провадження - закриттю, оскільки не
встановлені достатні докази для
доведення їх винуватості в суді і
вичерпані можливості їх отримання.

У зв'язку з необхідністю закриття
кримінального провадження, колегія
суддів у відповідністю з вимогами ст.
ст. 407, 203, ч.4 ст.174 КПК України
постановляє рішення про припинення дії
запобіжних заходів та арешта майна
щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Скасувати обрані щодо ОСОБА_2
процесуальні заборони та припинити
дію:

-ухвали Октябрьского районного суду
міста Полтава від 19 жовтня 2012 року про
обрання запобіжного заходу у вигляді
застави в сумі 22 000 грн., повернувши
її ОСОБА_2;

-постанови слідчого СВ ПМ ДПІ у місті
Полтава від 17 жовтня 2012 року про

накладення арешту на майно - житловий
будинок, розташований на АДРЕСА_1.

Скасувати обрані щодо ОСОБА_3
процесуальні заборони та припинити
дію:

-ухвали Октябрьского районного суду
міста Полтава від 19 жовтня 2012 року про
обрання запобіжного заходу у вигляді
застави в сумі 17 000 грн., повернувши
її ОСОБА_3;

-постанови слідчого СВ ПМ ДПІ у місті
Полтава від 18 жовтня 2012 року про

накладення арешту на майно - саморобний
причіп, 92004), ДНЗ НОМЕР_3 та легкові
автомобілі Volkswagen ДНЗ ( 2011) НОМЕР_4 та
Mercedes - bens ( 2001) ДНЗ НОМЕР_5.

Оскільки не встановлені достатні
докази для доведеності винуватості
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в суді і вичерпані
можливості їх отримання, вирок
підлягає скасуванню, а кримінальне
провадження в силу п.3 ч.1 ст. 284 КПК
України - закриттю.

Керуючись ст. 407, 417, п.3 ч.1 ст. 284 КПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у
кримінальному провадженні залишити
без задоволення, апеляційні скарги
обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3
частково задовольнити.

Вирок Київського районного суду міста
Полтава від 26 квітня 2013 року про
обвинувачення ОСОБА_3 за ч.3 ст.212 КК
України та ОСОБА_2 за ч.3 ст. 212, ч.1 ст. 366
КК України скасувати, кримінальне
провадження закрити на підставі п.3 ч.1
ст. 284 КПК України.

У відповідністю з ст. 407, 203, ч.4 ст.174 КПК
України скасувати процесуальні
заборони та припинити дію:

-ухвали Октябрьского районного суду
міста Полтава від 19 жовтня 2012 року про
обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у
вигляді застави в сумі 22 000 грн.,
повернувши її ОСОБА_2;

-постанови слідчого СВ ПМ ДПІ у місті
Полтава від 17 жовтня 2012 року про
накладення арешту на майно ОСОБА_2 -
житловий будинок, розташований на
АДРЕСА_1;

-ухвали Октябрьского районного суду
міста Полтава від 19 жовтня 2012 року про
обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у
вигляді застави в сумі 17 000 грн.,
повернувши її ОСОБА_3;

-постанови слідчого СВ ПМ ДПІ у місті
Полтава від 18 жовтня 2012 року про
накладення арешту на майно ОСОБА_3 -
саморобний причіп, 92004), ДНЗ НОМЕР_3 та
легкові автомобілі Volkswagen ДНЗ ( 2011)
НОМЕР_4 та Mercedes - bens (2001) ДНЗ НОМЕР_5.

С У Д Д І :

Юренко Л.А.
Куліш В.М. Кисіль А.М.