НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/8512/14-к
Провадження № 1-кп/0182/43/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2015 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, має малолітню доньку 2007 року народження, не працюючого, мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією ст.286 ч.1 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2014 року близько 12 години 45 хвилин, ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем "DAEWO LANOS TF69Y", державний номер НОМЕР_1 , рухався по вул.Електрометалургів в м.Нікополі у бік вул.В.Усова, де, в районі магазину «Владі», розташованого по вул.. Електрометалургів, 42б, в м.Нікополі на деякий час зупинився у правого узбіччя. Після чого, не прийнявши заходів та не проявивши належної уваги, обережності, поновив рух керованого ним транспортного засобу, та розпочав маневр розвороту ліворуч у напрямку зустрічної смуги через суцільну лінію. Внаслідок чого допустив зіткнення з рухаючимся по суміжній смузі зліва мотоциклом марки « HONDA JOKER90» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 .

Водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.3: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»

п. 1.1: «Розділювальна смуга виділений конструктивно або за допомогою суцільних ліній доррожної розмітки 1.1 і 1.2 елемент автомобільної дороги, який розділяє суміжні проїзні частини.Розділювальна смуга не призначена для руху або стоянки транспортних засобів. За наявності на розділювальній смузі тротуару по ньому дозволяється рух пішоходів; Розмітка 1.1(вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію перетинати забороняється. Якщо цією лінією позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30км/год»

п. 10.4: «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.»

Порушення п.10.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходиться з технічної точки зору в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньотранспортної пригоди.

Невиконання вищезгаданих пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої гр. ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки, гематоми лівого плечового суглобу, які належать до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Обвинувачений визнав свою провину частково та пояснив, що він понад 17 років керує транспортними засобами і жодного разу не був учасником ДТП, хоча і допускав порушення ПДР України, що на його думку роблять усі водії. 29.07.2014 року він керував технічно справним автомобілем "DAEWO LANOS TF69Y", державний номер НОМЕР_1 , здійснюючи перевезення пасажирів. Зупинився навпроти магазину «Владі по вул.. Електрометалургів з правої сторони узбіччя приблизно на відстані 50 м від регульованого перехрестя. У зв`язку з виниклою необхідністю він мав намір розвернутися та поїхати в протилежному напрямку. Він бачив, що в попутному напрямку його автомобілю їхав автомобіль «Шевроле Авео», але він був на такій відстані, що він би зміг розвернутися на зайняти відповідну смугу руху, щоб уникнути зіткнення. Мопед під керуванням потерпілого він побачив лише тоді, коли виконував вже маневр розвороту через розподільну смугу. Вважає, що потерпілий мав можливість гальмувати та міг би уникнути зіткнення з його автомобілем, але не зробив цього. Вважає, що для нього небезпека у русі не була виявлена, оскільки водій мотоцикла перебував на його думку, у «мертвій зоні». Коли його автомобіль зайняв горизонтальне положення, він побачив мотоцикл, приблизно на відстані 15-20м та одразу ж спробував додати швидкості своєму автомобілю. Але відбулося зіткнення. Мотоцикл в`їхав в заднє ліве крило та двері його автомобіля. ОСОБА_8 перелетів через автівку та впав, але очевидних тілесних ушкоджень у нього не було. Від медичної допомоги, а саме від госпіталізації він спочатку відмовився. Цивільний позов потерпілого не визнає,оскільки вважає, що вина у них взаємна. Крім того, не визнає, що надані потерпілим чеки на закупівлю медикаментів та проходження ним лікування є справжніми. Він рухався після ДТП без сторонньої допомоги та не захотів з ним домовлятися без протоколу. Про наслідки він жалкує, але свою провину визнає частково.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що має досвід керування транспортними засобами різних категорій. 29.07.2014 року у денний час він керував швидкісним мотоциклом «HONDA JOKER90» державний номер НОМЕР_2 та виїхав з вул.. Преображенської зі швидкістю 35-40ком/год, повернувши ліворуч на регульованому перехресті на вул.. Електрометалургів. Тому їхав по своїй смузі руху ліворуч тобто ближче до розподільної смуги. Стверджував, що автомобіль «Шевроле Авео» їхав за ним, тобто позаду. В процесі руху він звернув увагу на те, що автомобіль під керуванням обвинуваченого їхав від узбіччя приблизно на відстані 3м. Зазначена автівка стала поперек дороги, перегородивши йому руху приблизно за 5-6 м перед ним. Стверджує, що почав плавно гальмувати, але відбулося зіткнення та він перелетів через автомобіль та вдарився об асфальт. Внаслідок чого одержав закритий перелом шийки лівої плечової кістки. Йому робили хірургічне втручання, поставили металеву пластину та він тривалий час проходив реабілітацію та лікування не міг вести звичний спосіб життя, а саме підіймати тяжкості, керувати транспортними засобами, поратися на дачі, що певною мірою дало йому відчути себе неповноцінним та принесло моральні страждання. У зв`язку з чим він просив стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду у розмірі 12123гривні 48 коп. та моральну шкоду у розмірі 30 тис. гривень.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї провини, його вина у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, які за клопотанням прокурора та за згодою сторін провадження досліджені під час судового розгляду. Так, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.07.2014 року, яке відбувалося в присутності сторін кримінального провадження, були виявлені механічні ушкодження автомобіля "DAEWO LANOS TF69Y", державний номер НОМЕР_1 , а саме деформація лівого заднього порогу, задніх лівих дверей, лівого заднього крила. Мотоцикл мав пошкодження передньої стойки та пластику попереду. При цьому автомобіль і мотоцикл перебували в технічно справному стані.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №621 від 16.10.2014 року у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому хірургічної шийки плечової кістки, гематоми лівого плечового суглобу, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів або від ударів об такі предмети. Можливе утворення вказаних ушкоджень при падінні потерпілого і удару областю лівого плечового суглобу за обставин вказаних самім потерпілим. При цьому давність спричинення тілесних ушкоджень відповідає строку зазначеному слідчим, тобто 29.07.2014 року.

Під час слідчого експеременту 07.10.2014 року потерпілий ОСОБА_5 на місці ДТП визначив момент виникнення для нього як водія небезпеки у русі, зазначив швидкість руху його мотоцикла, на підставі чого були виконані заміри довжини та інш.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №70/27-733 експерт прийшов до наступних висновків. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Деу Ланос» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.4 ПДР України. Технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля «Деу Ланос» ОСОБА_7 визначалась виконанням ним вимог п.10.4 ПДР України, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх. . Дії водія «Деу Ланос» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.10.4 ПДР України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

При цьому, при обставинах та механізмі розвитку події ДТП, вказаних потерпілим ОСОБА_5 , небезпека для його руху була створена діями водія автомобіля "DAEWO LANOS TF69Y" ОСОБА_7 , а саме розворотом автомобіля через суцільну смугу, що є грубим порушенням вимог ПДР України. За таких обставин суд вважає, що як найменше некоректним та безпідставним висновок експерта про те, що невідповідність дій водія мопеда «Хонда Джокер» ОСОБА_5 вимогам п.12.3 ПДР України може перебувати з технічної точки зору в причинному зв`язку з даного ДТП. Оскільки водію ОСОБА_5 була створена небезпека для руху діями водія автомобіля"DAEWO LANOS TF69Y" ОСОБА_7 і з моменту виникнення небезпеки для руху водій ОСОБА_5 знаходився в стані аварійної обстановки і його дії по запобіганню ДТП вимогами Правил дорожнього руху України не регламентувались.

За таких обставин у суду немає сумнівів, що саме недотримання вимог п.10.4 ПДР України водієм ОСОБА_7 перебуває у причинному зв`язку з настанням події ДТП.
Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні зазначеного правопорушення доведена, саме за правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, враховує ту обставину, що правопорушення вчинене ОСОБА_7 з необережності, але з грубим порушення вимог ПДР України, він вперше притягається до відповідальності, керував транспортним засобом у тверезому стані, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, виховує неповнолітню доньку, тому, враховуючи думку потерпілого та його представника, суд вважає, що достатнім для його виправлення буде покарання у вигляді обмеження волі, із застосуванням ст.75,76 КК України. Суд вважає недоцільним застосувати покарання у вигляді штрафу оскільки обвинувачений не має постійного місця роботи, його дохід є мінливим та він також не здійснює підприємницьку діяльність відповідно до чинного законодавства. Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого судом не встановлено. Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. До того ж, відповідно до п.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберіганні або утримання якого створює підвищену небезпеку. А також, відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вина ОСОБА_7 встановлена у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, тому цивільний позов в частині відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 в розмірі 8207 грн. 58 коп, що підтверджується товарними чеками та епікризом підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того,суд вважає, що сумою яка буде відповідати душевним та фізичним стражданням, які зазнав потерпілий ОСОБА_5 , який лікувався, тривалий час проходив реабілітацію та не міг вести звичний спосіб життя, а саме підіймати тяжкості, керувати транспортними засобами, поратися на дачі, що певною мірою дало йому відчути себе неповноцінним та принесло моральні страждання є сума у розмірі 15 тис. гривень, яка підлягає стягненню з ОСОБА_7 . Незважаючи на те, потерпілим ОСОБА_5 не доведено, що сума у розмірі 3569 гривень 90 коп.була витрачена на проведення відновлювального ремонту його скутера, оскільки він пояснив в судовому засіданні, що на даний час він не відремонтований, а вартість таких робіт визначена згідно висновку експерта, вартість послуги якого потерпілий також просить безпідставно стягнути з обвинуваченого. До того ж сторони кримінального провадження та прокурор не надали суду відомостей щодо можливого відшкодування завданих збитків страхової компанією. Тому, в цій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити. Враховуючи те, що обвинувачений одержав у передбачений законом спосіб, право керування транспортним засобом, та керування транспортним засобом не є джерелом його постійного доходу, до того ж як він сам пояснив він не працює та на даний час не займається транспортними перевезеннями, допустив очевидне грубе порушення Правил дорожнього руху, яке з його слів вважає допустимим при керуванні транспортними засобами, що призвело до травмування іншого учасника дорожнього руху, суд вважає за необхідне застосовувати стосовно нього додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст.124,370,371,374,376 КПК України, ст.ст.1166, 1167,1187ЦК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_7 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на два роки.

Відповідно до ст.ст. 75, п.2,3 ст.76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. А саме: не буде виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8207 гривень 58 копійок та моральну шкоду у сумі 15 тис. гривень.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :