Ухвала

іменем україни

26 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_12.,

суддів: ОСОБА_13., ОСОБА_14.,

при секретарі ОСОБА_15.,

за участю прокурора ОСОБА_16.,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107, за обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1, такого, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 7 квітня 2014 року ОСОБА_1 виправдано за ч. 1 ст. 286 КК України за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

Заявлені у провадженні цивільні позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без зміни.

Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 10 вересня 2014 року вирок Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 7 квітня 2014 року щодо ОСОБА_1 скасовано.

Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 роки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з Запорізького КП міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» на користь ОСОБА_3 5177 грн. на відшкодування матеріальної шкоди і 25000 грн. моральної шкоди, а всього 30177 грн.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4, яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_1 порушує питання про скасування оскаржуваного вироку апеляційного суду та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження, неповнотою судового слідства, неправильним застосуванням кримінального закону та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що матеріали провадження не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вини засудженого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Також зазначає, що суд апеляційної інстанції при вирішенні заявленого цивільного позову належним чином не перевірив, чи підтверджуються матеріалами провадження заявлена позивачем сума матеріальної шкоди.

У касаційній скарзі цивільний відповідач - Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» порушує питання про зміну вироку апеляційного суду в частині вирішення цивільного позову. Зазначає, що суми матеріального та морального відшкодування є надто завищеними і не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Згідно з вироком апеляційного суду ОСОБА_1 29 грудня 2012 року, близько 8 години 50 хвилин, керуючи тролейбусом «ЗІУ» бортовий номер 581, здійснював рух по проїжджій частині пр. Леніна, збоку вул. Якова Новицького у напрямку вул. Лермонтова в м. Запоріжжі, та зупинився на зупинці громадського транспорту «Універмаг Україна» для посадки та висадки пасажирів.

У цей час до задніх дверей тролейбусу «ЗІУ» бортовий номер 581 підійшла ОСОБА_3 та почала заходити до салону.

Водій ОСОБА_1, діючи в порушення пункту 4.2 Правил користування трамваєм і тролейбусом у містах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 329 від 9 жовтня 2006 року, відповідно до якого, під час виконання службових обов'язків працівники підприємств зобов'язані дотримуватися вимог цих Правил та інших нормативно-правових актів, що регламентують роботу міського електричного транспорту", а також у порушення вимог п. 6.1.4 Інструкції водія тролейбусу затвердженої директором КП «Запоріжелектротранс», шляхом погляду в дзеркало заднього виду та впевнитись, що вхід і вихід пасажирів закінчився, не виконав вищевказані вимоги стосовно правил експлуатації транспортного засобу, у результаті чого під час закриття стулки задніх дверей штовхнули ОСОБА_3, унаслідок чого остання втратила рівновагу та впала на бордюрний камінь на межі проїжджої частини та тротуару.

В результаті падіння, пасажиру ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки в області шийки, перелому криши лівої вертлюжної впадини з переходом на основу підвздошної кістки без зміщення, які згідно висновку експерта № 586 від 28 березня 2013 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, не небезпечні для життя, але які спричинили тривалий розлад здоров'я, більше 21 дня.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив касаційні скарги залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що подані касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України фактичні обставини кримінального провадження не підлягають перегляду у касаційному порядку. Неповнота судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, чим обґрунтовуються касаційна скарга захисника у цьому провадженні, самі по собі є підставами для скасування чи зміни відповідних судових рішень тільки в апеляційному порядку згідно ст. 409 КПК України.

При розгляді доводів касаційних скарг колегія суддів виходить із фактичних обставин кримінального провадження, встановлених судом першої інстанції.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому злочині підтверджується зібраними у встановленому законом порядку доказами, які досліджувались судом. Так, суд апеляційної інстанції скасовуючи виправдувальний вирок суду першої інстанції, обґрунтовано поклав в основу обвинувачення, визнаного доведеним, показання потерпілої ОСОБА_3, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які повністю узгоджуються між собою та в своїй сукупності підтверджують викладені у вироку обставини. Показання зазначених осіб підтверджуються даними, що містяться в письмових доказах у справі, а тому підстав не довіряти їм у судів першої та апеляційної інстанцій не було.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, надавши оцінку показанням свідків та письмовим доказам по справі, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що водій тролейбуса ОСОБА_10 не виконав вимоги правил експлуатації транспортного засобу, в результаті чого під час закриття стулки задніх дверей штовхнули потерпілу ОСОБА_3, що призвело до заподіяння їй тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

За встановлених апеляційним судом фактичних обставин дії ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 286 КК України кваліфіковано правильно.

При призначенні засудженому покарання суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував тяжкість вчиненого ними злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середнього ступеня тяжкості, дані про особу засудженого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до дисциплінарної відповідальності не притягався, стягнень за місцем роботи не має, а тому дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення засудженого без ізоляцій його від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкцій інкримінованої статті та звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку.

З призначеним покаранням колегія суддів погоджується, оскільки воно відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння нових злочинів.

Доводи касаційних скарг захисника та цивільного відповідача в частині невірного вирішення заявленого потерпілою цивільного позову колегія суддів вважає непереконливими.

Стягнуті витрати на лікування потерпілої у розмірі 5177 грн. підтверджуються наявними у матеріалах провадження чеками, а тому відсутні підстави для зменшення вказаної суми.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд апеляційної інстанції дотримався зазначених вимог закону. Визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди відповідає характеру та обсягу фізичних страждань, яких зазнала потерпіла. З чим погоджується і колегія суддів.

Даних, які б свідчили, що у справі неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, що потягло однобічність і неповноту досудового та судового слідства, колегією суддів не встановлено.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, вирок апеляційного суду відповідає вимогам ст. 420 КПК України.

Керуючись статтями 433-436 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Вирок Апеляційного суду Запорізької області від 10 вересня 2014 року щодо засудженого ОСОБА_1 залишити без зміни, а касаційні скарги захисника ОСОБА_11, яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_2 та цивільного відповідача - Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ______________________ ___________________

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14