АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1039/15 Справа № 192/284/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріаликримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2015 року щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
в режимі відеоконференції
засудженого ОСОБА_6 ,
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього положення ст. 82 КК України, посилаючись на те, що суд неповно та однобічно розглянув матеріали провадження.
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2015 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким обмеженням волі.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2010 року було засудженено за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна.
Суд, відмовляючи в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким обмеженням волі, своє рішення мотивував тим, що засуджений своєю поведінкою виправлення не довів, допускав порушення режиму утримання, на шлях виправлення не став, не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, не бере участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, має лише одне заохочення.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, пояснення засудженого ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами провадження, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положення ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. При цьому, заміна не відбутої части покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим за умисний тяжкий злочин не менше половини строку покарання.
Як зазначено у роз`ясненнях, наведених в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2012 р. № 2 при вирішенні питання про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішення суду.
З урахуванням викладеного, у ОСОБА_6 фактично настало право на звернення про пом`якшення призначеного покарання, на що він звертає увагу в апеляційній скарзі.
Як слідує зі змісту роз`яснень вищевказаної постанови, положення про те, що засуджений став на путь виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст. 82 КК України і призначення йому більш м`якого покарання є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його сумлінна поведінка і ставлення до праці.
Разом з тим, як встановив суд першої інстанції, виходячи з даних характеристики ОСОБА_6 , прибувши до Солонянської ВК-21 02 березня 2011 року допустив двадцять два стягнення порушення режиму утримання, за що має двадцять чотири стягнення, має одне заохочення, згідно витягу з протоколу засідання методично виховної ради Солонянської ВК від 31 січня 2015 року було погоджено оцінку ступеню виправлення засудженого ОСОБА_6 не став на шлях виправлення, не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, не бере участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, і прийшов до висновку, що це не може свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав до скасування ухвали суду першої інстанції.
Сам факт, що засуджений з 2013 року працевлаштований, має заохочення за сумлінне ставлення до праці, з 2015 року приймає участь у програмі деференційованого виховного впливу "Фізкультура та спорт", по відношенню до представників адміністрації установи грубості не проявляє, у відношенні до засуджених безконфліктний, про що він стверджує в апеляційній скарзі, не може свідчити, що він став на шлях виправлення. Інших даних, на підтвердження вказаного факту засуджений ОСОБА_6 не навів в апеляційній скарзі та не надав при її розгляді.
Доводи ОСОБА_6 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону являються безпідставними, як і його твердження, що суд не в повній мірі врахував обставини справи. Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обгрунтованого рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 407 КПК України, колегія суддів
Постановила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4