Кримінальне провадження № 629/5469/14-к
Номер провадження 1-кп/629/59/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.02.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.08.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 125 ч.2 КК України до 240 годин громадських робіт,

- 18.12.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 311 ч.1, 317 ч.1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в:
Згідно вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.08.2014 року, який набрав законної сили 20.09.2014 року, ОСОБА_4 засуджений до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт. Після цього 30.09.2014 року ОСОБА_4 був ознайомлений працівниками Лозівського МРВ КВІ УДПтС України з умовами та порядком відбування покарання та направлений для відбування покарання у вигляді громадських робіт до Лозівської міської лікарні Харківської області. Згідно розпорядження головного лікаря Лозівської міської лікарні ОСОБА_5 № 201-а від 01.10.2014 року ОСОБА_4 прийняли для відпрацювання безоплатних громадських робіт, після чого його ознайомили з графіком виходу на роботу. Згідно вказаного графіку виходу на роботу на жовтень 2014 року ОСОБА_4 зобов`язаний відпрацювати громадські роботи з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року.

Однак в період з 06.10.2014 року по 31.10.2014 року включно ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від відбування покарання, без поважних причин не з`явився для відбуття громадських робіт до Лозівської міської лікарні Харківської області.

Згідно ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

В судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв інкримінований йому злочин при зазначених обставинах. Пояснив, що його направили на роботу в Лозівську міську лікарню, але він на роботу не вийшов. У скоєному злочині щиро розкаявся.

Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що учасники судового провадження не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, тому суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особистість.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК України як ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Відповідно до ст.12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб і характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога перебуває на обліку в зв`язку з вживанням препаратів коноплі зі шкідливими наслідками. Потребує огляду лікарем наркологом. Не військовозобов`язаний, неодружений, за місцем проживання характеризується формально, не працює.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.

Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 засуджений 20.08.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 125 ч. 2 КК України до 240 годин громадських робіт.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджений 18.12.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 311 ч.1, 317 ч.1, 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі і скоїв зазначений злочин до постановлення зазначеного вироку, тому суд остаточно призначає покарання відповідно до ч.4 ст. 70 КК України.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в місцях позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 не обиралась, оскільки 18.12.2014 року за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 засуджений за ст.ст. 311 ч. 1, 317 ч.1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі і йому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (копія вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.12.2014 року).

Строк відбуття покарання рахувати з 18.12.2014 року, тобто з дня фактичного затримання працівниками міліції.

Судові витрати та речові доказу у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,суд -

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст.70, п. «б» ч. 1 ст. 72 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим з урахуванням вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 грудня 2014 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 залишити раніше обраний за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.12.2014 року у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 18 грудня 2014 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1