Справа № 196/93/15-к
№ провадження 1-кп/196/25/2015
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Царичанського району ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області угоду про визнання винуватості між прокурором прокуратури Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000023 від 26 січня 2015 року, стосовно обвинувачення ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Царичанка, Царичанського району, Дніпропетровської області українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, співмешкає з гр. ОСОБА_5 та маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В кінці листопада 2014 року точного числа слідством не встановлено гр. ОСОБА_4 , знаходячись поряд території свого домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , біля каналізаційного люка, знайшов поліетиленовий різнокольоровий пакет, розгорнувши який виявив у ньому два прозорі поліетиленові кульки, в яких знаходились в перетертому вигляді рослини коноплі. Знаючи, що вказану речовину можна вжити як наркотичний засіб шляхом паління, з метою його подальшого незаконного зберігання, без мети збуту, забрав вказані пакети, чим незаконно придбав наркотичний засіб, після чого переніс їх до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , та став їх зберігати за місцем свого мешкання час від часу вживаючи вказану речовину шляхом паління.

15.01.2015 року, в ході проведення санкціонованого Царичанським районним судом обшуку в домоволодінні, яке розташоване в АДРЕСА_1 , належному на праві приватної спільної часткової власності з 31.12.2012 року по ? частині кожному гр. ОСОБА_6 , та гр. ОСОБА_7 , де проживає ОСОБА_4 , вказана речовина була виявлена та вилучена працівниками міліції Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, після чого поміщена в поліетиленові пакети та скріплені бирками з підписами понятих.

Згідно висновку експерта № 70/10-104 від 21.01.2015 року, встановлено, що речовина рослинного походження вилучена у гр. ОСОБА_4 масою 63,5141 г. та 90, 7961 г., відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабіса в перерахунку на висушену речовину відповідно становить 60,9735 г. та 87,1642 г.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв незаконне придбання та зберігання, без мети подальшого збуту наркотичної речовини канабіс, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 ч. 1 КК України.

В судовому засіданні прокурор прокуратури Царичанського району ОСОБА_3 заявив клопотання про затвердження судом укладеної з ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості від 26.01.2015 року.

Зі змісту угоди вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йдеться в обвинувальному акті, і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні, повністю виконувати положення даної угоди.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, поклавши обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в ці органи.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 309 ч. 1 КК України, визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст. 473 КПК України, йому роз`яснені судом.

Крім того, обвинувачений зазначив, що угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості, яка укладена між прокурором та підозрюваним, може бути затверджена.

Так, згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 за ст. 309 ч. 1 КК України згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 26.01.2015 року відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України. Запевнив, що повністю зрозумів роз`яснені судом права, які передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, про те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, ОСОБА_4 зрозумілі наслідки укладення та затвердження вищевказаної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також характер обвинувачення, в якому він визнав себе винуватим, і вид покарання та інші заходи, передбачені п.п. 3-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, які будуть застосовані до нього у разі затвердження судом угоди.

Під час судового засідання суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відповідно до ч.2 ст. 66 КК України до пом`якшуючих обставин можна віднести наявність на утриманні 3 (трьох) неповнолітніх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд приходить до переконання, що визначене угодою ОСОБА_4 покарання у виді 1 року позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, поклавши обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в ці органи, відповідає вимогам чинного законодавства.

Вирішуючи питання про долю речового доказу, суд прийшов до наступних висновків: два прозорі поліетиленові пакети в яких знаходилась подріблена висушена речовина рослинного походження, зеленого кольору масою 63,5141 г. та 90, 7961 г., - підлягають знищенню.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судово-хімічної експертизи, суд приходить до висновку, що їх слід віднести на рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 ЗУ "Про судову експертизу".

Керуючись ст.469 ч.4, ст.472, ст.473 ч.2, ст.474 ч.4 п.п.1,3,4 та ст.475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 січня 2015 року в межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000023 від 26 січня 2015 року, укладену між прокурором прокуратури Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим в пред`явленому обвинуваченні і відповідно до ст.309 ч.1 КК України призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в ці органи.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-хімічної експертизи у сумі 491,92 грн., віднести на рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 ЗУ "Про судову експертизу".

Речовий доказ, а саме: два прозорі поліетиленові пакети в яких знаходилась подріблена висушена речовина рослинного походження, зеленого кольору масою 63,5141 г. та 90, 7961 г., які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Царичанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Царичанський районний суд Дніпропетровської області з підстав, передбачених ст. 394 ч. 4 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Царичанського районного суду ОСОБА_8