АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1124/14 Справа № 176/604/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2014 року м. Дніпропетровськ

19 серпня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження №0001607 за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 , на вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 червня 2014р.

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, раніше неодноразово судимий, останній раз 15.04.2014 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України, до 5-ти років позбавлення волі умовно з іспитовим строком на 1 рік,

засуджений:

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна.

- за ч.2 ст.289 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п"ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.289, ч.2 ст.289 КК України за даним вироком, ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10.04.2014 року та ч.2 ст.289 КК України за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.04.2014 року, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді 5 років 2 місяці позбавлення волі, з відбуванням покарання в установі кримінально-виконавчої системи.

Згідно вироку суду 27.09.2013 року о 23-00 годині неповнолітній ОСОБА_8 , повз будинку АДРЕСА_1 , помітив автомобіль марки М412 ИЄ блакитного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . за допомогою принесених із собою металевих ключів почав відчиняти передні двері автомобіля, але з технічних причин не зміг завести вказаний автомобіль, тобто, виконав усі дії, які вважав необхідними для незаконного заволодіння транспортним засобом повторно, але злочин не був закінчений з причин, які не залежали від його волі.

Крім того, 27.09.2013 року приблизно о 23-30 годині, неповнолітній ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку №6 по вул. Дзержинського в м. Жовті Води Дніпропетровської області, незаконно заволодів легковим автомобілем, марки АЗЛК 412 ИЄ бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим завдав Жовтоводській виправній колонії Управління Державної Пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 26, матеріального збитку на суму 6136 грн. 28 коп.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невірним застосуванням принципу часткового складання покарань при призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу про зміну вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження, вивчивши та проаналізувавши доводи, що містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 в закінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно та незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, ґрунтуються на сукупності достовірних та узгоджених між собою доказах, які є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, які згідно до положень ч.3 ст.349, ч.2 ст.394 КПК України в апеляційному порядку не оскаржуються.

Злочинні дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.2 ст.289, ч.2 ст.289 КК України.

Доводи заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 про допущення судом порушень вимог п.2ч.1 ст.413 КПК України та ст.374 КПК України, на переконання колегії суддів, є обґрунтованими.

Так, судом ОСОБА_8 призначено покарання з дотриманням вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому судом враховано обставини, пом`якшуючі покарання,- щире каяття, неповнолітній вік, відсутність від скоєних злочинів тяжких наслідків, відсутність у потерпілих до обвинуваченого жодних претензій, як матеріального, так і морального характеру.

Вказані обставини дали суду можливість призначити ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.289 КК України.

При призначенні покарання також враховано ставлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 до скоєного.

За таких обставин, призначення судом ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів, колегія суддів вважає справедливим і достатнім для його виправлення та попередження з його боку вчинення нових злочинів.

Крім того, відповідно до абзацу 2 п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань, не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, вирок суду першої інстанції підлягає зміні на підставі п.2 ч.1ст.407, п.п.3,4 ч.1ст.409 КПК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме, невірним застосуванням принципу часткового складання покарань при призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 .

Разом з тим, суд, в порушення вимог ст.374 КПК України не вказав в резолютивній частині вироку відомості про початок строку відбування покарання та рішення щодо речових доказів. Оскільки вказані питання стосуються виконання вироку, вони згідно ст.539 КПК України належать до компетенції суду, який виніс вирок.

Приймаючи вищезазначені норми КПК України до уваги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404,405,407 КК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 червня 2014 року відносно ОСОБА_8 змінити.

Виключити із резолютивної частини вироку посилання про обрання йому покарання у порядку ч.4ст.70 КК України.

У зв`язку з цим вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.15 ч.2 ст.289, ч.2 ст.289 КК України за сукупністю цих злочинів в порядку ч.1ст.70 КК України до покарання обраного районним судом - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10.04.2014 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст.75,104 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік та вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.04.2014 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України до 5-ти років позбавлення волі умовно з іспитовим строком на 1 рік, виконувати самостійно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: