У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Верещак В.М.

суддів

Пивовара В.Ф.,Гошовської Т.В.

та прокурора

Саленка І.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 15 травня 2008 року кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за касаційною скаргою останнього на судові рішення у даній справі.

Вироком
Ленінського районного суду м. Полтави
від 20 березня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше двічі
судимого за корисливі

злочини,28
вересня 2005 року

звільненого
умовно-достроково на

10 міс.14 днів,

засуджено:

- за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки
позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України на 3
роки позбавлення волі;

-
за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки 2 міс.
позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 263 КК України на 2 роки
позбавлення волі, а на підставі ст.70 КК України остаточно визначено
покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком 4 роки.

На
підставі ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано
невідбуте покарання за попереднім вироком від 10 жовтня 2002 року і остаточно
визначено покарання за сукупністю вироків 4 роки 1 міс. позбавлення волі.

Постановлено
стягнути
з
ОСОБА_1
на
користь
потерпілих
ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5. та
ОСОБА_6
відповідно 600 грн., 614 грн., 600 грн., 722 грн. і 685 грн. на
відшкодування
заподіяних злочинами збитків.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим у
тому, що він за обставин, встановлених судом і детально наведених у вироку,
протягом кінця грудня 2005 року-середини травня 2006 року на території дачного
кооперативу «Нива», розташованого в с.
Вороніна м. Полтави, вчинив ряд викрадень (відкритого і таємного) чужого майна.
Зокрема, в кінці грудня у потерпілого ОСОБА_6
крадіжку, вказаного у вироку майна, на загальну суму 685 грн. з
проникненням в дачний будинок; на початку лютого 2006 року у потерпілого ОСОБА_3.
таємно викрав з проникненням в будинок, вказане у вироку майно, на загальну
суму 3 614 грн.; в середині лютого 2006 року вчинив аналогічним чином крадіжку
майна у потерпілого ОСОБА_5. на загальну суму 722 грн. і у потерпілого ОСОБА_7.
- на загальну суму 550 грн. 50 коп.; у лютому у потерпілого ОСОБА_8. на
загальну суму 568 грн. з проникненням до будинку; у квітні 2006 року з подвір'я
дачного будинку, належного ОСОБА_4 таємно викрав чавунну ванну вартістю 600
грн.; в середині травня 2006 року в с.Вороніно м. Полтави відкрито викрав у потерпілого
ОСОБА_9. велосипед вартістю 600 грн. Крім того, він в лютому 2006 року без
передбаченого законом дозволу придбав, зберігав і носив вогнепальну
зброю-револьвер.

Ухвалою
Апеляційного суду Полтавської області
від 20 червня 2007 року вирок залишено без змін, і вирішено питання про порядок стягнення із засудженого судових
витрат.

У
касаційній скарзі, за її змістом, засуджений ОСОБА_1 покликається на істотні
порушення органами досудового слідства та судом кримінально-процесуального
законодавства, що призвело до постановлення
стосовно нього незаконного вироку. Вказує на те, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи, грунтуються на сумнівних та
недостатніх доказах і приводить з приводу цього відповідні доводи. Зазначає
також, що судове слідство щодо нього місцевим судом проведено з порушенням
кримінально-процесуального законодавства, оскільки суд не роз'яснив йому
наслідків не дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи (ст.299 КПК
України), розпочавши дослідження доказів у звичайному порядку. Просить судові
рішення скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який вважав за необхідне у
задоволенні касаційної скарги засудженого відмовити, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що таку
слід задовольнити частково.

Як вбачається з протоколу судового засідання, суд після виконання
зазначених у ст.298 КПК України вимог, з'ясувавши думку

учасників
судового розгляду, в тому числі й підсудного ОСОБА_1, ухвалив досліджувати докази у звичайному порядку. В
подальшому, з незрозумілих причин, після неодноразових неявок в судове
засідання потерпілих і невиконання працівниками міліції застосованого до
них судом приводу, суд змінив порядок
судового слідства, ухваливши за недоцільне
досліджувати всі докази.

За
таких обставин колегія суддів вважає, що постановлені у справі судові рішення не можна визнати
законними та обгрунтованими через грубе
порушення судом вимог кримінально-процесуального законодавства.

При
цьому колегія суддів виходить з того, що, відповідно до вимог ст.299 КПК
України, суд вправі визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих
фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не
оспорюються, і на початку судового слідства, після оголошення обвинувального
висновку і роз'яснення підсудному суті обвинувачення. А ОСОБА_1, після
роз'яснення пред'явленого йому
обвинувачення, визнав себе винним частково (т.1а.с.319), цивільний позов не
визнав (т.2 а.с.1). За таких
обставин мова не може йти про те, що
ОСОБА_1 не оспорювались фактичні обставини справи і, як наслідок, про можливість прийняття рішення без дослідження доказів стосовно цих обставин
справи.

З
огляду на наведене, постановлені по
справі судові рішення слід скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд до місцевого суду, під час якого судове слідство слід провести з точним
дотриманням вимог кримінально - процесуального законодавства, а також
перевірити інші доводи, викладені у касаційній скарзі ОСОБА_1, і постановити
законне і обгрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.394-396 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу
засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок
Ленінського районного суду м. Полтави
від 20 березня 2007 року та
ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 20 червня 2007 рок щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до того ж місцевого суду в іншому складі.

С у д
д і:

Верещак В.М. Пивовар В.Ф. Гошовська Т.В.