Дата документу Справа № 335/9539/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унік. №335/9539/13-к Головуючий 1 інст. Геєць Ю.В.
Провадж. № 11-сс/778/447/13 Доповідач 2 інст. Булейко О.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2013 року м. Запоріжжя

колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Булейко О.Л.

суддів Шпоньки В.П., Яцуна С.Б.

за участю прокурора Коваль І.М.

при секретарі Дмитренко Ю.В.

адвоката Луньової Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката Луньової Л.В. в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2013 р. якою обрано запобіжного захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з одночасним визначенням розміру застави в розмірі 34410 грн, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м. Запоріжжі, є громадянином України, має середню освіту, працює вогнетримником на ВАТ «Запоріжсталь», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого:

- 13.10.1999 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 206 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 24.12.2001 р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 142 , ст. 43, 44 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 08.10.2007 р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

14.03.2011 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, На підставі ст.. 75,76 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України

За матеріалами провадження, ОСОБА_3 09.09.2013 р. о 15-27 год, умисно, з метою поширення неправдивих відомостей та створення обстановки загального страху і невпевненості, в порушення безпеки суспільства, зателефонував із таксафону, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 168, який належить ЗФ ПАТ «Укртелеком» по спеціальній лінії « 101», змінивши голос на жіночий, повідомив про замінування торгівельного центру «Брусниця», розташованного за адресою: м. Запоріжжя , вул.. 40 років Радянської України, буд 61.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 259 КК України та 09.09.2013 року за № 0003358 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

11.09.2013 р. ОСОБА_3 повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Слідчим слідчого відділення Орджонікідзевскього РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області за погодженням з прокурором прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя до суду подано клопотання про забезпечення заходів кримінального провадження у виді запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що ОСОБА_3 знаходячись на випробувальному терміні, не працює, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за яке, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 6 років, що вказує на схильність ОСОБА_3 до вчинення злочинів, усвідомлюючи суворість покарання, може переховуватися від органів досудового слідства, суду, а також з метою присікти злочинну діяльність. Вважає, що менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою не достатній для запобігання вказаним ризикам.

Слідчим суддею клопотання слідчого задоволено і вказано, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти громадської безпеки, вчинив кримінальне правопорушення перебуваючи на випробувальному терміні, що свідчить про наявність ризиків, а саме, залишаючись на волі підозрюваний може уникнути від досудового розслідування та суду.

В апеляційній скарзі, адвокат Луньова Л.В. в інтересах ОСОБА_3 вказує на необґрунтованість та незаконність ухвали слідчого судді, вважає, що судом враховано лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, слідчим не доведено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та необґрунтованістю доводів слідчого судді викладених в ухвалі про можливість підозрюваного, перебуваючи на волі перешкоджати досудовому розслідуванню та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання. мотивуючи своє клопотання наявністю у ОСОБА_3 неповнолітньої дитини та наявності постійного місця роботи.

Заслухавши доповідача, адвоката Луньову Л.В., яка підтримала свою апеляційну скаргу, прокурора, яка вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просила її залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином врахувала наявність та обґрунтованість ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та їх підтвердження доказами, наданими слідчим, виконала вимоги ч.3 ст. 183 КПК України щодо необхідності обов'язкового визначення розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов'язків, які покладаються на нього відповідно до вимог ст. 194 КПК України.

Клопотання слідчого було розглянуто слідчим суддею з дотриманням норм кримінально-процесуального законодавства.

При розгляді клопотання належним чином перевірено дотримання органами досудового розслідування вимог ст. 183 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановила наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме та обставина, що Кузьмін раніше був неодноразово судимий, кримінальне правопорушення скоїв у період відбування умовного терміна покарання, що свідчать про можливість переховуватись від суду та органів досудового слідства та продовжувати свою злочинну діяльність.

Таким чином, матеріалами провадження доведені обставини, вказані у клопотанні слідчого, а тому колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшла до правильного висновку про необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та належним чином його мотивувала.

Доводи адвоката Луньової Л. В. про те, що суддею при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не враховано наявність неповнолітньої дитини у ОСОБА_3 та його місце роботи перевірені апеляційною інстанцією.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 неодноразово судимий, що підтверджено довідкою, перебуває на обліку РП КВІ управління ДПтС України в Запорізькій області у зв'язку з іспитовим строком 3 роки за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя. Про його місце роботи в матеріалах провадження відомості відсутні, а у протоколі допиту ОСОБА_3 зазначено, що він не працює, проживає у гуртожитку, де характеризується, як особа, яка зловживає спиртними напоями.

Тому доводи адвоката про те, що судом враховано лише тяжкість вчиненого правопорушення, а не дані про особу, спростовуються наданими матеріалами провадження.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

апеляційну скаргу адвоката Луньової Л.В. залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2013 р. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_3 залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

Булейко О.Л. Яцун С.Б. Шпонька В.П.