№1-275
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2007 року м.
Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді Тютюн Т.М.

при секретарі Ликовій
В.Б.,

за участю прокурора Синицького О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м.
Донецька, українця, громадянина України, освіта вища, неодруженого, працюючого
інженером-електроніком у ТОВ "МайКо", зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

установив:

ОСОБА_1. обвинувачується в тому, що 31 травня 2006 року о
0 годин 10 хвилин він, керуючи технічно справним автомобілем
"КІА-Сефія" д/н НОМЕР_1, рухаючись по вул. Тимошенка від вул.
Малиновського в напрямку пр-ту
Оболонського в м. Києві, грубо порушив вимоги п.18.1 Правил дорожнього
руху України (далі ПДР України), згідно з яким водій транспортного засобу, що
наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають
пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати
дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення ОСОБА_1 вказаних вимог ПДР України виявилось у
тому, що він, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, де
знаходився ОСОБА_2, переходячи проїзну частину справа наліво по ходу руху
автомобіля, паралельно розмітці пішохідного переходу на відстані близько 2-3
метрів від неї, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу. Внаслідок
цього ОСОБА_1. здійснив наїзд на ОСОБА_2 та спричинив потерпілому тілесні
ушкодження у вигляді закритого багатоосколкового внутрішньосуглобового перелому
латерального виростку лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відламків,
пошкодження латерального меніску лівого колінного суглоба, гемартрозу його,
набряклості м'яких тканин, гематоми лівого колінного суглоба, лівої гомілки у
верхній та середніитретинах, які згідно з висновком судово-медичної експертизи
№ 831/И від 27.10.2006 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої
тяжкості як такі, що не є небезпечними для життя, але потягли тривалий розлад
здоров'я на строк більш ніж 21 день.

Підсудний подав до суду клопотання, в якому просив
звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у
зв'язку з примиренням з потерпілим, посилаючись на те, що вину у вчиненні
злочину він визнає повністю, шкоду потерпілому відшкодував у повному обсязі і
той претензій до нього не має.

Потерпілий в судове засідання не з'явився, про місце,
день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Крім цього, ОСОБА_2
залишив заяву аналогічного змісту з проханням розглянути справу в його
відсутності.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти
звільнення підсудного від кримінальної відповідальності з наведених підстав,
врахувавши думку потерпілого, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Органом досудового слідства необережні дії ОСОБА_1
кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього
руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому
середньої тяжкості тілесне ушкодження. Суд вважає таку кваліфікацію вірною.

Згідно з ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила
злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо
вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула
заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. раніше не судимий,
обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно з ст. 12 КК України є злочином
невеликої тяжкості, вину визнав повністю, щиро розкаявся, відшкодував
потерпілому матеріальну та моральну шкоду. Із заяви ОСОБА_2 вбачається, що
претензій до підсудного він не має і не бажає притягнення останнього до
кримінальної відповідальності.

Таким чином є всі підстави вважати, що відбулось
примирення потерпілого з підсудним, завдані злочинними діями збитки
відшкодовані, тому ОСОБА_1 слід звільнити від кримінальної відповідальності, а
кримінальну справу щодо нього закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 8, 282 КПК України, ст. 46 КК
України, суд

2

постановив:

ОСОБА_1 від кримінальної
відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв'язку з примиренням з
потерпілим звільнити.

Провадження
в кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, - закрити.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 - підписку про невиїзд з постійного місця проживання -скасувати.

На
постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції
до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва.