АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №645/3581/14к Головуючий у 1 інстанції:
Провадження №11кп/790/55/15 ОСОБА_1
Категорія: ст.186 ч.3 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015р. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

За участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Фрунзенського району м. Харкова ОСОБА_8 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.09.2014р.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2014р.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженец м. Харкова, громадянин України, непрацюючий, перебуваючий у цивільному шлюбі, з середньою освітою, зареєстрований, АДРЕСА_1 , фактично мешкаючий, АДРЕСА_2 , несудимий,-

засуджений: за ст.186 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання, звільнено з випробувальним строком на 3 роки, з зобов`язанням в період випробувального терміну повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу, в залі суду змінєно з утримання під вартою на особисте зобов`язання. Він же, повідомлен, що зобов`язаний прибувати до прокурора, суду за першою вимогою та повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання, а також, що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Зараховано у строк відбуття покарання строк утримання під вартою з 18 квітня 2014р. до 18 вересня 2014р.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 (судові витрати на користь держави на залучення експерта у розмірі 368грн. 94коп.

Питання щодо речових доказів вирішено.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину за таких обставин.

15 квітня 2014р., приблизно о 04-40 години, ОСОБА_7 , з іншєю особою, невстановленою в ході досудового розслідування, на перехресті вулиць А.Ощепкова та Маршала Рибалко у м. Харкові умисно, з попередньою змовою, в групі, перемістили бетонну урну для сміття, з зупинці громадського транспорту «Вул. Маршала Рибалко». Вони же, нанесли удар урною в ліву бокову вітрину кіоску ТОВ «Сучасні бізнес-системи», розбивши скло вітрини. Інша особа залишилась зовні торгового приміщення, та спостерігала за оточуючою обстановкою з метою попередження викриття. ОСОБА_7 , надягнув на обличчя маску-панчоху з розрізами для очей та через отвір раптово для касира-продавця ТОВ «Сучасні бізнес-системи» ОСОБА_9 проник до приміщення торгового кіоску ТОВ «Сучасні бізнес-системи».

Він же, протягнув руку до касового апарату, який стояв на столі, а також відділення для зберігання грошових коштів та відкрито викрав звідти грошові кошти. Після цього, ОСОБА_7 , долаючи спробу до опору продавцю-касиру ОСОБА_9 , вдарив останню кулаком руки в обличчя в область лівої вилиці. Потім, взяв коробку з органічного скла, яка знаходилась на полиці в нижній частині робочого столу касира, в якій зберігалися грошові кошти, та відкрито викрав звідти грошові кошти, що належать ТОВ «Сучасні бізнес-системи», у сумі 4.482грн. 75коп. Після чого, ОСОБА_7 , шукаючи гроші у приміщенні кіоску наніс ще один удар кулаком в обличчя в область лівої вилиці продавцю-касиру ОСОБА_9 , спричинивши останній, згідно висновку судово-медичної експертизи №785-С від 24 квітня 2014р., синці у лівій підочній області та в області носо-губного трикутника, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Він же, не виявивши більше грошових коштів у кіоску, разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою з місця скоєння злочину зникли та розпорядились викраденими грошовими коштами на власний розсуд, спричинив ТОВ «Сучасні бізнес-системи» матеріальні збитки на суму 4.482грн. 75коп.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи. Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 у скоєні злочину передбаченого ст.186 ч.3 КК України та призначити покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

Прокурор зазначив, що суд не вірно визнав обставиною пом`якшуючою покарання щире каяття. Оскільки, ОСОБА_7 в судових засіданнях не визнавав свою вину, та намагався затягти судовий процес. ОСОБА_7 лише у останньому судовому засіданні змінив свою позицію, визнав повністю себе винним. Але вчинив даний злочин разом з невстановленою у ході досудового розслідування особою, даних його не надав, тобто вину свою фактично визнав частково.

Прокурор вважає, що характеристика надана захисником під час судового засідання, та долучена судом, в якій зазначено, що ОСОБА_7 характеризується позитивно є необ`єктивною. Оскільки, на досудовому розслідуванні характеристика, долучена слідчим до кримінального провадження, була задовільною, Крім того, ОСОБА_7 проходить потерпілим по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_10 і характеризувався як особа, що часто вживає спирті напої.

Заслухавши суддю доповідача; думку прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу; пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступного.

Колегія суддів, відповідно до ст.404 ч.1 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційною скарги.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_7 у скоєні злочину передбаченого ст.186 ч.3 КК України є обґрунтованим та підтверджується сукупністю доказів, наведених у судовому рішенні, а саме показами потерпілою ОСОБА_9 , показами свідка ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 , протоколом обшуку квартири АДРЕСА_3 від 15 квітня 2014р., протоколом пред`явлення голосу для впізнання від 16 квітня 2014р., протоколом пред`явлення речей для впізнання від 16 квітня 2014р., висновком експерта №147 від 15.04.2014р., протоколом проведення слідчого експерименту від 26 квітня 2014р. за участю потерпілої ОСОБА_9 та іншими доказами, зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку, дії ОСОБА_7 за ст.186 ч.3 КК України кваліфікував вірно.

Сам ОСОБА_7 в судовому засіданні в суді першої інстанції визнав себе винним в повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному кримінальному правопорушенні за обставин вказаних у вироку районного суду.

Колегія суддів вважає, що районний суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог ст.ст.65, 66, 67 КК України, з урахуванням ступені тяжкості скоєного злочину, конкретних обставин справи, а також даних про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно. Обставиною що пом`якшує покарання, згідно ст.66 КК України, суд вірно визнав щире каяття а також відшкодування заподіяної шкоди у повному обсязі. Обставин, які обтяжують покарання районним судом не встановлено.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому розгляди справи вважала, що можливе врахувати щире каяття ОСОБА_7 та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Представник цивільного позивача ТОВ «Сучасні бізнес-системи» ОСОБА_13 у судовому засіданні зазначив, що матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі. У ТОВ «Сучасні бізнес-системи» ніяких претензій не має. Він же, вважав, що оскільки ОСОБА_7 у повному обсязі визнав свою провини, то можливо призначити покарання без позбавлення волі.

Дали, призначене ОСОБА_7 покарання за вироком районного суду у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, знаходяться у межах, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Тому вважати покарання, призначене судом першої інстанції обвинуваченому, несправедливим, внаслідок м`якості, підстав не має.

Суд першої інстанції обґрунтовано звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та зазначив, що враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, конкретних обставин вчинення ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, щиросердно розкаявся у скоєному злочину, у повному обсязі відшкодував заподіяну шкоду, та правильно дійшов до висновку, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства.

Вважати покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 несправедливим, внаслідок м`якості підстав не має.

Доводи прокурора щодо невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи колегія суддів вважає недоцільними.

Ствердження прокурора щодо неправильності визнання судом першої інстанції обставини, що пом`якшує покарання, щире каяття, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 визнав себе винним тільки в останньому судовому засіданні, колегія суддів також знаходить не обґрунтованими. Оскільки, ст.66 КК України закріплює перелік обставин, що пом`якшують покарання, які є обов`язковими для визнання. При цьому момент визнання своєї провини обвинуваченого не є вагомим.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято вмотивоване рішення по справі.

Колегія суддів, з урахуванням викладеного, прийшла до висновку, що порушень кримінального та кримінально-процесуального законів, які б тягли за собою зміну чи скасування судового рішення немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, вирок суду без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 409, 413, 418 ч.2, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Фрунзенського району м. Харкова ОСОБА_8 залишити - без задоволення.

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.09.2014р. за обвинуваченням ОСОБА_7 1984 року народження, у скоєні злочину передбаченого ст.186 ч.3 КК України, залишити - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена сторонами кримінального провадження в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 у той же строк з моменту отримання ним копії ухвали.

Головуючий

Судді: