Справа № Провадження №11-391/12 11/1090/1953/12 Головуючий у І інстанціїБабіш
Категорія47Доповідач у 2 інстанції Ященко
УХВАЛА

Іменем України

« 15 »березня 2012 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Беха М.О.

суддів - Ященко І.Ю., Димарецького В.М.

з участю прокурора - Куяна М.В.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією пом. ОСОБА_2 міжрайпрокурора ОСОБА_3 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2011 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, військовозобовязаного, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, зобовязано не виїжджати на постійне місце проживання без дозволу органів виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання або роботи, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

За вироком суду Лесик визнаний винним та засуджений за вчинення злочину за наступних обставин.

5.10.2011р. близько 12год. ОСОБА_1, маючи намір на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для власних потреб, без мети збуту та реалізуючи свій злочинний намір, на залізничній колії поблизу його будинку, який розташований в м. Васильків, вул. Дзержинського, 40 (точне місце не встановлене), знайшов паперовий згорток, в якому знаходився наркотичний засіб канабіс та поклав його собі до правої кишені спортивної куртки з метою подальшого вживання шляхом паління та направився далі.

Цього ж дня близько 17год. ОСОБА_1, проходячи по вул. Новій в м. Василькові, поблизу будинку №16, був затриманий працівниками міліції ОСОБА_2 При поверхневому огляді у правій передній кишені спортивної куртки ОСОБА_1 знаходився наркотичний засіб канабіс, який він незаконно придбав та зберігав для власних потреб, без мети збуту та який згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1572/х від 2.11.2011року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого становила 15,70г.

В апеляції прокурор, не оспорюючи вирок в частині доведеності вини засудженого та правильності кваліфікації його дій, просить вирок скасувати в звязку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, а справу направити на новий судовий розгляд.

Обґрунтовуючи апеляцію, апелянт вказав на порушення судом вимог ч.1 ст.334 КПК України та п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», оскільки суд, обмеживши дослідження доказів по справі допитом засудженого та дослідженням матеріалів справи, в ході судового слідства в порушення ст.299 КПК України фактично не допитав засудженого щодо обставин справи та не навів його показів у мотивувальній частині вироку.

Крім того на думку апелянта, суд неправильно визначив строк відбуття покарання зазначивши, що він вираховується з часу набрання вироком законної сили, а не з дня постановлення вироку.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію, пояснення засудженого ОСОБА_1, який просив вирок залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, вирок суду підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд з наступних підстав.

Доводи апеляції прокурора щодо істотного порушення судом вимог кримінально-процесуального закону є обгрунтованими.

Відповідно до вимог ст.323,334 КПК України вирок суду повинен бути законним і обгрунтованим. Суд обгрунтовує вирок лише тими доказами, які були розглянуті в судовому засіданні, та оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що базується на всебічному, повному і об»єктивному розгляді справи у їх сукупності. Мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину. В цій частині вироку наводяться обставини, які визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, та докази, на яких грунтується висновок суду щодо кожного підсудного, з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає інші докази; обставини, що пом»якшують або обтяжують покарання та ін.

У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму ВСУ з питань розгляду кримінальних справ і постановлення вироку»вказується на необхідність точного виконання вимог ст.334 КПК України про обгрунтування обвинувачення конкретними доказами не лише кожному підсудному, а й по кожному епізоду обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних, у висновку експерта та ін. джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення, не обмежуючись лише зазначенням прізвища свідка, потерпілого або назви проведеної експертизи тощо. З показань підсудного, потерпілого, свідка у вироку слід наводити лише ті, в яких йде мова про фактичні дані, що стосуються доказуваної бази.

В порушення зазначених вимог закону та вимог ст. 299 КПК України, суд, розглянувши справу в порядку ч.3 ст.299 КПК України, в ході судового слідства засудженого ОСОБА_1 фактично щодо обставин вчинення ним злочину не допитував і у мотивувальній частині вироку показань ОСОБА_1 не навів вказавши лише те, що він вину визнав, що є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.

За таких обставин, вирок суду не може вважатися законним, а тому підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд, який слід провести у відповідності до вимог кримінально-процесуального закону, і в залежності від встановленого, прийняти законне і обгрунтоване рішення по справі.

Доводи прокурора щодо строку відбуття покарання є необгрунтованими, оскільки при звільненні особи від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України після постановлення вироку йде не строк покарання, а іспитовий строк.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляцію пом. ОСОБА_2 міжрайпрокурора ОСОБА_3 задовольнити частково.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2011 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну справу повернути на новий судовий розгляд в той же суд іншим суддею.

Судді