Справа № 504/811/15-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2015 р. смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Комінтернівське кримінальне провадження № 0000665 від 18 лютого 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нові Біляри, Комінтернівського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , водія групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 (ПП НОМЕР_2 ), солдата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У період з 30 вересня 2013 року по теперішній час солдат ОСОБА_4 , проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 (ПП НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді водія групи інженерного забезпечення, у військовому званні «солдат».

Являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9,11, 49, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний додержуватись правил військової ввічливості, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших.

Проходячи військову службу, діючи на порушення вищезазначених статутних вимог та зобов`язань, 23 вересня 2014 року солдат ОСОБА_4 самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 (ПП НОМЕР_2 ), що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин та ухилявся від проходження служби до 18 лютого 2015 року, тобто тривалістю понад один місяць, проводячи час на власний розсуд за своїм постійним місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Цими своїми діями солдат ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

Таким чином, за викладених обставин обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно військовослужбовця на службу без поважних причин тривалістю більше місяця.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , та передбачені ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , та передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи те, що між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 12.03.2015 року укладена угода про визнання винуватості, за якою між сторонами була досягнута домовленість проте, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 407 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі, із застосуванням вимог ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки, та із застосуванням вимог ст. 76 КК України покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинуваченийОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у скоєному розкаявся.
Суд, у відповідності до ч.2 ст.473 КПК України та ч.4 ст.474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 його права та наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, переконався у добровільності укладення угоди і що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
Обвинувачений ОСОБА_4 як і прокурор ОСОБА_3 заявили, що вони повністю розуміють наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України та просили суд затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.
В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд вважає, що угода відповідає вимогам статей 469, 472 КПК України та може бути затверджена.

Підстав для відмови у затверджені угоди, передбачених частиною 7 ст.474 КПК України не має.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат немає.

Речових доказів по справі немає.

До обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.370-374, 473-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 березня 2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 за кримінальним провадженням, справа № 504/811/15-к , провадження № 1-кп/504/134/15.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 2,3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Одеської області через Комінтернівський районний суд, обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1