Справа № 640/2617/13-к
н/п 1-кс/640/1111/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2013 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді Муратової С.О.,

при секретарі Грицюк С.О.,

за участю прокурора Кононенка В.П.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 26.01.2013 майора міліції ОСОБА_2 про відмову в задоволенні клопотання потерпілого про проведення слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню № 0000394 від 22.01.2013, -

встановив:

13.02.2013 до Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга, в якій ОСОБА_1 просить за необхідністю поновити строк оскарження, обчислюючи його з дати 08.02.2013, коли він дізнався про постанову про відмову в задоволенні клопотання; відкрити провадження по справі, про що повідомити його, слідчого та прокурора завчасно; витребувати з СВ Київського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області належним чином прошиті, пронумеровані з описом матеріали кримінального провадження; проводити судовий розгляд з повною фіксацією технічними засобами, як передбачено ст.27 КПК України та ч. 3 ст.129 Конституції України; надати можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження №0000394; визвати та опитати слідчого В.О.Гнідого; призначити експертизу на предмет дати виготовлення постанови від 26.01.2013, зняття інформації з комп'ютера у кабінеті ОСОБА_2; скасувати постанову старшого слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_2 від 26.01.2013 про відмову в задоволенні клопотання, про що постановити відповідну ухвалу; надати вказівки, для здійснення дій на встановленні істини, усіх фактів; винести ухвалу відносно працівника міліції - слідчого Гнідий В.О. за відсутність професіоналізму, знання законів та їх виконання, за підробку документів, за порушення моїх прав, як заявника та потерпілого, яку відповідно до вимог ст.216 КПК України, направити до органів прокуратури для прийняття рішення по суті; прийняте судом рішення надати в судовому засіданні після його оголошення.

На обґрунтування скарги вказує, що 24.01.2013 він допитаний в якості потерпілого, де заявив декілька клопотань. Замість вирішення та винесення в триденний термін постанови, старшим слідчим Гнідим В.О. таку постанову винесено 07.02.2013, що легко буде встановлено при проведенні експертного висновку на предмет дати виготовлення процесуального документу, який датовано 26.01.2013, тим паче в який день на роботі ОСОБА_2 і не могло бути, оскільки згідно табелю рахування робочого часу та цей день був вихідним. Постанову від 26.01.2013 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій отримав лише 08.02.2013. Зазначає, що в постанові, як підставу для відмові в задоволенні клопотання, старший слідчий Гнідий В.О. вказав, що він не має права фіксувати технічними засобами, всупереч п.12 ч. 1 ст.56 КПК України.

Також вказує, що висновки слідчого, що свідки допитуються окремо від нього, навмисно плутає його статус, який не є свідком, а є потерпілим, суперечить вимогам, як ч.9 ст. 224 КПК України, про одночасний допит осіб, так і п.4 ч.2 ст.56 КПК України, якими гарантовано його право брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час яких ставити запитання, подавати свої зауваження, тощо.

Зазначає, що слідчий не долучив до матеріалів кримінального провадження докази, які надані із заявою від 17.12.2012. В залученні медичної картки ОСОБА_3 було відмовлено з тих причин, що його допитувати слідчий не бажав, а без згоди, яку запитати у ОСОБА_3 сам собі заборонив, слідчий відмовив. Опитати свідків та правопорушників слідчий також відмовив, оскільки проводиться лише допит, а тому і допитувати він також їх не міг.

Вважає, що підставою для винесення окремої ухвали відносно старшого слідчого Гнідого В.О., є реєстрація заяви в ЕРДР з порушенням 24-х годин, лише через місяць, невиконання своїх повноважень, а потім затримування при наданні йому довідки чи витягу про реєстрацію кримінального правопорушення.

В судовому засіданні заявник доводи скарги підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на законність постанови слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 26.01.2013.

Слідчий Гнідий В.О. в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про день, час, місце розгляду скарги, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, вислухавши доводи заявника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, доходить наступного:

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.

Судом встановлено, що постановою старшого слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_2 від 26.01.2013 по кримінальному провадженню № 0000394 від 22.01.2013 відмовлено в задоволенні клопотань, заявлених потерпілим ОСОБА_1 під час його допиту в протоколі від 24.01.2013.

З мотивувальної частини оскаржуваної постанови старшого слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_2 від 26.01.2013 слідчим суддею встановлено, що під час допиту у якості потерпілого, ОСОБА_1 заявив наступні клопотання: проводити всі слідчі дії в його присутності з попереднім повідомленням його про ці дії; реалізувати його право на фіксацію своїми технічними засобами кожної слідчої дії; встановити факт проведення 15.12.2012 прес-конференції гр. ОСОБА_4; встановити чи була акредитація на прес-конференцію гр. ОСОБА_4 та які журналісти були акредитовані на ній, в якій спосіб це здійснювалось, якими документами встановлювалися відповідальні особи за проведення акредитації, якими документами підтверджувалась акредитація журналістів; встановити документи про прийняття на роботу тих осіб, які перешкоджали виходу; повідомити органи прокуратури про порушення прав журналіста; витребувати та долучити до матеріалів цього провадження його заяву від 17.12.2012; витребувати медичну картку ОСОБА_3 № 6701 від 15.12.2012; опитати вказаних осіб.

Відмовляючи в задоволенні клопотання потерпілого, слідчий зазначив, до дані клопотання ОСОБА_1 не можуть бути задоволені, тому що згідно ст. 224 КПК України, кожний свідок допитується окремо, без присутності інших осіб. Проведення слідчих дій зі свідками здійснюється в час та місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати. Як слідство, ОСОБА_1 не може проводити фіксацію своїми технічними засобами допиту свідок.

Слідчий вказує, що встановлення факту проведення прес-конференції ОСОБА_4 та які журналісти були акредитовані на ній, встановлення документів про прийняття на роботу тих осіб, які, нібито, перешкоджали входу на прес-конференцію для вирішення питання про прийняття рішення по даному кримінальному провадженню не мають ніякого значення та відношення до ОСОБА_1, який не надав ніяких документів підтверджуючих заподіяно йому шкоду. А тому, повідомляти органи прокуратури про порушення, які нібито мали місце по відношенню до ОСОБА_1 не можливо, тому що ці порушення не конкретизовані заявником та на цей час не підтверджені досудовим слідством по кримінальному провадженню, а тому є хибними.

Що стосується медичної картки ОСОБА_3 № 6701 від 15.12.2012, слідчий зазначив, що вона може бути витребувана тільки зі згоди самого ОСОБА_3, а такою до СВ Київського РВ ХМУ до того часу не надійшло. Опитати осіб вказаних ОСОБА_1 неможливо, тому що згідно чинного законодавства, після відкриття кримінального провадження може бути проведена тільки така слідча дія, як допит.

Факт визнання ОСОБА_1 потерпілим у даному кримінальному провадженні прокурором в судовому засіданні не заперечувався.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 56 КПК України, під час досудового розслідування потерпілий має право брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі. Згідно п.12 ч. 1 ст.56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь.

Як зазначено в п. 19 ст. 3 КПК України, стороною кримінального провадження з боку обвинувачення є слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом.

В ч. 2 ст. 22 КПК України зазначено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, слідчий відмовив в задоволенні клопотання потерпілого, не врахувавши права потерпілого, визначеними нормами КПК України, а також не навів обґрунтування до відмови в задоволенні клопотання.

Більш того, на спростування скарги, прокурором, слідчим не надано жодних доказів, в тому числі не спростовані пояснення ОСОБА_1 про письмову згоду ОСОБА_3 на витребування його медичної картки в даному кримінальному провадженні. В судовому засіданні при обговоренні клопотання заявника про витребування матеріалів кримінального провадження прокурор заперечував, не бажаючи надати до суду жодного документу стосовно поданої скарги.

З урахуванням викладеного, оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню, що зумовлює повторний розгляд слідчим заявлених потерпілим клопотань по суті у встановлений КПК України строк та порядок, з дотриманням прав потерпілого у кримінального провадженні. Отже, в цій частині скарга заявника підлягає задоволенню.

В іншій частині скарга щодо призначення експертизи та винесення ухвали відносно слідчого, задоволенню не підлягає. Для скасування оскаржуваної постанови слідчим суддею не потребується додаткового призначення експертизи. Стосовно реагування відносно дій слідчого, на теперішній час слідчий суддя не вбачає до того підстав, скасовуючи оскаржувану постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Доводи ОСОБА_1 щодо отримання лише 08.02.2013 оскаржуваної постанови не заперечувалися прокурором, отже відповідно ч. 1 ст. 304 КПК України, оскільки скаргу подано 13.02.2013, слідчий суддя вважає не пропущеним строк звернення заявника до суду зі скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 26.01.2013 майора міліції ОСОБА_2 про відмову в задоволенні клопотання потерпілого по кримінальному провадженню № 0000394 від 22.01.2013- задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 26.01.2013 майора міліції ОСОБА_2 про відмову в задоволенні клопотання потерпілого по кримінальному провадженню № 0000394 від 22.01.2013 скасувати.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Муратова С.О.