Кримінальне провадження № 1-кп/331/314/2015
ЄУН № 331/3738/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2015 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, гр. України, освіта неповна вища, офіційно не працевлаштованого, вдівця, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

16.04.2015 році Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
26 березня 2015 року, приблизно о 14 годині 55 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні аудиторії №276 головного корпусу ЗНТУ, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського 64, діючи повторно шляхом вільного доступу, таємно зі стільця, який знаходився біля столу викладача, викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме:

-Сумку жіночу чорного кольору, вартістю 10 грн.;

-Сумку жіночу чорного кольору. Вартістю 3500 грн., в якій знаходилось:

-Гаманець бежевого кольору, вартістю 600 грн.;

-Грошові кошти в сумі 8000 грн.;

-Грошові кошти в сумі 60 євро, що еквівалентно 1800 грн.;

-Мобільний телефон «НТС», вартістю 3000 грн.;

-Силіконовий чохол, вартістю 80 грн.;

-Сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 35 грн.;

-Сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 35 грн.;

-Мобільний телефон «Самсунг», вартістю 800 грн.;

-Сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 35 грн.;

-Фотоапарат «Соні», вартістю 6000 грн.;

-Полімерний чохол для фотоапарату, вартістю 300 грн.;

-Карта пам`яті на 16 Гб, вартістю 400 грн.;

-Технічний паспорт на автомобіль «Кіа Церато» д/н НОМЕР_1 , що не представляє матеріальну цінність;

-Водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , що не представляє матеріальну цінність;

-Перепустка ЗНТУ на ім`я ОСОБА_5 , що не представляє матеріальну цінність.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 25095 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та щиросердно раскаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах.

Суд, керуючись ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів підлягаючих дослідженню обмежено судом допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів характеризуючих його особу.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Як пом`якшуючі відповідальність обставини суд враховує щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочинів. Обтяжуючих відповідальність обставини суд не вбачає.

При призначені покарання, обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини як пом`якшуючі так і обтяжуючі покарання, особу обвинуваченого, який раніше був засуджений, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, не одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину та матір інваліда 1-ої групи, позитивно характеризується за місцем проживання.

У зв`язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства.

ОСОБА_4 раніше був засуджений 16.04.2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України, злочини скоїв до винесення вироку Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 16.04.2015 року, тому призначаючи остаточне покарання суд керується правилами ст. 70 ч. 4 КК України.

Цивільний позов підлягає задоволенню, оскільки він обґрунтований, підтверджений матеріалами кримінального провадження та визнаний обвинуваченим.

Речових доказів та процесуальних витрат по справі не має.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складання покарань з урахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2015 року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. Призначити обвинуваченому ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов*язання залишити без зміни. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід скасувати.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 21585 (двадцять одну тисячу п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень;

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: