Справа № 1-181/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2011 року Кіровський райсуд м. Кіровограда

в складі:

головуючого судді - Могильного О.П.

при секретарі - Комар А.І.

з участю прокурора - Вилєгжаніної О.П.

захисника - ОСОБА_1

потерпілої - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда кримінальну

по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженої, маючої на утриманні сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, не маючої судимостей,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку)при наступних обставинах:

30.11.2009 близько 8:30 год., ОСОБА_3С в роздягальні дошкільного навчального закладу №65, за адресою: м. Кіровоград, вул. Курганна, 2-а, перевдягаючи свого сина, який виховується в зазначеному закладі, побачила в одному з відділень шафи, яка розташована в роздягальні, дитячу курточку та дитячу шапку які належали, невідомій їй гр. ОСОБА_5, після чого у неї виник умисел на заволодіння вказаними речами.

Діючи навмисно, з корисливих спонукань з метою власної наживи ОСОБА_6С, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з шафи в роздягальні дошкільного навчального закладу №65, за адресою: м. Кіровоград, вул. Курганна, 2-а дитячу курточку, вартістю 162 гривні та дитячу шапку, вартістю 70 гривень, після чого покинула місце злочину, викраденим розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 232 гривні.

Крім того, ОСОБА_3 вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинено повторно, при наступних обставинах:

07.12.2009 близько 8:30 год., ОСОБА_3С, в роздягальні дошкільного навчального закладу №65, за адресою: м. Кіровоград, вул. Курганна, 2-а, перевдягаючи свого сина, який виховується в зазначеному закладі, побачила в одному з відділень шафи, яка розташована в роздягальні, дитячу курточку, та дитячу шапку, які належали, невідомій їй, гр. ОСОБА_2, після чого у неї виник умисел на заволодіння вказаними речами.

Діючи навмисно, з корисливих спонукань з метою власної наживи ОСОБА_3 повторно, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з шафи в роздягальні дошкільного навчального закладу №65, за адресою: м. Кіровоград, вул. Курганна, 2-а дитячу курточку, вартістю 135 гривень та дитячу шапку, вартістю 72 гривні, помістила їх під пальто, що було одягнуто на ній, і покинула вищевказане приміщення, в цей час ОСОБА_7, вихователь вказаного дошкільного навчального закладу, здогадавшись про злочинний намір ОСОБА_3 на таємне викрадення зазначених дитячої курточки та шапки, почала наздоганяла ОСОБА_3 і побачивши, що у останньої з-під пальто виглядає курточка, яка належить ОСОБА_2, почала просити ОСОБА_3 повернути викрадені речі, проте остання розуміючи, що її злочинний намір викрили, втекла з місця скоєння злочину, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_2 матеріальні збитки на загальну суму 207 гривень.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 вину свою визнала повністю та показала, що дійсно 30.11.2009 року таємно викрала з шафи в роздягальні дошкільного навчального закладу №65, за адресою: м. Кіровоград, вул. Курганна, 2-а дитячу курточку та дитячу шапку, якими розпорядилась за власним розсудом, продавши її на ринку. Крім того, 07.12.2009 року вона повторно відкрито викрала з роздягальні дошкільного навчального закладу №65, дитячу курточку та дитячу шапку. В заподіяному щиро розкаюється, просить не карати її суворо, оскільки більше такого ніколи не повториться.

Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів тих обставин справи, які ніким не оспорюються та розяснивши положення ч.3 ст.299 КПК України, обмежився допитом підсудної, оскільки істинність, добровільність та правдивість її позиції у суду сумнівів не викликає.

Таким чином, дослідивши та оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд кваліфікує дії підсудної за ч.1 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України і вину її в здійсненні даних злочинів вважає повністю доведеною, оскільки ОСОБА_3 дійсно вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При визначенні міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки заподіяного, особу підсудної, обставини, що помякшують та обтяжують її покарання.

Так, в силу ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості, злочин передбачений ч.2 ст. 186 КК України є тяжким.

ОСОБА_3 повністю визнала свою вину, щиро розкаялася у вчиненому, сприяла розкриттю злочину, відшкодувала завдану шкоду, що визнається судом, як обставинами, що помякшують покарання підсудної. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

За місцем проживання підсудна характеризується посередньо, вихованням сина фактично не займається, є особою не маючою судимостей.

Згідно довідки з незалежної релігійної громади християнської харизматичної церкви (повного Євангелія) «Перемога», ОСОБА_3 в період з червня 2009 року по грудень 2009 року проходила реабілітаційний курс у с. Почуйки Житомирської області, але в той же час згідно матеріалів кримінальної справи вона вчинювала злочини в м. Кіровограді, що вказує на фіктивність даної довідки, отже, у суду не має підстав довіряти і іншим довідкам з приводу проходження нею реабілітаційного курсу лікування та прагнення стати на шлях виправлення, оскільки згідно матеріалів кримінальної справи ОСОБА_3 фактично з 16.12.2009 року по 18.12.2010 року знаходилась у розшуку.

Тому, враховуючи дані обставини справи, суд вважає, що перевиховання та виправлення підсудної можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, визначивши їй міру покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 та ч. 2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, з застосуванням ст. 70 КК України. Однак, враховуючи помякшуючі вину обставини, особу підсудної, вік та стан її здоровя, відношення потерпілих до підсудної, суд визнає за можливе до визначеного покарання за більш тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України застосувати положення ст. 69 КК України, в силу яких призначити покарання нижче від найнижчої межі.

Цивільний позов по справі заявлений потерпілою ОСОБА_5 залишити без розгляду, оскільки з останньою проведений повний розрахунок. Судові витрати в сумі 1201 грн. 92 коп., підлягають стягненню із підсудної. Речові докази підлягають залишенню за належністю потерпілим.

Керуючись ст. ст. 321-323, 333-341 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 та ч. 2 ст.186 КК України і призначити їй покарання:

- За ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік,

- За ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

- На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання по даній справі - з 18.12. 2010 року.

До набрання вироку законної сили міру запобіжного заходу засудженій залишити попередню утримання під вартою в СІЗО м. Кіровограда.

Стягнути із ОСОБА_3 судові витрати в сумі 1201 грн. 92 коп. на користь держави, за проведення судових експертиз.

Речові докази залишити за належністю відповідно потерпілим: ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Вирок суду може бути оскарженим до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб, з моменту його проголошення, а засудженою з в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_8