Справа №485/929/15-к 21.07.2015 21.07.2015 21.07.2015
Провадження: № 11-кп/784/523/15 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: оскарження ухвали суду про ОСОБА_1
звільнення від покарання за хворобою Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання в Снігурівській виправній колонії Миколаївської області № 5

учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_7

засуджений: ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8

в с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційних скарг.
Ухвалою суду клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення від покарання у зв`язку з тяжкою хворобою залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та звільнити його від подальшого відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 84 КК України.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скари.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 зазначає, що суд 1 інстанції порушив його право на захист, відмовивши в наданні послуг захисника, а також не дослідив матеріали його особової справи.

Вказує, що має два тяжкі захворювання (СПІД та туберкульоз), через які він не може в подальшому відбувати покарання в умовах виправної колонії.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до Снігурівського районного суду Миколаївської області з клопотанням про звільнення від відбування покарання.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд 1 інстанції послався на те, що згідно ч. 5 ст. 154 КВК України єдиним законним приводом для розгляду питання про звільнення від відбування покарання засудженого, який захворів на хронічну тяжку хворобу, є подання адміністрації установи виправної колонії.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення рішення суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону, повно і всебічно оцінивши обставини конкретної справи, розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_6 , правильно дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України (в редакції Закону № 1186-VI від 08.04.2014) клопотання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з клопотанням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У клопотанні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про його звільнення від відбування покарання внаслідок хвороби. Суд 1 інстанції, розглянувши клопотання по суті, правильно відмовив в задоволенні клопотання, посилаючись на ч. 5 ст. 154 КВК України, згідно вимог якої, законним приводом до розгляду питання про звільнення від покарання засудженого, який захворів на тяжку хворобу, є клопотання начальника органу або установи виконання покарань.

Крім того, суд ретельно дослідив всі обставини, вислухавши лікаря Снігурівської виправної колонії № 5 та представника адміністрації, які вважали клопотання засудженого необґрунтованим та таким, що не відповідає висновку медичної комісії щодо якого ОСОБА_6 не підпадає під звільнення від покарання. Сам факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Це є правом суду, а не обов`язком.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Вивченням матеріалів справи не встановлено обставин того, що хвороби ( туберкульоз та СНІД) на які страждає ОСОБА_6 перешкоджають відбуванню покарання і подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує його життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Таким чином, суд дійшов правильного висновку, відмовивши засудженому в задоволенні клопотання. Розгляд справи без участі захисника не вплинуло на правильність рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

У х в а л и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з дня її проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: