Справа № 730/1230/2014-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/123/2015
Категорія - ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000307 від 07 листопада 2014 року за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2014 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 , ч. 2 ст. 307 КК України,

з участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , в якій він просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання. На підставі ст. 75 К України ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. В іншій частині вирок залишити без змін. Звільнити ОСОБА_7 з-під варти.

Даним вироком:

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 КК України, ч.2 ст.307 КК України, і призначено йому покарання:

- за ч.1 ст.309 КК України 2 роки обмеження волі;

- за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст.69 КК України - 4 роки позбавлення волі з конфіскацією особистого майна: грошових коштів в сумі 119 грн. 30 коп. та мобільного телефону марки «SAMSUNG E-200» ІМЕ НОМЕР_1 із сім картою «Life» № НОМЕР_2 .

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до відбування ОСОБА_7 призначено 4 роки позбавлення волі з конфіскацією особистого майна: грошових коштів в сумі 119 грн. 30 коп., та мобільного телефона марки «SAMSUNG E-200» ІМЕ НОМЕР_1 із сім картою «Life» № НОМЕР_2 .

Запобіжний захід обвинуваченому, до набрання вироком законної сили, залишено попередній - тримання під вартою в Чернігівському СІЗО управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області та постановлено обчислювати початок відбуття покарання обвинуваченому з часу його затримання, а саме, з 26 вересня 2014 року.

Арешт, накладений в ході досудового слідства на грошові кошти, які знаходяться на депозитному рахунку Борзнянського РВ УМВС України в Чернігівській області в сумі 119 грн. 30 коп., та мобільний телефон без тильної кришки чорного кольору марки «SAMSUNG E-200» ІМЕ НОМЕР_1 із сім картою «Life» » № НОМЕР_2 , що належали ОСОБА_7 , залишено до виконання вироку в частині конфіскації особистого майна.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 737 грн. 88 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судово-хімічних експертиз.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до вимог

ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що в кінці червня 2014 року обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на вул. Калініна в м. Борзні Чернігівської області, неподалік електричного трансформатора, від стебла самосійної рослини коноплі зірвав верхівку та листя, таким чином незаконно придбав 67,038 г каннабісу, що згідно висновків судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів являються особливо небезпечним наркотичним засобом, після чого переніс вищезазначену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу до нежилого будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , де шляхом подрібнення руками виготовив 67,038 г наркотичного засобу - каннабісу, з яких 17,438 г зберігав з метою збуту, а 49,6 г зберігав без мети збуту для власного використання.

19 вересня 2014 року, близько 11 години, знаходячись на вул. Героїв Крут в м. Борзні, неподалік від свого місця проживання, із 17,438 г особливо небезпечного наркотичного засобу каннабісу ОСОБА_7 незаконно збув ОСОБА_9 6,360 г даного наркотичного засобу за 160 грн.

Також, 26 вересня 2014 року, близько 13 години, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись на вул. Героїв Крут в м. Борзні, неподалік від свого місця проживання, повторно незаконно збув ОСОБА_9 11,078 г особливо небезпечного наркотичного засобу за 160 грн.

Після чого, решту - 49,6 г подрібненої речовини рослинного походження, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів являється особливо небезпечним наркотичним засобом, каннабісом, з нежилого будинку по АДРЕСА_1 переніс до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , де зберігав в житловому будинку без мети збуту до дня її вилучення працівниками міліції, а саме, до 27 вересня 2014 року.

В своїй апеляційній скарзі адвокат вважає призначене судом покарання занадто суворим і таким, що не відповідає тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, та даним про його особу, оскільки він активно сприяв розкриттю злочину, і щиро розкаявся. Також суд, хоча і зазначив у вироку позитивні дані відносно особи обвинуваченого, проте, не в повній мірі їх врахував, і на думку захисту, прийшов до неправильного висновку про неможливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства. Зазначає, що така протиправна поведінка ОСОБА_7 була стимульована працівниками міліції, проте, він повністю визнав свою вину та засуджує свої дії. Просить прийняти до уваги обставини правопорушення, особу винуватого, ряд обставин, що пом`якшують покарання, тим самим призначити більш мяке покарання.

В запереченні на апеляційну скаргу захисника обвинуваченого прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 просить вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 05.12.2014 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, адвоката, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити з викладених підстав, думку прокурора про залишення вироку суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину в скоєному, щиро розкаявся. Зізнання обвинуваченого у вчиненому в контексті ст.95 КПК України є доказом.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції надана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду. Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд, у відповідності з вимогами ст. 65, 66, 67 КК України, призначив його враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів та до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся, до кримінальної відповідальності не притягувався, його ставлення до вчиненого ним неправомірного діяння, цим самим суд врахував обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і дійшов правильного висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, обравши міру покарання в межах санкції ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, наближену до нижньої межі, із призначенням додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно роз`яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити із кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Твердження сторони захисту про неврахування в повній мірі ступеню тяжкості злочинів, вчинених ОСОБА_7 , обставин, що впливають на тяжкість призначеного покарання та особу обвинуваченого не заслуговують на увагу, адже у мотивувальній частині вироку судом враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів та чітко зазначені характеристики особи обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, і саме ці вказані обставини і стали підставою застосування до обвинуваченого покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 2 ст. 307 КК України.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості злочинів, вчинених обвинуваченим, безпідставні, оскільки вчинені діяння ОСОБА_7 є завершеними злочинами, характеризуються прямим умислом та корисливими мотивами, крім того, відносяться до найбільш небезпечних злочинів. А тому обвинуваченому обґрунтовано призначено покарання, яке пов`язане з реальним позбавленням волі, і підстав звільнення його від даного покарання з випробуванням колегія суддів не вбачає.

Отже, всі обставини, на які в своїй апеляційній скарзі посилається адвокат, судом першої інстанції при призначенні покарання були враховані, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, даним, що характеризують його особу та всім обставинам кримінального провадження, і є справедливим.

З огляду на це, підстав для пом`якшення покарання обвинуваченого, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

За таких обставин, порушень законодавства, які б потягли за собою скасування чи зміну вироку по справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4