Справа № 743/341/15-к
Провадження №1-кп/743/31/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2015 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження № 00000020 про обвинувачення
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Ріпки Чернігівської області, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, військовозобовязаного, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України;
ВСТАНОВИВ:
21.02.2014 року, у період часу з 11 до 12 години ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу, з приміщення колишньої контори ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованої по АДРЕСА_2 , з тумби столу, таємно викрав грошові кошти, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду, в розмірі 300 грн.
04.02.2015 року близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні магазину № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого по АДРЕСА_3 , з шухляди прилавку, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав грошові кошти, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду, в розмірі 200 грн.
Крім того, ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що в ніч з 12.01.2014 року на 13.01.2014 року він, у невстановлений органом досудового розслідування час, шляхом зламу вхідних дверей, проник всередину приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав флеш-накопичувач Transcend, ємністю 32 GB, вартістю 220 грн.; флеш-накопичувач SanDisc, ємністю 16 GB, вартістю125 грн.; мишу компютерну Trast, вартістю 142 грн.; пневматичний пістолет Анікс, вартістю 900 грн.; пневматичну рушницю KRAC, вартістю 1300 грн.; оптичний приціл для пневматичної зброї AO ZOS 4/32, вартістю 600 грн.; лазерний цілевказівник, вартістю 200 грн.; глушник для пневматичної зброї, вартістю 100 грн.; 10 пачок кульок для пневматичної зброї, вартістю 5 грн. кожна, на суму 50 грн.; 25 газових балончиків для пневматичної зброї, вартістю 7 грн. кожен, на суму 175 грн., а також грошові кошти в розмірі 8100 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду, в розмірі 11912 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою винність у вчиненні злочинів не визнав, та показав, що він проживає по АДРЕСА_1 у приватному будинку, спільно з батьками, братом і бабусею. Батьки обвинуваченого періодично виїжджають на заробітки за межі України. Крім того, у власності батьків ОСОБА_10 мається житловий будинок по АДРЕСА_5 , і вказане приміщення обвинувачений використовує з метою відпочинку у колі товаришів. 12.01.2014 року обвинувачений, за місцем свого постійного проживання по АДРЕСА_1 , приблизно до 23-24 години грав з друзями в карти, після чого пив пиво з ОСОБА_11 , а згодом, близько 02 години 13.01.2014 року, провів останнього до зупинки маршрутних транспортних засобів в центрі смт.Ріпки і повернувся додому. Коли ОСОБА_10 проводжав ОСОБА_11 , він не проходив поблизу магазину ІНФОРМАЦІЯ_4 . Будинок по вул.Фрунзе, в якому проживає обвинувачений, знаходиться на відстані близько 300-400 метрів від вказаного торгівельного закладу. Про крадіжку з магазину ОСОБА_10 дізнався наступного ранку від свого товариша ОСОБА_12 . Того ранку ОСОБА_10 дізнався лише про сам факт крадіжки та розмір завданої шкоди, який був еквівалентним 10 000 грн. Що саме було викрадено з торгівельного закладу, обвинувачений не знав. ОСОБА_10 декілька разів бував у цьому магазині, знав приблизний асортимент товару і міце його розташування, купував газові балони для пневматичного пістолета та DVD-диски, однак не бачив, щоб у продажі перебувала зброя, в тому числі пневматичні пістолети і гвинтівки. Приблизно через 1-2 тижні після крадіжки, ОСОБА_10 , який на той час мав у користуванні мобільний телефон з картками операторів звязку Лайф і МТС, зателефонував житель смт.Ріпки ОСОБА_13 , котрий заборгував обвинуваченому кошти, на загальну суму 1200-1300 грн., і повідомив про намір повернути борг. Через деякий час додому до ОСОБА_10 , у темну пору доби, прийшов ОСОБА_13 , який приніс пневматичний пістолет, пневматичну рушницю з приєднаним прицілом, кульки для цієї зброї, а також балони для зарядки пневматичних пістолетів. Обвинувачений залишив вказане майно собі та зберігав у приміщенні гаражу близько двох днів, нікому його не показуючи, а згодом переніс на дачу по АДРЕСА_5 , де вільно та відкрито зберігав і використовував, в тому числі в присутності друзів і знайомих. Принесена ОСОБА_13 зброя була в коробках, на неї були відповідні документи. ОСОБА_13 повідомив, що отримав вказане майно в якості плати або подарунку. Гвинтівка і пістолет перебували у володінні ОСОБА_10 близько двох місяців. Після того, як ОСОБА_10 дізнався від ОСОБА_14 про те, що працівники міліції розшукують пневматичну зброю, викрадену в магазині, він вночі відніс її додому до ОСОБА_13 , та залишив на ганку будинку, оскільки ОСОБА_13 відмовився її забирати. Через деякий час, також вночі, ОСОБА_10 почув, що хтось кидає камінці у вікно його будинку, а вийшовши на вулицю побачив біля хвіртки пістолет і гвинтівку з прицілом, які були поміщені в коробки. Розуміючи, що його підозрюють у вчиненні злочину, ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_15 та зразу відніс до магазину ІНФОРМАЦІЯ_4 вказане майно, де залишив біля входу до приміщення. Наступного ранку, прибувши до магазину, під час спілкування з ОСОБА_15 , обвинувачений почув від останнього вимогу про відшкодування 10000 грн. шкоди, завданої злочином. Вподальшому, з метою встановлення осіб, причетних до крадіжки, ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 їздили до ОСОБА_13 , однак не застали його вдома.
21.02.2014 року ОСОБА_10 , будучи знайомим із ОСОБА_7 , та перебувючи з ним у товариських відносинах, прийшов до місця роботи останнього по АДРЕСА_2 , де перебував упродовж 1,5-2 годин, шукаючи необхідну для себе інформацію в робочому компютері потерпілого. За час перебування обвинуваченого у ОСОБА_7 , до останнього приходили незнайома жінка, яка віддавала потерпілому компютер і гроші за ремонт, а також чоловік. Крім того, до ОСОБА_7 заходив ОСОБА_17 , а потім ОСОБА_18 . Коли незнайома жінка віддавала ОСОБА_7 гроші, останній поклав їх до задньої кишені брюк, а не до шухляди робочого столу. Крім того, коли до потерпілого заходив незнайомий хлопець, ОСОБА_7 , шукаючи з ним кришку від системного блоку компютера, відкривав шухляди свого робочого столу, але грошей обвинувачений там не бачив. В приміщенні, яке орендував потерпілий, ОСОБА_10 наодинці не залишався, а потім, близько 11 години 30 хвилин, пішов додому. Про зникнення коштів у потерпілого, ОСОБА_10 стало відомо через 2 години, після того, як ОСОБА_7 приїхав до обвинуваченого з працівником міліції. Незважаючи на те, що ОСОБА_10 не вчиняв крадіжку у ОСОБА_7 , через 2-3 місяці він сплатив останньому 300 грн., щоб не псувати відносин з потерпілим.
По факту зникнення грошових коштів із магазину по АДРЕСА_3 ОСОБА_10 показав, що того дня він, збираючись їхати до м.Чернігова, заходив до вказаного вище торгівельного закладу, де замовив спочатку цигарки, а потім вермішель Мівіна і соняшникове насіння. Коли продаць відійшла до полиць з товаром, обвинувачений нахилявся до прилавку, щоб побачити вартість рослинної олії, пляшки з якою стояли на підлозі. Нахиляючись над прилавком, обвинувачений спирався на нього рукою поряд із шухлядою з виручкою. В цей час до магазину зайшов якийсь чоловік, і за придбаний товар ОСОБА_10 розраховувався в його присутності. Виходячи з торгівельного закладу, ОСОБА_10 бачив, що до приміщення також прямувала незнайома йому жінка. Обвинувачений знав, до якої шухляди кладуть виручку у вказаному торгівельному закладі. В подальшому ОСОБА_10 пішов в напрямку ценитру смт.Ріпки, заходив у магазин, розташований в приміщенні типографії, де придбав каву та печиво. Не пішовши на зупинку маршрутних транспортних засобів, ОСОБА_10 прийшов до бару Фараон, де його затримали працівники міліції. Після доставлення обвинуваченого до Ріпкинського РВ УМВС, у нього з кишень були вилучені дрібні купюри, на загальну суму близько 40-50 грн., а також зі шкарпеток 1 купюра номіналом 100 грн. і 2 купюри номіналом 50 грн. Вказані гроші ОСОБА_10 напередодні позичив у ОСОБА_19 , а помістив до шкарпеток з тією метою, щоб їх не викрали в дорозі або в м.Чернігові. Вподальшому продавцеві магазину грошові кошти в сумі 500 грн., були повернуті тіткою обвинуваченого - ОСОБА_20 .
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, винність ОСОБА_10 у крадіжці грошових коштів у потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що станом на 21.02.2014 року він був зареєстрований як фізична особа-підприємець та орендував у Ріпкинського ССТ одне з приміщень, розташованих в адмінбудівлі АДРЕСА_2 . Орендоване приміщення складалося з відокремленої кімнати і сторонні особи, без дозволу потерпілого, не мали до нього доступу. На той час, ОСОБА_7 перебував у товариських відносинах із ОСОБА_10 і останній періодично заходив до місця роботи потерпілого. До 21.02.2014 року ОСОБА_7 вже виявляв зникнення коштів в сумі 200 грн. із шухляди робочого столу, однак за вказаним фактом не звертався із заявою до правоохоронних органів, незважаючи на те, що підозрював ОСОБА_10 у вчиненні цієї крадіжки. Вказані кошти зникли також після відвідування потерпілого обвинуваченим. 20.02.2014 року житель смт.Ріпки ОСОБА_21 придбав у ОСОБА_7 відеокарту вартістю 500 грн. і вони домовились, що спочатку покупець сплатить 300 грн., а решту коштів віддасть пізніше. Отримані кошти потерпілий звечора поклав до шухляди робочого столу, і вранці наступного дня вони знаходилися на місці. Після того, як 21.02.2014 року ОСОБА_10 прийшов до ОСОБА_7 , останній намагався уважно спостерігати за діями обвинуваченого, але це йому у повній мірі не вдалося. ОСОБА_10 того дня сидів за робочим компютером потерпілого і мав доступ до шухляди з грошима. Того дня до ОСОБА_7 у різний час заходили ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , однак за робочий стіл потерпілого вони не сідали. Через нетривалий проміжок часу, після того як потерпілий виходив курити на вулицю, ОСОБА_10 швидко зібрався і пішов додому. Шухляду столу, в якій знаходились гроші, можливо відкрити лише сидячи за робочим столом потерпілого, запираючі пристрої на ній були відсутні. В цей час сторонні особи, крім ОСОБА_10 , доступу до робочого приміщення ОСОБА_7 , не мали. Як тільки ОСОБА_10 пішов, ОСОБА_7 відчинив шухляду і виявив відсутність коштів. Про це потерпілий зразу ж повідомив ОСОБА_18 і зателефонував обвинуваченому. ОСОБА_10 заперечував присутність до крадіжки, після чого ОСОБА_7 зі знайомими поїхав додому до нього. ОСОБА_10 повторно заперечив свою причетність до злочину, сказавши що сплатить потерпілому власні кошти, однак зробив це через тривалий проміжок часу, пояснивши небажанням псувати відносини з потерпілим.
Будучи допитаною в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 показала, що вона за трудовою угодою праює продавцем магазину, розташованого по АДРЕСА_3 . Вказаний магазин використовує у своїй підприємницькій діяльності ФОП ОСОБА_22 , а власником приміщення є ОСОБА_23 . Починаючи з 08 години 04.02.2015 року, ОСОБА_8 виконувала свої трудові обовязки та перебувала в магазині одна, коли до приміщення, у проміжок часу з 10 години до 10 години 30 хвилин, зайшов ОСОБА_10 який замовив цигарки Кент. ОСОБА_8 подала обвинуваченому коробку з різними видами цигарок, щоб він самостійно вибрав необхідні йому, а обвинувачений зразу ж замовив вермішель Мівіна. Беручи з полиці вермішель, ОСОБА_8 відійшла в дальій куток приміщення, відвернулась і залишила поза полем зору покупця. Коли потерпіла стала повертатися до прилавку, вона помітила, як від шухляди з виручкою відсахнувся ОСОБА_10 . Одночасно потерпіла почула звук, схожий на брязкіт металевої розмінної монети. На зауваження ОСОБА_8 покупець відповів, що він дивився вартість олії, пляшки з якою стояли на підлозі поблизу шухляди з виручкою, однак цінників на вказаному товарі не було. Після того, як ОСОБА_10 розрахувався за придбаний товар і вийшов з магазину, до торгівельного закладу зайшов чоловік, котрий замовив вино і розрахувався купюрою великого номіналу. З метою видати здачу покупцеві, ОСОБА_8 відкрила шухляду з виручкою та побачила, що в ній відсутні кошти на загальну суму близько 500 грн., після чого зателефонувала до міліції. Шухляда з виручкою на той час не зачинялась і покупець міг дотягнутись до неї рукою, перехилившись через прилавок. Серед викрадених коштів, у шухляді знаходились особисті кошти ОСОБА_8 в сумі 200 грн., які вона поклала того ж ранку, з метою подальшого розміну, а також виручка за реалізований товар. На одній з купюр належних ОСОБА_8 , а саме купюрі номіналом 100 грн., мався цифровий рукописний текст виконаний потерпілою, із записом пін-коду банківської картки потерпілої. Згодом, під час слідчого експеримента, ОСОБА_8 , розповіла і показала на місці, яким чином ОСОБА_10 04.02.2015 року, зайшов у приміщення магазину, замовив товар і відволікав її увагу від місця зберігання грошових коштів. Проведення слідчого експеримента в магазині, було погоджено ОСОБА_8 у телефонному режимі зі своїм роботодавцем ОСОБА_22 , а також з другим орендарем - ОСОБА_23 . Вподальшому грошові кошти були повернуті тіткою ОСОБА_10 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що він знайомий з обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_7 . Взимку 2014 року, будучи субєктами підприємницької діяльності, ОСОБА_18 і ОСОБА_7 орендували дві відокремлені частини адміністративного приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 по вул.Попудренка, 9 в смт.Ріпки. Приміщення, яке орендував ОСОБА_7 , мало грати на вікні, окремий вхід та використовувалося потерпілим одноособово. Вхідні двері приміщення замикались і в ньому було розміщено два столи, один з яких із шухлядами. Вказаний стіл використовувався потерпілим в якості офісного. На цьому столі знаходився компютер потерпілого. ОСОБА_18 та ОСОБА_7 під час роботи періодично спілкувалися, а коли виходили курити, потерпілий завжди замикав двері. До ОСОБА_7 періодично заходив ОСОБА_10 і, в один із днів, ОСОБА_18 , зайшовши до ОСОБА_7 , побачив за його робочим столом обвинуваченого. Також в присутності ОСОБА_18 із ОСОБА_7 розраховувався один із замовників, але яку суму грошей отримав потерпілий і куди їх поклав, свідок не бачив. Спілкування ОСОБА_18 і ОСОБА_7 тривало близько 30 хвилин, і інші особи, крім замовника та ОСОБА_10 , до приміщення не заходили. У вказаний проміжок часу свідок і потерпілий виходили курити, а за робочим столом залишався обвинувачений. В той час, коли ОСОБА_7 і ОСОБА_18 стояли на вулиці, до приміщення ніхто не заходив, а коли вони повернулись назад, ОСОБА_10 швидко зібрався і сказав що йде у власних справах. Коли обвинувачений вийшов, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_18 , що з шухляди робочого столу зникло 300 грн. При цьому потерпілий вказав, що за аналогічних обставин, після відвідування його ОСОБА_10 , з шухляди столу вже зникали гроші, однак він тоді не запідозрив обвинуваченого в крадіжці. ОСОБА_7 відразу зателефонував ОСОБА_10 , але останній заперечував свою причетність до зникнення коштів. Вподальшому, ОСОБА_18 разом з потерпілим, пішли до місця проживання ОСОБА_10 на вул.Жовтневу, куди згодом підійшов і обвинувачений, який повторно заперечив свою причетність до крадіжки, але запропонував відразу ж принести ОСОБА_7 власні 300 грн. Свідку відомо, що того дня і вподальшому, обвинувачений коштів потерпілому не повернув.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показав, що він знайомий з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 20.02.2014 року свідок приносив потерпілому компютер для ремонту і обслуговування. Вартість виконаної ОСОБА_7 роботи становила 500 грн., однак у звязку з браком коштів, ОСОБА_24 домовився з потерпілим, що спочатку сплатить 300 грн., а решту коштів віддасть пізніше. З метою розрахунку ОСОБА_24 віддав потерпілому 2 купюри номіналом по 200 грн., а ОСОБА_7 повернув свідкові 100 грн. здачі. Того дня до потерпілого заходив ОСОБА_18 . Приміщення, яке використовував ОСОБА_7 для зайняття підприємницькою діяльністю, складалось з однієї відокремленої кімнати розміром близько 3х4 м., яке було поділено навпіл занавіскою. В першій від входу частині приміщення знаходився робочий стіл з шухлядами і компютером ОСОБА_7 , а другу частину займав стіл, за яким потерпілий виконував замовлення.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показав, що він знає потерпілого ОСОБА_7 та неодноразово бував у нього в офісі, розташованому по АДРЕСА_2 . В присутності свідка до ОСОБА_7 заходив ОСОБА_10 , а через деякий час ОСОБА_25 дізнався, що потерпілий обвинувачує ОСОБА_10 в крадіжці 300 грн. з офісного приміщення.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що він тривалий час знає ОСОБА_10 , перебуває з останнім у дружніх відносинах та періодично проводить з ним своє дозвілля. Точного часу ОСОБА_19 не памятає, але ОСОБА_10 позичав у нього 300 грн., які за попередньою домовленістю свідок зняв зі своєї банківської карти та передав обвинуваченому поблизу бару Фараон в смт.Ріпки. Свідок не звернув уваги, куди саме поклав позичені гроші ОСОБА_10 . Через декілька днів ОСОБА_19 викликали для допиту до Ріпкинського РВ УМВС для дачі показань за вказаним фактом. Позичені гроші ОСОБА_10 вподальшому повернув ОСОБА_19 .
Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 показала, що ОСОБА_10 доводиться їй племінником. Взимку 2015 року свідку зателефонували працівники міліції та попросили прийти до Ріпкинського РВ УМВС. Від працівників міліції ОСОБА_20 дізналась про крадіжку грошей з магазину ФОП ОСОБА_26 , розташованого по АДРЕСА_3 , після чого зателефонувала матері обвинуваченого, яка на той час перебувала за межами України. Згодом ОСОБА_20 повернула продавцеві ОСОБА_8 450 грн. Батьки обвинуваченого періодично виїздять на заробітки до Російської Федерації, а свідок допомагає їм здійснювати нагляд за ОСОБА_10 . Сам обвинувачений постійно проживає разом з бабусею по АДРЕСА_1 . ОСОБА_10 періодично позичає у ОСОБА_20 її власні кошти. У розмові з ОСОБА_20 , обвинувачений заперечував свою причетність до крадіжки з магазину ФОП ОСОБА_26 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показала, що вона являється продавцем магазину ФОП ОСОБА_23 , розташованого по АДРЕСА_3 , і незадовго до крадіжки грошей у продавця ОСОБА_8 , до магазину двічі, з інтервалом 1-2 дні, під вечір заходив ОСОБА_10 , якого свідок раніше не знала. Вказаний покупець просив продати йому цигарки і одночасно подати вермішель Мівіна, яка знаходиться на значній відстані, в протилежному куті приміщення. В перший раз ОСОБА_27 подала ОСОБА_10 коробку з цигарками, марку яких останній вибирав самостійно та, залишаючи покупця в полі свого зору, подала замовлену вермішень, після чого обвинувачений розрахувався та пішов. Вдруге ОСОБА_10 , за аналогічною схемою, пропросив подати йому цигарки і одразу ж замовив ОСОБА_28 , однак ОСОБА_27 зробила вигляд що не почула останнього замовлення, так як поведінка покупця і обстановка в магазині, а саме відсутність інших відвідувачів, викликала у неї підозру щодо дійсних намірів ОСОБА_10 . Для того, щоб подати покупцеві вермішель, продавець має на деякий час відвернутись від покупця, залишивши його поза полем свого зору. В цей час у зоні досяжності покупця, праворуч від нього, залишається шухляда з виручкою та розмінною монетою. До вказаної шухляди покупець може дістатися рукою, перехилившись через прилавок. Запираючі пристрої на шухляді були відсутні. Після крадіжки грошей у ОСОБА_8 , за предявленими працівниками міліції фотознімками, ОСОБА_27 впізнала ОСОБА_10 , як особу, котра двічі замовляла в магазині цигарки та вермішель. Продавці магазину, за діючими правилами, використовують контрольно-касовий апарат лише під час продажу підакцизних товарів. Власник магазину забирає виручку з торгівельного закладу близько 08 години ранку кожного дня, у звязку з чим під час розрахунку з покупцями, які дають купюри великого номіналу, виникають складнощі. Всередньому щоденно, від початку роботи магазину з 08 години і до 10 години 30 хвилин, торгівельний заклад відвідує незначна кількість покупців.
З протоколу огляду магазину, розташованого по АДРЕСА_3 та фототаблиці до нього від 04.02.2015 року, вбачається, що на зовнішній поверхні шухляди з виручкою, виявлено і вилучено сліди пальців рук.
Висновком дактилоскопічної експертизи № 14 від 05.03.2015 року підтверджується, що придатний для ідентифікації слід, вилучений 04.02.2015 року під час огляду магазину, розташованого по АДРЕСА_3 , залишений нігтьовою фалангою вказівного пальця руки ОСОБА_10 .
З переглянутого в судовому засіданні відеозапису до протоколу слідчого експеримента від 12.03.2015 року, вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 добровільно, в присутності понятих розказала і показала на місці, яким чином ОСОБА_10 викрав кошти в магазині.
Протоколом предявлення особи для впізнання від 18.03.2015 року підтверджується, що свідок ОСОБА_27 , в присутності понятих, за предявленими їй фотознімками впізнала ОСОБА_10 як особу, що котра двічі заходила до магазину по АДРЕСА_3 .
З протоколу від 04.02.2015 року вбачається, що за наслідками огляду ОСОБА_10 , у останнього в правій кишені штанів було виявлено грошові купюри номіналом по 1, 2, 5, 20 грн. на загальну суму 29 грн., а в правій шкарпетці 2 купюри номіналом по 50 грн. та 1 купюра номіналом 100 грн., яка містила рукописний напис виконаний чорнилом синього колору.
З ілюстративної таблиці до протоколу огляду вбачається, що купюра номіналом 100 грн. серії ЗБ 6088839, вилучена у ОСОБА_10 містить буквенно-цифровий рукописний напис К 2080 мои.
Наданий потерпілою в судовому засіданні та приєднаний до матеріалів справи конверт ПАТ Райффайзен Банк Аваль, містить із зовнішньої сторони номер банківської карти, прізвище та імя власника, виконаний латинськими літерами - ОСОБА_29 , а з внутрішньої сторони, номер пін-коду 2080.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показала, що вона є субєктом підприємницької діяльності та орендує частину магазину у ФОП ОСОБА_30 . Вказаний магазин розташований по АДРЕСА_3 і свідок реалізує в ньому підакцизні товари, продавцем яких, за трудовою угодою, являється потерпіла ОСОБА_8 . Іншу частину торгівельного закладу використовує для продажу продуктів харчування ОСОБА_23 , продавцем у якої працює ОСОБА_27 . Виручка за реалізований підакцизний товар, який належить свідку, зберігається біля касового апарату і доступ до неї обмежений, а виручка від реалізації товарів продовольчої групи ФОП ОСОБА_23 , зберігається в шухляді прилавку, навпроти входу до приміщення. За усталеною практикою, продавці підакцизних і продовольчих товарів можуть підміняти одна одну, але облік виручки ведеться окремо. Як ОСОБА_22 так і ОСОБА_23 , кожного ранку забирають у торгівельному закладі свою частину виручки за попередній робочий день. Вранці 04.02.2015 року ОСОБА_22 забирала свою частину виручки з торгівельного закладу, однак не памятає, чи була там продавець ОСОБА_27 . Того ж дня продавець ОСОБА_8 повідомила свідкові про крадіжку з магазину, однак ОСОБА_22 не надавала дозволу на проведення в торгівельному закладі слідчих дій працівниками міліції і не уповноважувала на це ОСОБА_8 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_31 показала, що вона, як фізична особа-підприємець, здає в орендує магазин по АДРЕСА_3 ФОП ОСОБА_23 . Частина вказаного магазину перебуває в оренді ФОП ОСОБА_22 . Свідок була обізнана про крадіжку грошей з магазину, однак письмового дозволу працівникам міліції на проведення процесуальних дій у торгівельному закладі не давала, уповноваживши на це орендарів.
Будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показала, що вона, являючись субєктом підприємницької діяльності, орендує магазин по АДРЕСА_3 у ФОП ОСОБА_30 , здійснюючи реалізацію в ньому товарів непідакцизної групи. Продавцем вказаних товарів, за трудовою угодою, укладеною зі свідком, здійснює ОСОБА_27 . Також частину магазину орендує ФОП ОСОБА_22 , котра реалізує в ньому товари підакцизної групи. Продавці, які працюють у ФОП ОСОБА_23 і ФОП ОСОБА_22 , переважно знаходяться в торгівельному закладі одночасно, але можуть і підміняти одна одну. Виручка за реалізований товар поміщається в дві каси, а ревізії товарно-матеріальних цінностей здійснюються 1-2 рази на рік. За наслідками ревізій нестач товару або грошових коштів в магазині не виявлялось. Про крадіжку грошей, у сумі 500 грн. з каси, куди поміщається виручка за непідакцизний товар, свідкові повідомила ОСОБА_8 , а ОСОБА_23 уповноважила продавця на надання дозволу працівникам міліції провести огляд магазину та інші необхідні процесуальні дії. В орендарів із продавцями укладені договори про повну матеріальну відповідальність, отже викраденням коштів шкода завдана продавцеві ОСОБА_8 .
Договором № 1 від 16.11.2013 року підтверджується, що ФОП ОСОБА_31 передала в оренду ФОП ОСОБА_23 частину нежитлового приміщення по АДРЕСА_3 , для здійснення підприємницької діяльності.
З договору № 2 від 29.03.2014 року вбачається, що ФОП ОСОБА_31 передала в оренду ФОП ОСОБА_22 , з метою здійснення торгівельної діяльності приміщення в будинку АДРЕСА_3 .
Трудовим договором від 27.06.2013 року підтверджується, що ОСОБА_22 прийняла на роботу продавцем ОСОБА_8 , з графіком роботи від 08 години до 17 години та покладенням повної матеріальної відповідальності.
З трудового договору від 12.05.2014 року, зареєстрованому в Ріпкинському районному ценрі зайнятості, вбачається, що ОСОБА_23 прийняла на роботу продавцем ОСОБА_27 , з покладенням на останню повної матеріальної відповідальності та графіком роботи з 08 до 17 години.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною винність ОСОБА_10 в крадіжці грошових коштів, у розмірі 300 грн., у потерпілого ОСОБА_7 , а також таємному викраденні грошових коштів у потерпілої ОСОБА_8 , в сумі 200 грн.
Дії обвинуваченого, які виразились в таємному викраденні, шляхом вільного доступу, майна потерпілого ОСОБА_7 , підлягають кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України, а дії ОСОБА_10 які виразились в таємному викраденні майна потерпілої ОСОБА_8 , підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України, за ознакою повторності.
Суд критично ставиться до показів обвинуваченого, в тій їх частині, що він не скоював вказаних злочинів і розцінює такі покази як захисну версію, спрямовану на уникнення передбаченої законом відповідальності.
Винність ОСОБА_10 у вчиненні вказаних вище діянь, підтверджується показами самого обвинуваченого щодо часу, місця, обставин вчинення крадіжок і подальшого відшкодування потерпілим майнової шкоди, так і сукупністю інших доказів, які суд вважає належними і допустимими.
В той же час, в судовому засіданні стороною обвинувачення не доведено винності ОСОБА_10 у викраденні майна та грошових коштів, належних потерпій ОСОБА_6 , вчиненого шляхом проникнення до приміщення.
Суд вважає, що предявлене ОСОБА_10 обвинувачення в цій частині, грунтується на припущеннях.
За версією органу досудового розслідування, в ніч з 12 на 13.01.2014 року ОСОБА_10 , у невстановлений час, шляхом зламу вхідних дверей, проник до приміщення магазину, який використовує у своїй підприємницькій діяльності потерпіла, звідки таємно викрав товарно-матеріальні цінності та грошові кошти, на загальну суму 11912 грн.
В основу такої версії покладені покази потерпілої, свідків та довідка складена ОСОБА_6 , про перелік і вартість викраденого майна.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла показала, що вона являється субєктом підприємницької діяльності і орендує приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого по АДРЕСА_4 . У здійсненні підприємницької діяльності потерпілій, на безоплатній основі, надає допомогу ОСОБА_15 . Крім того, в магазині знаходились речі, які реалізував ОСОБА_15 особисто, а також належні йому грошові кошти. Як потерпіла, так і ОСОБА_15 знали перелік свого товару. Напередодні крадіжки, 12.01.2014 року ОСОБА_6 , близько 16 години зачинила двоє вхідних дверей магазину на врізні замки і металеві грати, при цьому всі товарно-матеріальні цінності і грошові кошти знаходились на місці, а віконне скло в коридорі між першими та другими вхідними дверями не було пошкоджене, сторонніх слідів, в тому числі крові, на підлозі не було. Вранці 13.01.2014 року, прийшовши до місця роботи, ОСОБА_6 з ОСОБА_15 помітили, що віконне скло в коридорі розбите, навісний замок з граток біля других вхідних дверей збитий, а самі двері зламані. При цьому в коридорі між першими та другими дверима малися сліди крові, а перші вхідні двері були замкнені і не пошкоджені. Не заходячи до приміщення, ОСОБА_6 з ОСОБА_15 викликали працівників міліції, які провели першочергові слідчі дії, в тому числі вилучили відбитки пальців, взяли зразки крові та відбитки пальців у самої потерпілої і ОСОБА_15 . Зайшовши до магазину потерпіла виявила, що в торгівельному закладі викрадено 3 флеш-накопичувачі, 1 компютерна миша та грошові кошти в сумі 3000 грн., які належали особисто ОСОБА_6 . Крім того, з приміщення зникли пневматичні гвинтівка, пістолет і приціл до гвинтівки, які були придбані ОСОБА_15 і належали особисто йому, а також грошові кошти в сумі 5100 грн., належні останньому. Напередодні крадіжки грошові кошти, належні ОСОБА_6 і ОСОБА_15 , лежали в різних картонних коробках, гвинтівка висіла на стелажі, а пістолет був розміщений на вітрині під склом. Вподальшому потерпіла надала працівникам міліції довідку про перелік і вартість всього майна, викраденого з магазину. Через тривалий проміжок часу ОСОБА_6 дізналася від ОСОБА_15 , що викрадені гвинтівку, пістолет і приціл повернув ОСОБА_10 , принісши їх під магазин. Незадовго до крадіжки потерпіла бачила обвинуваченого в магазині. Потерпіла також наочно знає жителя смт.Ріпки ОСОБА_13 і вказану особу вона також бачила у торгівельному закладі. Як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_13 , за статурою приблизно однакові і вони могли проникнути до коридора, який веде в торгівельний заклад, через вибите вікно. На момент розгляду справи судом, майнова шкода потерпілій не відшкодовувалась.
Будучи додатково допитаною в судовому засіданні ОСОБА_6 показала, що товар в орендованому нею магазині не обліковується, оскільки звітувати за нього непотрібно, а накладні за реалізоване майно зберігаються упродовж 2-3 місяців. На час розгляду справи судом, документи на викрадену зброю у потерпілої відсутні. Крім відбитків пальців та зразків крові, працівники міліції вилучили в магазині також одну з картонних коробок, в якій напередодні зберігалися гроші. ОСОБА_6 відомо, що ОСОБА_10 повертав ОСОБА_15 зброю в коробках і працівники міліції були обізнані про факт повернення цього майна, однак не вилучали його, та не передавали на відповідальне зберігання власнику. На момент крадіжки, зброя належала потерпілій і вона замовляла її з використанням мережі Інтернет. Після повернення ОСОБА_10 цього майна, воно стало належати ОСОБА_15 і останній розпорядився ним на власний розсуд. Із викрадених в магазині коштів, 3000 грн. належало особисто ОСОБА_6 , а 5100 грн. вона напередодні позичила у ОСОБА_15 , з метою здійснення закупівлі товару. ОСОБА_15 намагався встановити осіб, причетних до скоєння злочину і спілкувався з даного приводу із ОСОБА_10 , але деталі розмови потерпілій невідомі.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 показав, що на момент вчинення крадіжки з магазину, який орендує ОСОБА_6 , він не мав відношення до здійснення потерпілою підприємницької діяльності, а лише допомагав їй у цьому. Крім того, в магазині потерпілої знаходилася частина майна, належного свідку. В один із днів січня 2014 року, ОСОБА_15 прийшовши з ОСОБА_6 до торгівельного закладу, виявили, що віконне скло в коридорі між першими та другими вхідними дверима вибито, після чого вони викликали працівників міліції. Після приїзду працівників міліції на підлозі в коридорі були виявлені сліди крові, другі деревяні двері були пошкоджені, врізний замок зламаний, а з металевої решітки збито навісний замок. З магазину було викрадено майно, належне ОСОБА_6 , в тому числі пневматичні гвинтівка та пістолет, разом з коробками, приціл до пневматичної гвинтівки, флеш-накопичувачі, мишу для комютера, кульки для пневматичної зброї, грошові кошти в сумі 3000 грн. та 5100 грн., які ОСОБА_15 напередодні позичив потерпілій. Свідок з власної ініціативи намагався встановити осіб, причетних до злочину і через деякий час дізнався від знайомих, що пневматичну зброю і значну суму грошових коштів бачили у ОСОБА_10 . Вподальшому, під час особистого спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_15 почув від нього, що зброю обвинуваченому віддав ОСОБА_13 за борги. Свідок, разом із ОСОБА_10 їздили додому до ОСОБА_13 , але він взагалі заперечував факт передання обвинуваченому зброї та свою причетність до крадіжки. Через декілька днів, близько 07 години ранку, ОСОБА_15 зателефонував ОСОБА_10 і повідомив, що невідома особа підкинула йому гвинтівку та пістолет і обвинувачений приніс їх під магазин ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_15 прибув до торгівельного закладу, то побачив викрадені речі, які були запаковані в коробки, і відразу до нього підійшов обвинувачений, який повторив свою версію і сказав що особисто поверне 8100 грн. В той же час, ОСОБА_15 раніше не повідомляв ОСОБА_10 про суму викрадених коштів. В свою чергу обвинувачений повідомив, що ОСОБА_13 раніше намагався передати йому зброю, однак ОСОБА_32 її не взяв. Вподальшому ОСОБА_15 викупив у потерпілої повернутий товар і продав гвинтівку, а пістолет викинув, оскільки він був у непридатним для використання. Зброя була повернута в заводській упаковці, вона була ідентична викраденій, на ній було відповідне маркування і серійні номери. Про факт повернення зброї знали працівники міліції.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що він тривалий час знає ОСОБА_10 , перебуває з ним у товариських стосунках, періодично зустрічається та проводить з обвинуваченим дозвілля. Ввечері 12.01.2014 року ОСОБА_11 , разом з ОСОБА_10 та іншими особами, відпочивав в будинку, а можливо на дачі, яка належить батькам обвинуваченого, де вони грали в карти. Близько 24 години всі розійшлись по домівках і ОСОБА_10 не проводжав додому ОСОБА_11 , вони не проходили поблизу автомату з продажу кави. ОСОБА_11 тієї ночі йшов до місця проживання у протилежному напрямку, а саме в сторону вул.Кільцевої в смт.Ріпки. Коли всі розходились, ОСОБА_10 пішов до будинку своїх батьків. В нежилому будинку по АДРЕСА_5 ОСОБА_11 бачив пневматичні гвинтівку і пістолет, які за словами ОСОБА_10 , йому віддав за борги ОСОБА_13 . Про крадіжку з магазину ІНФОРМАЦІЯ_4 свідок дізнався згодом від ОСОБА_12 . Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що він перебуває в товариських стосунках з ОСОБА_10 і в кінці січня 2014 року, на дачі останнього, приймав участь у святкуванні дня народження жительки с.Рівнопілля на імя ОСОБА_33 . Свідок особисто привозив іменинницю та інших дівчат на автомобілі з с.Рівнопілля, і того ж вечора на дачі ОСОБА_10 бачив, як дівчата фотографувалися з пневматичною гвинтівкою. Про походження гвинтівки свідок у обвинуваченого не питав, а ОСОБА_10 не повідомляв ОСОБА_14 про походження зброї. Свідок знає ОСОБА_13 , однак про те, чи позичав останній гроші у ОСОБА_10 , свідку невідомо. Того вечора на дачі ОСОБА_10 , був присутнім також ОСОБА_16 . Про крадіжку з магазину ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_14 дізнався спочатку від жителів смт.Ріпки, а вподальшому від працівників міліції, котрі допитували його. ОСОБА_14 знає, що з магазину зникли грошові кошти, а про інше викрадене майно йому нічого не відомо. ОСОБА_14 знайомий з ОСОБА_15 , але останній не звертався до свідка з проханням допомогти знайти осіб, причетних до крадіжки. Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показав, що він доводиться однокласником ОСОБА_10 , перебував з ним у товариських відносинах і періодично проводив дозвілля в компанії з обвинуваченим, а також ОСОБА_34 та ОСОБА_35 на дачі, яка належить батькам обвинуваченого. Взимку 2014 року ОСОБА_25 бачив на дачі ОСОБА_10 пневматичні гвинтівку та пістолет, з яких присутні стріляли по огорожі та мішеням. На запитання ОСОБА_25 про походження зброї, ОСОБА_10 відповів, що отримав її за борги. Свідок не знає ОСОБА_13 , але знайомий з ОСОБА_15 і спілкуючись з останнім, на його запитання відповів, що бачив коробки зі зброєю на дачі у обвинуваченого. ОСОБА_15 повідомив свідку про крадіжку майна з магазину ІНФОРМАЦІЯ_4 , в тому числі зброї, однак при цьому не говорив, що викрадене належить йому особисто. За змістом розповіді ОСОБА_15 свідок зрозумів, що викрадена зброя належала магазину. ОСОБА_25 періодично заходить до вказаного торгівельного закладу і час від часу бачить там ОСОБА_15 . Допитаний судом в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_13 показав, що він знайомий з ОСОБА_10 , однак у товариських стосунках з останнім не перебуває і не мав перед обвинуваченим боргів. ОСОБА_13 відомо місцезнаходження будинків, в яких проживає ОСОБА_10 , однак він жодного разу не був вдома у обвинуваченого. В січні 2014 року ОСОБА_13 проживав у квартирі братів ОСОБА_36 , розташованій поблизу Парку Слави в смт.Ріпки, оскільки житло самого ОСОБА_13 , було пошкоджено пожежею. Наступного ранку після крадіжки з магазину ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 та інших осіб, які були присутні в квартирі ОСОБА_36 , доставляли до Ріпкинського РВ УМВС, але їх причетність до вчинення злочину не підтвердилась. Починаючи з вечора 12.01.2014 року і до 07 години ранку 13.01.2014 року, ОСОБА_13 знаходився в квартирі ОСОБА_36 , де спільно з власниками та іншими особами, всю ніч розпивали алкогольні напої. Свідок не памятає, щоб тієї ночі хтось із присутніх відлучався з житлового приміщення. У звязку з попередніми притягненнями ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності, в Ріпкинському РВ УМВС у свідка не менше трьох разів відбирали зразки відбитків пальців. ОСОБА_13 знає ОСОБА_15 , як особу, що здійснює торгівельну діяльність на ринку в смт.Ріпки. Через деякий час після крадіжки з магазину ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 зателефонував свідку і при особистій зустрічі повідомив, що йому відомо від ОСОБА_10 про причетність ОСОБА_13 до вчинення цього злочину. Згодом ОСОБА_10 , в присутності свідка, повідомив ОСОБА_15 про те, що ОСОБА_13 в якості погашення боргу в сумі 900-1200 грн., віддав йому пневматичну гвинтівку, пістолет та інше майно. ОСОБА_13 не відомо, щоб ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_10 , приїздили до зареєстрованого місця його проживання по АДРЕСА_6 . ОСОБА_13 не викрадав майна з магазину, не віддавав його за борги ОСОБА_10 , а останній, в свою чергу не повертав пістолет і гвинтівку ОСОБА_13 . В той же час ОСОБА_10 , спільно з раніше незнайомими свідку людьми, серед яких була і дівчина, декілька разів на автомобілі вивозили ОСОБА_13 до лісу, з метою переконати його зізнатися у вчиненні крадіжки. Вказані особи не чинили на ОСОБА_13 фізичного тиску і не пропонували матеріальної винагороди за визнання своєї вини. Разом з цим ОСОБА_10 , під час спілкування у лісі, не міг остаточно визначитись із сумою коштів, яку йому ніби-то заборгував ОСОБА_13 , спочатку повідомляючи про загальну суму в 900 грн., а потім про 500 і 100 грн. Вподальшому, спілкуючись із ОСОБА_37 , ОСОБА_13 дізнався, що вона бачила пневматичну зброю на дачі у ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні показала, що вона наочно знайома з обвинуваченим та свідком ОСОБА_13 , але відносин з ними не підтримує і їй невідомо, чи перебували у володінні ОСОБА_10 пневматична гвинтівка та пістолет. За місцем проживання обвинуваченого свідок ніколи не бувала. Свідок не повідомляла ОСОБА_13 про те, що бачила у ОСОБА_10 пневматичну зброю.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_39 показав, що він знайомий із ОСОБА_10 і наочно знає потерпілу ОСОБА_6 . Про крадіжку з магазину ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_39 дізнався від ОСОБА_13 , з яким перебував у товариських відносинах. У липні 2014 року ОСОБА_13 проживав у ОСОБА_40 , а вподальшому лише періодично відвідував останнього. Детальних подій ночі з 12 на 13 січня 2014 року ОСОБА_39 не памятає, однак тоді він в компанії з семи осіб, серед яких був і ОСОБА_13 , розпивав за місцем свого проживання спиртні напої. З квартири ОСОБА_40 , близько 00 години 30 хвилин, відлучався лише ОСОБА_13 . Приблизно через 1,5-3 доби до ОСОБА_40 знову зявився ОСОБА_13 , який повідомив, що відлучався у власних справах. Крім того, зі слів ОСОБА_13 , ОСОБА_39 дізнався, що ОСОБА_10 пропонував останньому за борги пневматичну зброю, але ОСОБА_13 відмовився. При цьому свідок бачив у ОСОБА_13 значну суму грошей, пучки на його руках були збиті, на долонях малися порізи свіжого характеру, з яких ішла кров. Про походження грошей і отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_13 нічого ОСОБА_41 не повідомляв.
З протоколу огляду від 13.01.2014 року вбачається, що проникнення до магазину ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт.Ріпки, було здійснено шляхом вибиття віконного скла, з подальшим пошкодженням других вхідних дверей. За наслідками огляду місця події, між розбитим склом та пошкодженими дверима було виявлено пляму бурого кольору, схожу на кров, зразки якої було вилучено разом зі слідами рук та слідами тканини.
Висновком імунологічної експертизи № 119(б) від 19.03.2014 року підтверджено, що вилучена 13.01.2014 року під час огляду магазину по АДРЕСА_4 речовина бурого кольору, являється кровю людини, в якій виявлено антиген А та ізогемаглютинін анти-В. Таким чином, вказана кров може походити від особи з групою крові А(ІІ).
Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 1548(б) від 03.12.2014 року, кров ОСОБА_10 належить до групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, отже походження крові, вилученої під час огляду місця події 13.01.2014 року по АДРЕСА_4 , від ОСОБА_10 , виключається.
З висновку дактилоскопічної експертиз № 43 від 08.10.2014 року вбачається, що придатний для ідентифікації слід пальця руки, вилучений 13.01.2014 року під час огляду магазину ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт.Ріпки, був залишений не ОСОБА_10 .
Таким чином, стороною обвинувачення доведено лише сам факт володіння ОСОБА_10 пневматичним пістолетом, гвинтівкою та прицілом до пневматичної гвинтівки.
В той же час, індивідуальні ознаки зброї, викраденої в ОСОБА_6 не встановлені, як не встановлені і індивідуальні ознаки зброї та прицілу, повернутих обвинуваченим ОСОБА_15 .
Орган досудового розслідування не оглянув вказаних предметів, не визнав їх речовими доказами, не приєднав до матеріалів справи і не встановив, чи дійсно саме ці речі перебували у володінні потерпілої, не визначив їх вартість у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом порядку.
Усунути неповноту досудового розслідування в цій частині неможливо, оскільки вказане майно вибуло з володіння як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_15 , а місцезнаходження його невідоме.
В той же час, висновками дактилоскопічної та імунологічних експертиз спростовано походження від ОСОБА_10 слідів крові та рук в магазині, який орендує потерпіла. У відповідності до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З урахуванням викладеного, по вказаному епізоду обвинувачення ОСОБА_10 підлягає виправданню, за недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, відомості про особу винного.
Обставин як помякшуючих, так і обтяжуючих покарання ОСОБА_10 , по справі не встановлено. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_10 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується формально-посередньо.
Обвинувачений притягувався до адміністративної відповідальності за розпиття спиртних напоїв у громадських місцях та появу в громадському місці у пяному вигляді. Приєднані до матеріалів справи з ініціативи сторони захисту медичні документи, не вказують на наявність у ОСОБА_10 тяжких хронічних захворювань та необхідність проходження ним лікування в стаціонарних умовах.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_10 неможливе без ізоляції від суспільства і покарання йому необхідно визначити у виді арешту, в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.185 КК України.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 необхідно відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, цивільні позови по справі не заявлено.
Процесуальні витрати за проведення імунологічних і дактилоскопічної експертиз, по епізоду викрадення майна у потерпілої ОСОБА_6 , необхідно віднести на рахунок держави, оскільки за вказаним обвинуваченням ОСОБА_10 підлягає виправданню.
Процесуальні витрати, у розмірі 429 грн. 66 коп., за проведення дактилоскопічної експертизи за епізодом викрадення грошових коштів, належних ОСОБА_8 , необхідно покласти на обвинуваченого.
Речові докази - пакунки зі змивами речовини бурого кольору та контрольним зразком; пакунок зі слідами тканини; пакунок зі слідами рук, вилучені під час огляду місця події по АДРЕСА_4 , необхідно залишити в матеріалах справи.
СD-R диски з інформацією про зєднання груп абонентів, надані ТОВ Астеліт, ПрАТ Київстар, МТС-Україна, необхідно залишити в матеріалах справи.
Пакунок зі зразками крові ОСОБА_10 , підлягає залишенню в матеріалах справи.
Пакунки зі слідами рук, вилучених під час огляду місця події по АДРЕСА_3 та дактилоскопічна карта ОСОБА_10 , підлягають залишенню в матеріалах справи.
Оптичний носій з відеозаписом до протоколу слідчого експеримента, за участі потерпілої ОСОБА_8 , необхідно залишити в матеріалах справи.
Дві грошові купюри номіналом по 50 грн. та грошову купюру номіналом 100 грн., серії ЗБ № 6088839, із рукописним текстом, після набрання вироком чинності, підлягають поверненню законному володільцю ОСОБА_8 .
Дві грошові купюри номіналом по 1 грн., грошову купюру номіналом 2 грн., грошову купюру номіналом 5 грн., грошову купюру номіналом 20 грн., після набрання вироком чинності, необхідно повернути законному володільцю ОСОБА_10 .
Керуючись ст.373-376 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - виправдати, за недоведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення.
ОСОБА_10 - визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст.185 КК України, у виді трьох місяців арешту;
-за ч.2 ст.185 КК України, у виді пяти місяців арешту.
На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_10 покарання у виді пяти місяців арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_10 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), в доход держави, витрати за проведення дактилоскопічної експертизи, в розмірі 429 грн. 66 коп. (т.2 а/п 42-53).
Речові докази - пакунки зі змивами речовини бурого кольору та контрольним зразком; пакунок зі слідами тканини; пакунок зі слідами рук, вилучені під час огляду місця події по АДРЕСА_4 , залишити в матеріалах справи (т.1 а/п 42-43, 53-54, 64-65, 158-159).
СD-R диски з інформацією про зєднання груп абонентів ТОВ Астеліт, ПрАТ Київстар, МТС-Україна, залишити в матеріалах справи (т.1 а/п 79-80, 97-98, 11-112).
Пакунок зі зразками крові ОСОБА_10 залишити в матеріалах справи (т.1 а/п 169-170).
Пакунки зі слідами рук та дактилоскопічною картою ОСОБА_10 , залишити в матеріалах справи (т.2 а/п 54-56).
Оптичний носій з відеозаписом до протоколу слідчого експеримента за участі потерпілої ОСОБА_8 , залишити в матеріалах справи ( т.2 а/п 64-65).
Грошові кошти, а саме 2 купюри номіналом по 50 грн., а також грошову купюру номіналом 100 грн. серії ЗБ № 6088839, з рукописним текстом, після набрання вироком чинності, повернути законному володільцю - ОСОБА_8 (т.2 а/п 35-36).
Дві грошові купюри номіналом по 1 грн., грошову купюру номіналом 2 грн., грошову купюру номіналом 5 грн., грошову купюру номіналом 20 грн., після набрання вироком чинності, повернути законному володільцю ОСОБА_10 (а/п 35-36). На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів, з дня його проголошення, а засудженим - у цей же строк, з моменту вручення копії вироку.
Суддя ОСОБА_1