Справа № 191/5422/14-к
Провадження № 1-кп/191/84/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001513 від 10.08.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився с. Старовишневецьке, Синельниківського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.07.2008 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 187 ч.2, ст. ст. 69, 304, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 24.07.2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 15 ч.2, ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі; звільнився 21.09.2013 року по відбуттю покарання; 13.10.2014 р. тим же судом за ч.1 ст.125 КК України до громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин; 13.11.2014 року тим же судом за ч.1 ст.309,75,76 КК України до 1 року п/волі з іспитовим строком 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого- ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 , суд, -

В С Т А Н О В И В:

Повторно 05 липня 2014 року ОСОБА_5 , з метою реалізації умислу на таємне викрадення чужого майна, знаходячись за місцем свого тодішнього проживання, в будинку АДРЕСА_2 , умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_7 в будинку, яка перебувала на присадибній ділянці, з сумки, яка знаходилася на тумбочці в залі вищевказаного будинку, викрав грошові кошти в сумі 340 грн., які належать потерпілій, в результаті чого спричинив останній матеріальні збитки на загальну суму 340 грн. Позов не заявлено.

Повторно, 12.08.2014 року, ОСОБА_5 , з метою реалізації умислу на таємне викрадення чужого майна, приблизно о 22-00 год., знаходячись за місцем проживання свого вітчима ОСОБА_8 в кімнаті будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, користуючись моментом, коли потерпілий спав, розстібнув застібку правої кишені спортивної кофти, де потерпілий тримав свої грошові кошти, після чого з корисливих мотивів, умисно, таємно на свою користь з вищевказаної кишені викрав грошові кошти в сумі 650 грн., які належать ОСОБА_8 , в результаті чого спричинив потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 650 грн. Позов не заявлено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому противоправному діянні визнав повністю, суду дав пояснення аналогічно тому, як вони викладені вище у вироку, у скоєному розкаявся.

Ухвалою суду згідно ч.3 ст. 349 КПК України, з відома учасників судового розгляду визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом, що вони будуть позбавлені право оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Крім пояснень ОСОБА_5 із визнанням своєї винуватості, його вина знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується:

- Поясненнями потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила в судовому засіданні, що в липні 2014 року вона тимчасово проживала в АДРЕСА_2 . У неї на квартирі проживав тимчасово ОСОБА_5 05.07.2014 року вона пішла на город працювати, а свій гаманець, в якому знаходились 340 грн. вона поклала на тумбочку біля дзеркала в кімнаті. Коли вона повернулась в будинок і хотіла взяти гроші, то їх не знайшла. ОСОБА_5 признався, що гроші взяв він. На даний час вона претензій до нього не має.

Крім вищезазначеного вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєному підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: том №2: протоколом прийняття заяви про вчинений злочин (а.с.7), протоколом огляду місця події (а.с.10,66), та фото таблицями до нього (а.с.11-16,67-69), копіями вироків.

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши усі показання, дослідивши докази та оцінивши все у сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у судовому засіданні доведена повністю, а його дії у вчиненні кримінального правопорушення правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає - щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до акту судово-психіатричної експертизи №243 від 27.11.2014 року, ОСОБА_5 , хронічними душевними захворюваннями в період інкримінованих йому діянь не страждав і в даний час не страждає. Виявляв раніше і в даний час виявляє легку розумову відсталість. За своїм психічним станом в період часу, який відноситься до інкримінованого о йому діяння, він міг віддавати собі відлік в своїх діяннях (бездіяннях) та керуватись ними. В даний час він також може віддавати собі відлік в своїх діяннях (бездіяннях) та керуватись ними. В застосуванні до нього примусових мір медичного характеру не має потреби.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує тяжкість вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не стоїть, стоїть на обліку у лікаря психіатра, раніше судимого, даний злочин скоїв маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 призначити покарання в межах інкримінованого йому діяння за ч.2 ст.185 КК України. Враховуючи, що дані злочини, обвинувачений ОСОБА_5 скоїв до винесення вироку Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 13.10.2014 р. та 13.11.2014 року, вважає за необхідне при призначенні покарань за сукупністю злочинів, застосувати вимоги ч.4 ст.70 КК України. Цивільні позови не заявлені.

Керуючись ст.ст. 370, 373- 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_3 вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироками Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.10.2014 р. у вигляді громадських робіт на строк 150 годин та від 13.11.2014 року у вигляді 1(одного) року позбавлення волі більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, і остаточно призначити до відбування покарання ОСОБА_5 у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку терміном 2(два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає всі покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п.2,3,4 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, з`являтись на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирався.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1