Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 1-3/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Бутенко С.Б.

при секретарі Смірновій М.В.

за участю: прокурора Рябих С.В.

потерпілого ОСОБА_1

підсудного ОСОБА_2

його захисника адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, освіти середньо-спеціальної, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, працює головою гаражного товариства „Металіст, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимий

за ст. 128 КК України,

в с т а н о в и в:

22 листопада 2007 року близько 19 год., знаходячись біля бетонних плит навпроти підвального приміщення недобудованого гаражу в блоці № 3 гаражного товариства „Металіст в м. Комсомольську Полтавської області, під час зясування працівниками охоронної служби «Явір-2000» ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обставин перебування потерпілого ОСОБА_1 на території гаражів, ОСОБА_4, тримаючи у правій руці належний йому пістолет травматичної дії „Schmeisser моделі ПГШ-790 № КО 037619 калібру 9 мм, намагаючись затримати потерпілого, з необережності, коли він не передбачав можливості настання шкоди для здоровя іншої особи, але повинен був і міг передбачити це, діючи з більшою обачністю, здійснив постріл с пістолету патроном, спорядженим гумовою кулею, влучивши в слуховий прохід лівого вуха потерпілого, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров'я, у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, що викликала струс головного мозку, та травми лівого вуха, що викликала рану на лівій вушній раковині, розрив барабанної перетинки, ускладнені різким зниженням слуху на ліве вухо, лівостороннім гнійним отитом (запаленням вуха), посттравматичним порізом лицевого нерву зліва.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину не визнав повністю, заперечуючи факт заподіяння потерпілому ОСОБА_1 зазначених тілесних ушкоджень. По обставинах справи підсудний показав суду, що 22 листопада 2007 року, приїхавши на територію гаражного товариства «Металіст», де він є головою правління та має власний гараж, близько 17 год. 30 хв. він став очевидцем замаху на викрадання металевої рейки з перекриття підвалу недобудованого гаражу, який належав ОСОБА_8, що його вчиняли четверо осіб, серед яких він упізнав раніше знайомого ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 Не подаючи виду, він пройшов мимо та намагаючись відірватись від переслідування одного із злочинців, дійшов до другого гаражного товариства, де сховався у недобудованому гаражі та зателефонував ОСОБА_8, який працював в охоронному підприємстві «Явір 2000», повідомивши про вчинюваний злочин. Коли він повернувся на місце події, побачив, що працівники служби охорони вже затримали ОСОБА_9 та ОСОБА_1 В цей час потерпілий вирвався у ОСОБА_8, що його тримав, та кинувся в його бік. Він схопив потерпілого руками за плечі і в цей момент вистрелив належний йому пістолет марки „Schmeisser, який він тримав у правій руці. Разом з потерпілим вони впали, а коли піднялись, він переконався, що з тим все гаразд та пішов з місця події. Тілесних ушкоджень у потерпілого він не бачив, той не кричав і претензій до нього не предявляв. Пістолет було споряджено патронами із газом сльозоточивої дії. Постріл гумовими кулями з його пістолету „Schmeisser моделі ПГШ-790 № КО 037619 калібру 9 мм без внесення змін у конструкцію ствола, що є невідновними, здійснити неможливо. Зміни в конструкцію пістолета для пострілу гумовими кулями він не робив.

Потерпілий ОСОБА_1 показав суду, що 22 листопада 2007 року близько 19 год. він прийшов в гаражне товариство «Металіст», де у його батьків є гараж, щоб набрати картоплі. Чекав на батька і по нужді зайшов у недобудований гараж. В цей час підїхали працівники охорони, затримали його та обшукали. Опору при цьому він не чинив і від охоронців не тікав. Коли він стояв спиною до охоронців, спираючись руками об бетонні плити, почув постріл і з лівого вуха у нього потекла кров. Хто і як здійснив постріл та спричинив йому тілесні ушкодження він не знає. Зброї ні в кого він не бачив, чи знаходився підсудний ОСОБА_4 на місці події не пригадує. Після цього охоронці відтягли його до дороги, де чекали на машину швидкої допомоги, якою його було доставлено до лікарні. В лор-відділенні лікар витяг у нього з лівого вуха гумову кулю, яку вподальшому було видано працівникам міліції.

Свідок ОСОБА_11 показав суду, що 22 листопада 2007 року вони із сином, який є потерпілим по справі, повертались з роботи додому. Дорогою випили у вареничній по 100 гр. горілки, після чого син пішов до їх гаражу № 6 у гаражному товаристві «Металіст», щоб набрати картоплі, а він поїхав додому за ключами від гаражу. Хвилин через 40 він приїхав на гаражі, але сина там не застав. Зателефонувавши йому на мобільний, дізнався, що син знаходиться у прийомному покої лікарні. Зі слів сина йому стало відомо, що на гаражах того побили двоє осіб у камуфляжній формі і один у цивільному одязі. У нього було пошкоджене ліве вухо, з якого лікарі дістали гумову кулю. Дану кулю було передано працівникам міліції.

Свідок ОСОБА_12 показала суду, що за викликом, який надійшов о 17 год. 58 хв., вона в складі бригади швидкої медичної допомоги виїхала до гаражів в районі колишнього ЛТП. На дорозі їх зустрів чоловік невисокого зросту у камуфляжній формі та провів на місце. Потерпілий сидів біля гаража навшпиньки. У нього було виявлено рану з нерівними краями біля вуха. Після надання першої медичної допомоги, потерпілого було доставлено до травмпункту міської лікарні. По обставинах справи він нічого не розповідав.

Свідок ОСОБА_13 показав, що вперше оглядав потерпілого ОСОБА_1 у приймальному відділенні лікарні. У нього було виявлено забите-рвану рану лівого слухового проходу, посттравматичний отит зліва, лівосторонній неврит і парез лицьового нерва зліва. Потерпілий пояснив, що хтось ударив його важким предметом у вухо. Хто вдарив він не говорив і про постріл нічого не згадував. На третій день після госпіталізації ОСОБА_1, в умовах стаціонару ним було вилучено з лівого вуха потерпілого інородне тіло у виді гумової кулі, яку він віддав матері потерпілого.

Свідок ОСОБА_14, який працює дільничним інспектором міліції, показав суду, що 22 листопада 2007 року за повідомленням чергового разом з Чемерисом вони виїжджали до лікарні, відібрали заяву і пояснення від ОСОБА_1 Потерпілий пояснив, що ішов випивши і його хтось вдарив, хто це зробив він не бачив і претензій ні до кого не має. За постріл потерпілий нічого не казав.

Свідок ОСОБА_15 показав, що на час події він працював дільничним інспектором міліції та проводив дослідчу перевірку за фактом заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. Під час перевірки він відбирав пояснення, в тому числі у потерпілого та підсудного. Останній написав своє пояснення власноручно, добровільно, без примусу, жодного тиску до нього при цьому не застосовувалось. За результатами перевірки він прийняв рішення про відмову в порушенні кримінальної справи через відсутність судово-медичних даних щодо тяжкості заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, яке вподальшому було скасоване прокурором.

Свідок ОСОБА_16 показав суду, що на час події він виконував обовязки заступника начальника групи ПП «Явір». Десь в кінці осені 2007 року до нього звернувся чоловік та предявив претензію, що працівники охорони побили його сина в районі гаражів, які розташовані біля колишнього ЛТП, зокрема, він називав прізвище ОСОБА_8. За результатами службової перевірки встановлено, що при обїзді обєкту групою ОСОБА_8 виявлено замах на розкрадання гаража останнього, але причетності працівників ПП «Явір» до поранення потерпілого виявлено не було. З даної групи лише ОСОБА_8 та ОСОБА_6 були озброєні газовими пістолетами, іншої зброї при заступанні на зміну на той час не видавалось. В день події постріли зі зброї ПП «Явір» не проводилися.

Свідок ОСОБА_17 показав суду, що в день події він знаходився у своєму гаражі, де він займається ремонтом автомобілів. Близько 19 год., почувши шум автомобіля, вийшов з гаража та побачив машину охорони, потерпілого, який сидів навпочіпки, спираючись спиною об металевий гараж, та ОСОБА_8, одягненого у камуфляжну форму, який стояв біля нього. Більше нікого, в тому числі і ОСОБА_18, на місці події не бачив. Він повернувся до свого гаражу та знову почувши звук, виглянув і побачив, що стоїть «швидка», потерпілому забинтовували голову, а потім посадили до машини «швидкої допомоги». Що сталося йому не відомо, звуків пострілу він не чув. ОСОБА_19 дня він бачив чотирьох чоловіків, серед яких були потерпілий ОСОБА_1 та ОСОБА_9. З 14 год. вони ходили по гаражах з ломом та сокирою. На той час було багато крадіжок з гаражів, в тому числі і у нього в день події було викрадено болгарку та металеве ковадло.

Свідок ОСОБА_8 показав, що працював у ПП «Явір». В день події з 8 год. перебував на чергуванні старшим групи швидкого реагування, мав на озброєнні газовий пістолет з барабаном, марки якого не пригадує. Десь з 18 год. до 19 год. йому зателефонував ОСОБА_18 та повідомив, що його гараж намагаються обікрасти. Разом з групою, в складі якої були ОСОБА_6 та ОСОБА_7, через 20-30 хв. він приїхав на місце події та виявив, що з його недобудованого гаражу намагалися викрасти металеву рейку, яка була опорою для плит перекриття: цегла в стіні була вибита і рейку просунуто від стіни до середини. ОСОБА_6, який перший вийшов з автомобіля, вивів з недобудованого гаража потерпілого, який на його запитання відповів, що збирає дрова. ОСОБА_18 вийшов з гаражів і коли потерпілий спробував втекти, намагався схопити того за плече і в цей момент пролунав хлопок. ОСОБА_18 нахилився над потерпілим та упізнав в ньому одного із злочинців. Потерпілий тримався за ліве вухо, йому стало зле і вони викликали «швидку допомогу», яка приїхала хвилин через 40. Кров у потерпілого він побачив, коли вивів того на світло. Зателефонувавши у «швидку» та переконавшись, що з потерпілим все гаразд, він пішов додому. Про подію рапорту не подавав, оскільки відхилився від маршруту. При передачі зміни здав пістолети, що були у них на озброєнні. Пістолети були заряджені, пострілів з них в цей день не здійснювалось.

Свідок ОСОБА_6 дав аналогічні показання, пояснивши, що в момент, коли пролунав звук пострілу, поруч з потерпілим знаходились він та ОСОБА_8 Він стояв позаду потерпілого, який спирався рукам на бетонні плити, та тримав того за комір. ОСОБА_8 знаходився з правого боку від потерпілого, а ліворуч від ОСОБА_1, дещо на відстані він бачив чоловіка, упізнати якого тепер не може. Інших осіб на місці події не було. Після пострілу у потерпілого з лівого вуха потекла кров. Хто здійснив постріл і з якої зброї свідок не знає. У нього та ОСОБА_8 були при собі службові револьвери травматичної дії малого порохового заряду калібру 4 мм, але вони їх не застосовували і здійснити постріл гумовою кулею з них неможливо.

Свідок ОСОБА_7 показав суду, що працював водієм у групі швидкого реагування ПП «Явір». 22 листопада 2007 року він був на зміні і о 17 год. ОСОБА_8, який був старшим групи, розпорядився їхати на гаражі, які не входять до маршруту. На місці події він залишався біля машині і при яких обставинах потерпілий отримав травму, не бачив. Коли він почув хлопок, то біля потерпілого стояв ОСОБА_8, а ОСОБА_18 він побачив біля потерпілого вже після хлопка. В руках у ОСОБА_8 нічого не було, в руках інших він теж нічого не бачив. Потерпілого довели до дороги і ОСОБА_8 викликав «швидку», на якій потерпілого забрали до лікарні. На озброєнні у ОСОБА_8 був газовий пістолет, чи була зброя у інших свідок не знає.

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що близько 19 год. 22 листопада 2007 року він проходив через гаражне товариство, повертаючись з виправного центру (колишнє ЛТП), де отримав заробітну плату. ОСОБА_13 одного з гаражів побачив машину та охоронців у камуфляжній формі, один з яких (ОСОБА_7Д.) став перевіряти у нього документи. Троє інших пішли праворуч від нього. На місці події він бачив чотирьох осіб, в тому числі і підсудного, але чи було у них щось у руках, не звертав уваги. Коли він пішов по стежці додому, почув звук пострілу та, обернувшись, побачив біля плит трьох чоловік, назад він не повертався і що там відбувалось не знає. Про ці події він розповів на роботі і батько потерпілого його знайшов через два дні, повідомивши, що потерпілого побили, але хто і за що він не говорив.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 249 від 20.02.2008 р. у потерпілого ОСОБА_1 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді: травми лівого вуха, яка викликала рану на лівій вушній раковині, розрив барабанної перетинки, що ускладнилось різним зниженням слуху на ліве вухо, лівостороннім гнійним отитом (запалення вуха), посттравматичним парезом лицьового нерва зліва. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, якими могли бути гумова куля та порохові гази при пострілі з вогнепальної зброї, та по ступеню тяжкості відносяться до пошкоджень середньої тяжкості, як такі, що викликали довготривалий розлад здоровя. В момент заподіяння даних тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_1 міг знаходитись як у вертикальному або близькому до нього, та і у горизонтальному або близькому до нього положенні тіла, повернутий лівою боковою поверхнею голови до травмуючого предмета (т. 1 а.с. 68-70).

З висновку експерта сектору трасологічних експертиз та балістичних обліків відділу криміналістичних експертиз НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області ОСОБА_19 від 27.07.2009 р. № 764 (т. 2 а.с. 58-60) та його пояснень в судовому засіданні вбачається, що постріли патронами калібру 9 мм., спорядженими метальними снарядами несмертельної дії «гумовою кулею» з належного підсудному пістолету „Schmeisser моделі ПГШ-790 № КО 037619, можливі після видалення перегородки з каналу ствола, яка кріпиться за допомогою різьбового зєднання, що проводиться без ушкодження деталей конструкції.

За висновком даного експерта від 28.02.2008 р. № 132, приєднана до справи в якості речового доказу гумова куля, яка є частиною пістолетного патрону калібру 9 мм, може бути використана для стрільби та ймовірно відстріляна зі зброї травматичної дії калібру 9 мм, до якої відноситься і пістолет „Schmeisser моделі ПГШ-790 № КО 037619, що належить підсудному ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 76-80).

В результаті імунологічного дослідження крові на даній гумовій кулі знайдено не було висновок експерта № 67 від 03.07.2009 р. (т. 2 а.с. 53-55).

Аналізуючи надані по справі докази, суд критично оцінює показання підсудного щодо непричетності до заподіяння потерпілому зазначених тілесних ушкоджень та розцінює таку позицію як обраний ним спосіб захисту.

Як встановлено судом, тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості було заподіяно потерпілому внаслідок пострілу з вогнепальної зброї калібру 9 мм, що мав при собі лише підсудний ОСОБА_4 У присутніх на місці події співробітників ПП «Явір-2000» м. Полтава ОСОБА_8 та ОСОБА_6 були револьвери ALFA № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 з малим пороховим зарядом калібру 4 мм, з яких постріл виявленою у потерпілого гумовою кулею є неможливим.

Починаючи з первинних власноручно написаних пояснень (т. 1 а.с. 46-47) та подальших показань на досудовому слідстві та в суді, підсудний не заперечував факту здійснення ним пострілу з належного йому пістолету „Schmeisser і за висновком судово-медичного експерта № 492 від 28.03.2008 р. відносно механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 та знаряддя злочину показання підсудного не суперечать обєктивним судово-медичним даним, але не відповідають дистанції пострілу (т. 1 а.с. 90-91).

Згідно свідчень всіх осіб, що були присутні на місці події, у момент заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень пролунав лише один постріл, після якого у ОСОБА_1 з лівого вуха пішла кров. З місця події потерпілого забрала бригада швидкої медичної допомоги, що виключає заподіяння йому тілесних ушкоджень за інших обставин.

Показання підсудного та надані ним докази щодо неможливості здійснення пострілу з пістолету „Schmeisser моделі ПГШ-790 гумовими кулями, повністю спростовуються висновком експерта № 764 від 27.07.2009 р. та оглянутими судом речовими доказами по справі (т. 1 а.с. 59, 62).

Оцінюючи дії підсудного за встановлених судом фактичних обставин справи, виходячи з його показань, показань потерпілого, свідків, висновків експертиз, інших письмових доказів суд вважає, що ОСОБА_4 не передбачав можливість спричинення поранення потерпілого, але тримаючи у руці споряджену вогнепальну зброю без запобіжника, проведення пострілів з якої без натискання на спускові гачки неможливе (т. 1 а.с. 76-80), повинен був і міг це передбачити, що відповідно до ступеню тяжкості заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень внаслідок дій підсудного, утворює склад злочину, передбаченого ст. 128 КК України. Казус, коли особа не передбачала можливості настання шкоди для здоровя іншої людини, не повинна була і не могла її передбачити, в діях підсудного відсутній. Перебування підсудного в стані необхідної оборони або крайньої необхідності по справі не встановлено і суду не доведено.

Призначаючи підсудному покарання суд враховує, що він вперше з необережності скоїв злочин невеликої тяжкості, є особою, яка добре характеризується за місцем проживання та роботи, за висновком ЛКК є здоровим, працездатним, примусового лікування від хронічного алкоголізму та наркоманії не потребує, має на утриманні неповнолітню дитину, повнолітню дочку, яка продовжує навчання, та безробітну дружину (т. 1 а.с. 181, 187, 191-193, 250, 178, 226-230). Обставин, які помякшують або обтяжують покарання підсудного по справі не встановлено.

Отже, виходячи з доведеності вини підсудного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, враховуючи обставини справи, особу підсудного, його вік, майнове та сімейне становище, суд вважає, що покаранням необхідним й достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів, є громадські роботи.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року № 660-VI, що набрав чинності 26.12.2008 р., ОСОБА_4 може бути звільнено від призначеного покарання, проте враховуючи що підсудний заперечує проти цього, амністія до нього судом не застосовується.

Потерпілим по справі було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 1528 грн. 82 коп. та моральної шкоди в розмірі 25 тис. грн. (т. 1 а.с. 233-240), який під час розгляду кримінальної справи в суді він не підтримав, внаслідок чого суд залишає позовну заяву без розгляду.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до ст. 81 КПК України та оскільки належний підсудному ОСОБА_4 пістолет „Schmeisser моделі ПГШ-790 № КО 037619 не було визнано знаряддям злочину, підстав до його конфіскації судом не вбачається. За відсутності у підсудного дозволу на право зберігання, носіння вогнепальної зброї, газових пістолетів, револьверів (т. 1 а.с. 179) даний пістолет та гумова куля передаються судом до органів дозвільної системи Комсомольського МВ ГУМВС України в Полтавській області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324, 327-335, 343, 81 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді ста пятдесяти годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Речові докази по справі: пістолет „Schmeisser моделі ПГШ-790 № КО 037619 та гумову кулю передати до Комсомольського МВ ГУМВС України в Полтавській області.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_20

З оригіналом вірно. Суддя С.Б. Бутенко