Справа №
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
червня 2008 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої - Федорової Т.П.

при
секретарі - Калініченко Н.П.

за
участю прокурора - Клепки В.Г., адвоката - ОСОБА_1

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, не
працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1, раніше не судимого в силу ст.. 89 КК
України,

В с т а н о
в и в :

ОСОБА_2,
згідно з рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 грудня 2004
року, зобов'язаний до сплати аліментів в розмірі ¼ частини всіх видів заробітку на
користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Будучи
працездатним і отримуючи кошти від випадкових заробітків, ОСОБА_2 аліменти на
утримання дитини не сплачує, іншої матеріальної допомоги не надає, в центр
зайнятості на облік не став.

ОСОБА_2
неодноразово попереджався державним виконавцем про кримінальну відповідальність
за злісне ухилення від сплати аліментів, але висновків не зробив.
Заборгованість по аліментах з 01 січня 2005 року по 01 лютого 2008 року складає
7669 гривень 42 копійки.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого
злочину визнав повністю і суду показав, що дійсно зобов'язаний сплачувати
аліменти на утримання доньки. Аліменти не сплачував, оскільки не мав достатніх
коштів. Зобов'язується сплатити заборгованість та в подальшому сплачувати
аліменти.

Визнаючи
себе повністю винним, підсудний просив суд не досліджувати докази, зібрані по
справі досудовим слідством і після роз'яснення положень ст.. 299 КПК України у
суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, суд вважає, що вина підсудного у
вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю, а його дії вірно
кваліфіковані за ст.. 164 ч.1 КК України, оскільки він злісно ухиляється від
сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Призначаючи
міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного
і обставини справи.

Обставиною,
що пом'якшує покарання підсудного, являється його щире каяття - ОСОБА_2
повністю визнав свою вину та дійсно готовий нести передбачену законом
відповідальність.

Обставин,
що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

За
місцем проживання ОСОБА_2 характеризується посередньо, має також на утриманні
дитину, 13 січня 2008 року народження.

Суд
вважає, що виправлення ОСОБА_2 є можливим без ізоляції від суспільства.

На
підставі викладеного, керуючись ст..ст. 321-324 КПК України, суд

З а с у д и в :

ОСОБА_2визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 164 ч.1 КК України і призначити
покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На
підставі ст..ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбуття покарання з
випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, зобов'язавши не виїжджати за
межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
інспекції, повідомляти про зміну місця проживання.

Міру
запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити відносно ОСОБА_2
у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання..

Вирок
суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя
-
Т.П. Федорова