Справа № 592/4950/15-к
Провадження № 1-кп/592/297/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2015 року м.Суми
Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, учня ДПТНЗ СЦУПТО № 2, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора прокуратури м. Суми ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_6
04.03.2015 року (точний час у ході проведення досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , перебуваючи між 6-м та 7-м поверхами будинку АДРЕСА_5 , побачили дитячу коляску бузкового кольору та вирішили її викрасти. У зв`язку з цим ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, з корисливою метою заволодіння чужим майном, взяли дитячу коляску «Baciuzzi В 8.4W», та занесли її до місця мешкання ОСОБА_8 , а саме до кв. АДРЕСА_6 зазначеного будинку, чим заподіяли ОСОБА_9 матеріальний збиток згідно висновку товарознавчої експертизи № 701 від 02.04.2015 року на суму 2531 грн. Викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України при вищезазначених обставинах, визнав повністю. Суду пояснив, що орендує квартиру АДРЕСА_7 . У вечері 04.03.2015 року (точний час не пам`ятає) повертався до себе додому разом з ОСОБА_4 і між 6 і 7 поверхами будинку АДРЕСА_5 побачили дитячу коляску бузкового кольору та вирішили її викрасти. Коляску взяли і перенесли до нього в квартиру та вирішили продати. Коляска була повернута потерпілому. У вчиненому щиро каявся, просив суворо не карати.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України при вищезазначених обставинах, визнав повністю. Суду пояснив, що 04.03.2015 року йшов разом з ОСОБА_3 до нього додому. Між 6 і 7 поверхами будинку АДРЕСА_5 побачили дитячу коляску бузкового кольору та вирішили її викрасти. У зв`язку з цим взяли дитячу коляску «Baciuzzi В 8.4W» та занесли її в квартиру ОСОБА_8 , який проживає на 8 поверсі. Коляска простояла у ОСОБА_3 в квартирі приблизно два тижні її вирішили продати через Інтернет сайт «Сландо». При намаганні продати коляску були затримані співробітниками міліції. У вчиненому щиро кається, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву згідно якої просив розглядати кримінальне провадження у його відсутності. Зазначив, що не має до обвинувачених моральних та матеріальних претензій. Просив прийняти більш м`яке рішення щодо покарання.
Враховуючи, що обвинувачені визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті у повному обсязі, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачені і захисник не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Як вбачається із наданих стороною обвинувачення письмових доказів, а саме із зберігальної розписки потерпілого ОСОБА_9 від 20.03.2015 р., останній отримав дитячу коляску «Baciuzzi В 8.4W» (а.с. 76).
Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України докази в їх сукупності, враховуючи визнання обвинуваченими своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, доведена у повному обсязі та їх протиправні дії кваліфікує:
- ОСОБА_3 - за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що належить ОСОБА_9 на суму - 2531 грн., кваліфікуючою ознакою якої є «вчинена за попередньою змовою групою осіб».
- ОСОБА_4 - за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що належить ОСОБА_9 на суму - 2531 грн., кваліфікуючою ознакою якої є «вчинена за попередньою змовою групою осіб».
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При призначенні обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_4 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_7 вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має молодий вік, до кримінальної відповідальності притягується вперше, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, ці обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, які пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 67 КК України - судом не встановлено.
Крім того, суд враховує, що обвинувачений має постійне місце проживання, працює без оформлення трудових правовідносин на будівництві, має рахунок, відкритий в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», залишок на якому станом на 29.07.2015 р. становить 2007,02 грн., у судовому засіданні давав послідовні правдиві показання, що підтверджує його щире розкаяння у вчиненому, позицію потерпілого ОСОБА_9 , який просив прийняти більш м`яке рішення щодо призначення обвинуваченим покарання, претензій ні матеріального, ні морального характеру до останніх не має, беручи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до переконання про можливість застосування до ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті ч. 2 ст. 185 КК України та визначити покарання у виді штрафу. З огляду на конкретні обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого суд вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для виправленняОСОБА_3 та попередження нових злочинів, відображатиме гуманне ставлення держави до особи, яка вчинила злочин.
ОСОБА_4 вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має молодий вік, навчається, до кримінальної відповідальності притягується вперше, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, ці обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, які пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 67 КК України - судом не встановлено.
Беручи до уваги, що обвинувачений, має постійне місце проживання, працює без оформлення трудових правовідносин різноробочим на будівництві Києво-Печерської лаври, має рахунок, відкритий в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», залишок на якому станом на 30.07.2015 р. становить 1207,01 грн., в судовому засіданні давав послідовні правдиві показання, що підтверджує його щире розкаяння у вчиненому, позицію потерпілого ОСОБА_9 , який просив прийняти більш м`яке рішення щодо призначення обвинуваченим покарання, до яких претензій ні матеріального, ні морального характеру не має, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до переконання про можливість застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті ч. 2 ст. 185 КК України та визначити покарання у виді штрафу. З огляду на конкретні обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого суд вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, відображатиме гуманне ставлення держави до особи, яка вчинила злочин.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про розподіл процесуальних витрат за проведену експертизу необхідно вирішити у відповідності до ст.ст. 118, 122, 124, 126 КПК України стягнувши з обвинувачених у дольовому порядку на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 122 грн. 76 коп., тобто по 61 грн. 38 коп. з кожного.
Відповідно до положень ст. 100 КПК України суд вважає за доцільне речовий доказ - коляску «Baciuzzi В 8.4W», що належить потерпілому ОСОБА_9 залишити останньому.
Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувався, під час судового розгляду учасниками кримінального провадження не заявлялись клопотання про обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу, тому суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Керуючись статтями 373 і 374 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у дольовому порядку на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 122 (сто двадцять дві) грн. 76 коп., тобто по 61 (шістдесят одна) грн. 38 коп. з кожного.
Речовий доказ - дитячу коляску «Baciuzzi В 8.4W», що належить ОСОБА_9 залишити потерпілому.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1