ВИРОК
Іменем України
05.02.2015 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

підсудного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0003869 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, раніше не судженого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, -

в с т а н о в и в :
Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що в період часу з початку 2014 року по 24 грудня 2014 року, ОСОБА_5 , діючи протиправно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, маючи умисел на незаконне здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів, не маючи на те спеціального дозволу (ліцензії), одержання якої передбачено законом, у порушення вимог Законів України «Про металобрухт» та «Про ліцензування окремих видів господарськоі діяльності», які встановлюють кваліфікаційні, організаційні, технічні та інші вимоги щодо проведення операцій пов`язаних із заготівлею металобрухту, перебуваючи у приміщенні металевого гаражу, який надав йому ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 , незаконно здійснював операції з брухтом чорних та кольорових металів, шляхом скупляння металобрухту у населення, після чого металобрухт реалізовувався ОСОБА_7 на спеціалізовані площадки TOB «Міг» по вул. Б.Хмельницького, 176, у м. Львові та TOB «Вестметінвест» у с. Солонка, Пустомитівського району Львівської області, при цьому ОСОБА_5 , завищував вартість металобрухту на 0,5-1 грн. за кілограм, залежно від металу.

Також, ОСОБА_5 , усвідомлюючи що виконання робіт по прийому металобрухту є фізично важкою працею, залучив в якості помічника та різноробочого ОСОБА_8 , не повідомляючи останнього, що така діяльність є протиправною.

Так, 24.12.2014 року, ОСОБА_9 , прийшовши до незаконного пункту металобрухту по АДРЕСА_2 , в якому здійснював свою протиправну діяльність ОСОБА_5 , за відсутності на той момент останнього в приміщенні гаражу, продав його помічнику ОСОБА_10 брухт міді загальною агою 3,8 кг, за що отримав грошові кошти в сумі 287 грн.

Того ж дня, під час проведення обшуку в приміщенні гаражу, в якому здійснював свою протиправну діяльність ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено брухт чорних металів загальною вагою 2483 кг, брухт кольорових металів загальною вагою 43,8 кг, в тому числі 3,8 кг брухту міді придбаного у ОСОБА_11 , електронну вагу «Dahongying», зошит із записами про прийнятий металобрухт.

В підготовчому судовому засіданні в розпорядження суду поступила угода про визнання винуватості від 23.01.2015 року, укладена між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування ОВС та підтримання державного обвинувачення управління нагляду прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_7 , на підставі ст.ст.468,469,470,472 КПК України, укладену в приміщенні прокуратури Львівської області за адресою м. Львів, пр.. Шевченка,17/19, за умовами якої сторони погодились на повне визнання своєї винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.213 КК України та призначення йому покарання у вигляді громадських робіт строком 100 годин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а тому просить затвердити угоду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюються.

Враховуючи наведене, слід затвердити угоду про визнання винуватості з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 472 КПК України, обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винним за ч.1 ст.213 КК України та просив затвердити вказану угоду. Крім того, ОСОБА_12 роз`яснено вимоги ст. 473, ч.4 ст.474, ч.5 ст. 474, ст. 476 КПК України. Суд прийшов до переконання, що укладення угоди є добровільним, визначений в угоді вид покарання передбачений санкцією статті за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_7 .

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає. З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 100, 183, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.01.2015 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування ОВС та підтримання державного обвинувачення управління нагляду прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч1 ст.213 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадський робіт на строк 100(сто) годин.
Речові докази по справі брухт чорних металів вагою 2483 кг., механічну побутову вагу(1шт.), які знаходяться на зберіганні у ТОВ «УКР МЕТ-ЗАХІД»(а.с.59) та брухт кольорових металів вагою 43,8 кг., який знаходяться на зберіганні у ТзОВ «Галтекс»(а.с.60) - конфіскувати в дохід держави; грошові кошти в сумі 302 грн., які зберігаються у СГ ГУМВС України у Львівській області(а.с.57-58) передати в дохід держави; зошит із чорновими записами(а.с.57-58) знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1