Справа № 204/204/15-к
Провадження № 1-кп/204/96/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000789, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, освіта вища, неодруженої, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
27.02.2006 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради зареєстровано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) згідно свідоцтва про державну реєстрацію № НОМЕР_2 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (фактична адреса: АДРЕСА_2 ).

Згідно з реєстраційними даними видами господарської діяльності ФОП « ОСОБА_4 » визначено:

· 49.32 Надання послуг таксі;

· 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів;

· 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів;

· 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів;

Згідно відомостей УПФУ в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська встановлено, що ФОП ОСОБА_4 за період з 01.01.2011 року по 30.09.2013 року не надавала звітності щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за найманих працівників.

Згідно відомостей ДПІ в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська було встановлено, що ФОП ОСОБА_4 податкові розрахунки суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, та сум утриманого з них податку (Форма-1ДФ) за період 2013 року -2014 року, не надавала.

ОСОБА_4 , порушуючи вимоги ст. 43 Конституції України, без укладання трудового договору за формою, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 році №260 прийняла на роботу в якості диспетчерів: ОСОБА_5 , яка працювала в період часу з 16.05.2012 року по 03.12.2014 року; ОСОБА_6 , яка працювала в період часу з лютого 2013 року по 03.12.2014 року; в якості прибиральниці прийняла на роботу ОСОБА_7 , яка працювала в період часу з 19.09.2014 року по 03.12.2014 року. У вказаний період часу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 працювали без укладання трудових договорів, трудову діяльність здійснювали за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, в період часу з 16.05.2012 року по 19.09.2014 року ОСОБА_4 без укладання трудових договорів за формою, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260 прийняла на роботу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на роботу в якості диспетчерів, ОСОБА_7 на роботу в якості прибиральниці, чим порушила вимоги ст.ст. 24, 24-1 Кодексу законів про працю України, відповідно до яких передбачена обов`язковість укладання трудового договору між працівником і фізичною особою в письмовій формі та його обов`язкова реєстрація в державній службі зайнятості в тижневий термін з дня фактичного допуску працівника до роботи.

В порушення ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата за відпрацьований період ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не нараховувалась.

В порушення вимог статей 253-256 КЗпП України ОСОБА_4 виплачувала ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заробітну плату готівкою на руки без обов`язкових відрахувань у Пенсійний фонд та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування. Всупереч ст. 29 КЗпП України, ст.ст. 29-30 Закону України „Про оплату праці", відповідно до яких до початку роботи за укладеним трудовим договором власник, зокрема зобов`язаний: роз`яснити працівникові його права та обов`язки, проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних та шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, їх права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства; ознайомити працівників із правилами внутрішнього трудового розпорядку; поінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці та протипожежної охорони тощо, ОСОБА_4 не ознайомила ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з правами та обов`язками, не поінформувала про умови праці, з техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної охорони.

Своїми діями ОСОБА_4 порушила вимоги вказаних норм чинного трудового законодавства України, соціальні права працівників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у зв`язку з чим потерпілі не матимуть права на соціальне забезпечення та одержання пенсії.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала в повному обсязі і пояснила суду, що з 2006 року по теперішній час вона зареєстрована ФОП, види господарської діяльності: надання послуг таксі; технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів. Фактична адреса здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_2 , за вказаною адресою, ОСОБА_4 орендує нежитлове приміщення за договором оренди з 2012 року по теперішній час. У 2008 році вона вигадала Бренд «Справедливе таксі», згідно якого надавала інформаційно-консультаційні послуги власникам транспортних засобів про наявність замовлень на перевезення пасажирів на території м. Дніпропетровська та прилеглої території. Схема роботи наступна: клієнт телефонує на один із номерів телефонів, говорить диспетчеру місце відправлення та час, на який необхідно подати автомобіль, оплата здійснюється згідно таксометру, встановленого в кожному автомобілі, потім диспетчер відправляє власнику автомобіля (таксисту-перевізнику), що буде здійснювати перевезення пасажирів повідомлення про місце відправки та контактні телефони замовника послуг, потім перевізник здійснює перевезення пасажирів та отримує платню за надані послуги згідно таксометру. Розрахунки між нею та перевізниками здійснюється згідно договору про надання інформаційних послуг. Для здійснення своєї діяльності ОСОБА_4 прийняла на роботу без укладання трудових договорів диспетчерів, які надають інформацію в телефонному режимі та через мережу Інтернет, ОСОБА_4 не укладала трудові договори з працівниками, так як зазвичай особи працювали приблизно 1-2 тижня та звільнялися. У грудні 2014 року працівниками міліції було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено документи фінансово-господарської діяльності, комп`ютери, чорнові записи, а також було виявлено трьох осіб, які працювали у ФОП ОСОБА_4 , 2 працівника на посаді диспетчера, та 1 прибиральниця. Заробітну плату робітникам вона видавала без відображення у офіційній звітності до державних органів, та без сплати внесків до ДПІ, про отриману заробітну плату працівники ніде не розписувались, працівники оформлені згідно вимог законодавства про працю не були, декларації форми 1-ДФ до ДПІ вона за них не здавала, звітність до державних органів готувала сама.

Крім того, вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження, в тому числі:
- інформацією УПФ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, відповідно до якої ОСОБА_4 за період з 01.01.2011 року по 30.09.2013 року не надавала звітності щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за найманих працівників (а.п.25);

- Актом перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до якого під час перевірки ФОП ОСОБА_4 встановлено порушення ч. 1 ст. 21, 24, 31 КЗпП України (а.п.89-90);

- свідоцтвом про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи (а.п.8);
- договором оренди нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (а.п.9-11);
- копією трудової книжки ОСОБА_7 (а.п.93-94);
- копією трудової книжки ОСОБА_8 (а.п.102);
- копією трудової книжки ОСОБА_5 (а.п.111).
Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, постановив проводити судовий розгляд провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані та перевірені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд знаходить, що вина ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України доказана в повному обсязі.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у іншому грубому порушенні законодавства про працю, кваліфікуються за ч. 1 ст. 172 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, дані про особу винуватої, яка раніше не судима (а.п.132), на обліках у лікарів психіатра, нарколога не перебуває (а.п.134).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді штрафу, так як таке покарання найбільш буде сприяти виправленню обвинуваченої та попередження вчинення нею кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, та призначити покарання у вигляді у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1