Справа №: 398/7465/13-к
ВИРОК
Іменем України
"25" травня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участі адвоката ОСОБА_4

в присутності обвинуваченого розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16 квітня 2013 року за № 0001794 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез, Донецької області, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, розлученого, непрацюючого, інваліда ІІІ групи, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

06.03.2002 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року), ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 188, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,

20.05.2003 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі,

27.12.2007 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

26.05.2008 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі,

22.06.2012 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 70, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився по відбуттю строку покарання 17 грудня 2012 року;

27.08.2013 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 311 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, за ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 січня 2015 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлено для відбування призначеного за суду покарання позбавлення волі строком на п`ять років. За ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26 березня 2015 року ухвалу Олександрійського міськрайонного суду від 23 січня 2015 року залишено без змін,

у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 повторно вчинив крадіжки чужого майна.

Так, 15 квітня 2013 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на лікуванні в палаті № 2 травматологічного відділення міської лікарні № 1 м. Олександрії, діючи повторно, скориставшись відсутністю уваги з боку хворого ОСОБА_6 , який також перебував в палаті і після прийняття ліків заснув, шляхом вільного доступу таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_7 , яким користувався ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон марки Samsung С170 вартістю 408 грн. та слуховий апарат марки У-04М8 вартістю 1 154 грн., а всього на суму 1 562 грн. спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 02 травня 2013 року приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в будинку у потерпілої ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , діючи повторно, скориставшись відсутністю уваги потерпілої ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу таємно викрав належний потерпілій фарфоровий сервіз вартістю 256 грн.

Крім того, 26 липня 2013 року приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись на території поля № 10, що належить ТОВ Пантазіївське і прилягає до території сел. Пантаївки, діючи повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав 119 качанів кукурудзи сорту Pioner вартістю 119 грн.

Суд проводить судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 3 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень визнавав частково, а згодом визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним за усіма епізодами крадіжок та пояснив, що мобільний телефон відніс г-ці ОСОБА_9 , яка дала йому кошти придбання спиртних напоїв. У скоєному щиро кається та просить суд застосувати до нього Закон України «Про амністію в 2014 році». Запевняє суд, що зробив для себе висновки на майбутнє, не буде кривдити свою маму.

З урахуванням думки учасників процесу, суд не допитував свідка ОСОБА_9 .

Суд не враховує докази показання потерпілої ОСОБА_8 та представника ТОВ «Пантазіївське», оскільки вони подали до суду заяви про розгляд кримінального провадження без їх участі.

Враховуючи, що учасниками процесу фактичні обставини справи не оспорювалися, зібрані досудовим розслідуванням докази під сумнів не ставилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, та є належними, достовірними, допустимими і достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушень.

Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд визнає, що вина обвинуваченого доведена повністю. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує по епізоду крадіжки майна у ОСОБА_6 , по епізоду крадіжки фарфорового сервізу у ОСОБА_8 та по епізоду крадіжки 119 качанів кукурудзи на полі ТОВ «Пантазіївське» саме за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Позицію обвинуваченого ОСОБА_5 щодо заперечення своєї вини, а згодом повне визнання винуватості у вчиненні крадіжок суд розцінює як спосіб захисту.

Суд приймає до уваги показання потерпілої ОСОБА_7 яка просить суд задовольнити її цивільний позов повністю, її цікавить щоб ОСОБА_5 повернув їй вартість викраденого майна.

При призначенні покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує: характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним правопорушення, те, що ним вчинено кримінальні правопорушення середньої тяжкості; особу винного, який є раніше судимим, характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, не не працює, не одружений, проживає разом із матір`ю, яка є особою похилого віку та досягла 76-річного віку, у лікаря-нарколога перебуває на обліку. За місцем проживання скарг та нарікань на нього не надходило. За місцем проживання скарги та нарікання на нього надходили до суду як колективне звернення сусідів та заяви матері про нахабну поведінку її сина.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, обтяжуючі покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд приймає до уваги, що за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2013 року ОСОБА_5 було визнано винним за ч. 2 ст. 311, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Згодом, за вироком Олександрійського міськрайонного суду від 04 грудня 2013 року було обрано у вигляді тримання під вартою. За ухвалою Олександрійського міськрайнного суду від 19 травня 2014 року було змінено на домашній арешт, однак за ухвалою Олександрійського міськрайнного суду від 23 січня 2015 року за поданням Олександрійського МРВ КВІ було скасовано звільнення від відбування покарання з випробовуванням ОСОБА_5 , засудженому за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2013 року, ОСОБА_5 направлено для відбування призначеного за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2013 року покарання позбавлення волі строком на п`ять років, а запобіжний захід було змінено із домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і з того часу ОСОБА_5 перебуває в умовах ізоляції його від суспільства. Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Судом також враховано, що за вироком Олександрійського міськрайонного суду від 27.08.2013 року ОСОБА_5 визнаний винним за ч. 2 ст. 311 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Однак, за ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 січня 2015 року було скасовано звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлено для відбування призначеного за вироком суду покарання позбавлення волі строком на п`ять років. Оскільки ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення до постановлення зазначеного вироку від 27.08.2013 року і засуджується до реального покарання, допускається застосування принципу поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань.

В судовому засіданні обвинувачений просить застосувати до нього амністію, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він є інвалідом третьої групи, має матір, 1939 року народження, яка має вік більше як 70 років та вчинив кримінальні правопорушення середньої тяжкості.

Прокурор і захисник не заперечують щодо застосування амністії до обвинуваченого.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» передбачено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

19 квітня 2014 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 р. №1185-VII. Відповідно до п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Крім того, згідно довідки до акта огляду медико соціальної експертної комісії від 20 квітня 2015 року обвинуваченому встановлено повторно 3 групу інвалідності строком на один рік, до 01 травня 2016 року. Суд приймає до уваги, що з 01 квітня 2013 до 01 квітня 2014 року обвинувачений також мав третю групу інвалідності, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико соціальної експертної комісії від 25 травня 2013 року.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» визначено, що рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання. Тобто, амністія застосовується не до покарання, а до особи, якій воно призначене.

Суд дійшов висновку, що до обвинуваченого ОСОБА_5 може бути застосовано амністію.

Збитки, завдані кримінальними правопорушеннями не відшкодовані.

Цивільний позов у справі заявлений потерпілою ОСОБА_7 в сумі 2 300 грн., який підлягає задоволенню частково в сумі 1 154 грн., тобто в розмірі вартості викраденого майна слухового апарату.

Судові витрати відсутні.

Речові докази у справі передані потерпілій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129, 349, 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю злочинів за попереднім вироком Олександрійського міськрайонного суду від 27 серпня 2013 року у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_5 повністю звільнити від відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, та суду за викликом; не відлучатись із квартири АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням вироку в частині застосування запобіжного заходу покласти на Олександрійське МВ УМВС України в Кіровоградській області.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання період перебування його під вартою, з 04 грудня 2013 року, тобто з дня його затримання до 19 травня 2014 року включно, та з 26 січня 2015 року до 25 травня 2015 року включно.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 суму 1 154 грн. на відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Речові докази залишити за потерпілою ОСОБА_7 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: