ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/343/15-к Провадження по справі № 1-кп/514/37/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2015 року смт Тарутине
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань смт Тарутине кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000607 від 14.11.2014 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Рівне Тарутинського району Одеської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч. 2 ст. 384 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучі допитана в якості свідка в кримінальному провадженні № 0000352, зареєстрованому в ЄРДР 09.12.2012 року за фактом порушення правил дорожнього руху по вул. Дзержинського смт Тарутине, внаслідок чого заподіяно смерть ОСОБА_5 , повідомила про відсутність відомих їй обставин з приводу зазначеної події.
Надалі, до ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_6 з пропозицією за грошову винагороду надати завідомо неправдиві показання у зазначеному кримінальному провадженні про те, що вона бачила автомобіль марки «Газель» та ОСОБА_7 , який проїжджаючи 08.12.2012 року по вулиці Дзержинського смт Тарутине, зупинився біля домоволодіння № 106. Також про те, що ОСОБА_7 вийшов із автомобіля, відтягнув ОСОБА_8 з проїзної частини, сів в автомобіль та поїхав далі. ОСОБА_4 погодилась та прийняла пропозицію ОСОБА_6 .
Згодом, з метою отримання грошових коштів, з корисливих мотивів ОСОБА_4 , будучи попереджена про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України за завідомо неправдиві показання, плануючи одержати внаслідок вчинення злочину матеріальну винагороду для себе, усвідомлюючи неправдивість своїх показань, діючи умисно, переслідуючи мету дачі завідомо неправдивих показань, надала як свідок в ході допиту 26.12.2012 року завідомо неправдиві показання, поєднані зі штучним створенням доказів захисту, що містили неправдиві факти, які не відповідають дійсності, що мали значення для вирішення провадження, зокрема про причетність до дорожньо-транспортної пригоди 08.12.2012 року в зазначеному кримінальному провадженні автомобіля марки «Газель» і ОСОБА_7 та наявності вірогідності завдання зазначеним автомобілем під керуванням ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , від яких він помер.
12 березня 2015 року між прокурором прокуратури Тарутинського району Одеської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КК України.
Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 384 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 384 КК України у виді двох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 384 КК України, а саме: завідомо неправдиве показання свідка, зі штучним створенням доказів захисту, вчинене з корисливих мотивів.
Згідно ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 384 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені абз. 1-4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. Суд, шляхом витребування документів, переконався, що обвинуваченою під час досудового розслідування скарги не подавались.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Тарутинського району Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 66 КК України, відносяться щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Речові докази, а саме: протоколи допиту свідка ОСОБА_4 від 14.12.2012 року, 26.12.2012 року, 06.02.2013 року, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 27.12.2012 року,
компакт-диск до протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 06.02.2013 року зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Процесуальних витрат у справі немає.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 12 березня 2015 року про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури Тарутинського району Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 384 КК України у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді двох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази, а саме: протоколи допиту свідка ОСОБА_4 від 14.12.2012 року, 26.12.2012 року, 06.02.2013 року, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 27.12.2012 року,
компакт-диск до протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 06.02.2013 року зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області у 30-денний строк з моменту його проголошення.
Копію вироку обвинуваченій та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1