Справа № 438/1856/14-к
Провадження №1-кп/442/72/2015
У Х В А Л А
Іменем України
"23" березня 2015 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

в залі суду в місті Дрогобичі розглянув заяву ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 від 16.05.2014 року, відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

23 грудня 2014 року до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт, затверджений старшим прокурором м. Борислава ОСОБА_6 , про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 ч. 2 ст. 309 КК України.

В судове засідання від обвинуваченого надійшло клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки вважає, що в порушення вимог ч. ч. 4, 6 ст. 110 КПК України такий не затверджений постановою прокурора, тобто відсутнє процесуальне рішення прокурора, оформлене у спосіб, визначений вказаними процесуальними нормами. Обвинувальний акт було вручено слідчим, а не прокурором, а його захиснику взагалі не було вручено.

Обвинувачений та його захисник підтримали клопотання, просили таке задоволити.

Прокурор заперечив проти, поданого клопотання через його безпідставність.

Вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних міркувань.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, яким повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Зі змісту цієї статті вбачається, що обвинувальний акт може бути повернуто прокурору за умови невідповідності його вимогам кримінального-процесуального закону.

Як було зазначено вище, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам закону за формою або змістом, складений не уповноваженою посадовою особою, не містить необхідних реквізитів або відомостей, наданий без додатків, передбачених статтею 291 КПК України як обов`язкові.

Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування і має містити відомості зазначені в ч.2 ст. 291 КПК України.

Змістом статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити такі відомості : 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Надання до суду інших документів до початку судового засідання забороняється.

Наведене спростовує твердження обвинуваченого, що обвинувальний акт повинен затверджуватися постановою прокурора у відповідності до ч.4, 6 ст. 110 КПК України, достатніми є відомості про його затвердження, затвердження його постановою не передбачено нормами - кримінально процесуального закону.

Окрім того, в ч.4 ст. 291 КПК України передбачено вичерпний перелік документів, які подаються суду до початку судового розгляду, зокрема, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.

Крім того, за вимоги частин першої та другої статті 50 КПК України, згідно з якими повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

З пояснень обвинуваченого його захисника судом встановлено, що розписка про отримання обвинуваченим копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування була відібрана слідчим, однак при цьому був присутній прокурор ОСОБА_3 , що не порушує змісту ст. 293 КПК України обов`язок надання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування під розписку покладений на прокурора.

В той же час, прокурор в судовому засіданні пояснив, що обвинувальний акт був вручений адвокату ОСОБА_7 , який був призначений з числа адвокатів безоплатної правової допомоги для забезпечення захисту.

Поряд з цим, обвинувачений повідомив, що на момент вручення йому не було відомо про те, що захист його прав здійснює саме захисник ОСОБА_7 ствердив те, що угода із захисником Климишиним вже не діяла, оскільки на той момент була угода з адвокатом ОСОБА_8 .

З положень ст. 48 КПК України слідує, що захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані надати затриманій особі чи особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником або особами, які можуть запросити захисника, а також надати можливість використати засоби зв`язку для запрошення захисника. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані утримуватися від надання рекомендацій щодо залучення конкретного захисника. Захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 цього Кодексу.

Крім того, обов`язковою є участь захисника з підстав передбачених ст. 52 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 53 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд залучають захисника для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, виключно у невідкладних випадках, коли є потреба у проведенні невідкладної процесуальної дії за участю захисника, а завчасно повідомлений захисник не може прибути для участі у проведенні процесуальної дії чи забезпечити участь іншого захисника або якщо підозрюваний, обвинувачений виявив бажання, але ще не встиг залучити захисника або прибуття обраного захисника неможливе.

Окрім того, у відповідності до ч. 1 ст. 54 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Згідно з ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається : за №27 - 15.07.2014 року було допущено захисника, з №33 - 16.07.2014 року допущено захисника; №63 02.09.2014 року допущено захисника. При цьому даних про заміну таких захисника (-ків) чи припинення надання захисту таким не зазначено, що позбавляє можливості суд встановити, уповноваженого захисника на захист інтересів обвинуваченого, зокрема на момент вручення обвинувального акту і необхідність вручення обвинувального акту конкретному захиснику. Про будь, які спроби ухилення від отримання захисниками обвинувального акту не зазначено.

В той же час, відповідно до положень ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

В підготовчому судовому засіданні, прокурором було надано суду, у відповідності до ст. ст.85,86 КПК України, належних та допустимих доказів про те, що в ході досудового розслідування, захисник обвинуваченого, з якому він уклав угоду, був належним чином сповіщений про проведення тієї чи іншої процесуальної дії, в рамках даного кримінального провадження.

Разом з тим, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається за № 90 08.12.2014 року до участі в кримінальному провадженні допущено захисника. Як пояснив прокурор - адвоката ОСОБА_7 з центру надання безоплатної вторинної правової допомоги. Однак такий не був присутнім під час вручення обвинувального акту ОСОБА_4 , отримав його 23.12.2014 року, однак жодних подальших дій на захист обвинуваченого не здійснював.

Вище зазначені порушення правових вимог, призвели до дотримання норм ст. 293 КПК України, оскільки до суду не було надано належних та допустимих доказів про отримання копій обвинувального акту захисником обвинуваченого, реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім того, при детальному аналізі обставин вручення матеріалів передбачених ст. 293 КПК України обвинуваченому, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В той же час, в порушення вимог ст.ст.109, 291 КПК України, у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені всі процесуальні дії та рішення, проведені (прийняті) в ході досудового розслідування.

Відповідно до ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування, який надсилається до суду разом з обвинувальним актом, повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Як вбачається з наданого реєстру останній не відповідає вимогам вищезазначеної норми закону, так не містить повного найменування процесуальних дій, та реквізитів процесуальних рішень, які прийняті слідчим при проведенні досудового розслідування.

За змістом ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Так, в реєстрі матеріалів досудового розслідування не відображені в повному обсязі дії, що стосуються призначення, заміни захисту, відмови від захисту, повідомлення сторонам про відкриття матеріалів кримінального провадження, відомості про час проведення процесуальної дії-ознайомлення сторін із матеріалами, до яких надано доступ, що передбачено вимогами ч.9 ст.290 КПК України.

Також в реєстрах до обвинувального акту відсутнє посилання на таке процесуальне рішення як складення обвинувального акту та цей недолік реєстру матеріалів досудового розслідування вказує на незавершеність досудового розслідування, що унеможливлює належне забезпечення процесуальних прав учасників судового провадження.

Разом з тим, під час кримінального провадження суд, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог кримінального процесуального законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК України).

За таких обставин обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору прокуратури

На підставі викладеного, суд вважає, що при таких обставинах обвинувальний акт не може бути призначений до судового розгляду і повинен бути повернений прокурору, зобов`язавши його усунути виявлені недоліки у розумний строк з дня отримання ним обвинувального акту, а саме - вчинити відповідні дії щодо приведення реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до обвинувального акту відносно ОСОБА_4 вищезазначеним вимогам закону, вручити обвинувальний акт захиснику, який уповноважений на захисту обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 290, 291, 314 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 від 16.05.2014 року, відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, прокурору м. Борислава Львівської області ОСОБА_9 , зобов`язавши його усунути виявлені недоліки у розумний строк з дня отримання ним обвинувального акту.
Ухвала підлягає оскарженню до апеляційного суду Львівської області впродовж семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1