Справа № 11-376/11 Головуючий у 1 інстанції: Перетятько О.В.
Категорія ст. 186 ч.3 КК України Доповідач: Романюк М. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2011 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Романюка М.Ф.

суддів - Калиняк О.М., Михайлишин Г.Я.

при секретарі - Кирилейзі Ю.С.

з участю прокурора - Горин У.І.

засудженого - ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляцією прокурора Телюка Г.В. на вирок Городоцького районного суду Львівської області від 04 березня 2011 року, -

встановила :

Цим вироком :

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючий, одружений, має на утриманні дитину 5 років, раніше не судимий, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5 (ос.) у м. Городок, Львівської області,

Визнаний винним та засуджений за ст.186 ч.3 КК України до покарання у виді 5 (пять) років позбавлення волі;

Застосовано ОСОБА_1 ст. 75 КК України, звільнивши від відбування, обраного за цим вироком, покарання з випробуванням на два роки.

В порядку ст. 76 КК України зобовязано ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Вирішено питання з судовими витратами та речовими доказами.

Вироком суду ОСОБА_1 засуджений за те, що за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (щодо яких вирок Городоцького районного суду Львівської області від 27 червня 2003 р. набрав законної сили 21.10.2003р.) та ОСОБА_6 (який оголошений в розшук), 27 листопада 2001р. близько 10.00 год. відкрито викрали майно з будинку №37 по вул. Шевченка у м. Городок Львівської області, власником якого є ОСОБА_7, а саме: жіноче золоте колечко-печатку вартістю 400 грн., два золотих жіночих колечка вартістю по 300 грн. кожне, разом на загальну суму 600 грн., мобільний телефон Філіпсвартістю 700 грн., два зарядних пристрої до мобільних телефонів вартістю кожного по 70 грн., разом на загальну суму 140 грн., годинник чоловічий Востоквартістю 100 грн., а всього майна на загальну суму 1940 грн., чим завдали значної шкоди потерпілій, при чому ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, зламавши замок на вхідних дверях, проникли до будинку потерпілої ОСОБА_7, де, під час скоєння крадіжки, їх застав син потерпілої ОСОБА_8, після викриття з пограбованим втекли, а ОСОБА_4 та ОСОБА_6, т цей час, слідкували за будинком та при наближенні сторонніх осіб теж втекли, усі разом пограбованим розпорядились.

На вирок суду прокурор Телюк Г.В. подав апеляцію, в якій зазначає, що судом при призначенні покарання ОСОБА_1 не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема, не взято до уваги, те, що засудженим інкримінований йому тяжкий злочин, було вчинено умисно, а також те, що ОСОБА_1 з 22.03.2002 року по 11.10.2010 року перебував у розшуку по даній кримінальній справі. При призначенні засудженому покарання суд необєктивно підійшов до оцінки встановлених обставин справи, не врахував усіх даних, що характеризують особу підсудного. Вказує, що призначене засудженому покарання суперечить положенням ст. 65 КК України, оскільки, призначене останньому покарання не є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, не відповідає ступеню тяжкості злочинів та особі засудженого, внаслідок мякості. Крім цього, суд обираючи покарання засудженому не врахував ступінь тяжкості вчиненого, його особу, і зокрема, що він раніше до відповідальності не притягався, злочин скоїв за попередньою змовою групою осіб, з метою ухилення від покарання покинув постійне місце проживання, в звязку з чим був оголошений у розшук, та в подальшому, через 9 років був затриманий. Просить вирок Городоцького районного суду Львівської області від 04 березня 2011 року змінити, та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі.

На апеляцію прокурора потерпіла ОСОБА_7 подала заперечення, в якому вказує, що даний вирок, винесений з дотриманням вимог чинного кримінально-процесуального законодавства, а тому вважає його законним та таким, що відповідає матеріалам та дійсним обставинам справи. Зазначає, що жодних претензій до засудженого не має, останній добровільно повністю відшкодував завдані збитки. Просить залишити вирок Городоцького районного суду Львівської області від 04 березня 2011 року без змін, а апеляцію прокурора без задоволення.

На апеляцію прокурора засуджений ОСОБА_1 подав заперечення, в якому зазначає, що апеляція прокурора безпідставна, а вирок законний, оскільки винесений з додержанням вимог чинного законодавства, без порушень норм матеріального та процесуального права, з повним та всебічним зясуванням обставин та дослідженням матеріалів справи. Просить вирок Городоцького районного суду Львівської області від 04 березня 2011 року залишити без змін а апеляцію прокурора без задоволення.

29.04.2011р. прокурором подано зміни до апеляції, в яких зазначає, що судом допущено істотне порушення вимог кримінально процесуального закону, а саме мотивуючи обвинувачення, визнане судом доведене суд всупереч ст. 334 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначив прізвище особи ОСОБА_6, справа щодо якого виділена в окреме провадження у звязку з його розшуком. Просить вирок Городецького районного суду Львівської області від 04.03.2011р. скасувати та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_1 за ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі та виключити з мотивувальної частини вироку прізвище ОСОБА_6 (який оголошений в розшук) як співучасника діянь.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляцію, думку засудженого ОСОБА_1, який заперечив апеляцію прокурора, думку адвоката ОСОБА_2, який заперечив апеляцію прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи судом всупереч вимогам ст. 334 КПК України мотивуючи обвинувачення, визнане судом доведеним у мотивувальній частині вироку зазначено прізвище особи ОСОБА_6, справа щодо якого виділена в окреме провадження у звязку із його розшуком.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості, відповідно до ст. 62 Конституції України, в обвинувальному вироку не слід вказувати конкретні прізвища осіб, вину яких не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

В апеляції прокурор не оспорює кваліфікацію дій ОСОБА_1, а оспорює міру покарання, вважаючи його мяким.

Тому за сукупністю зібраних доказів, які наведені у вироку суду, ця кваліфікація дій щодо останнього за ст. 186 ч.3 КК України є правильною.

Як вбачається із матеріалів даної кримінальної справи, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_1 врахував, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, те, що він вперше притягується до відповідальності, за час, що минув після події вчиненого підсудним злочину , те, що він не вчинив нового злочину , щиро розкаявся, шкодує за вчиненим, добровільно зявився у органи внутрішніх справ, характеризується позитивно за місцем проживання, не переховувався, одружився, має на утриманні дружину та малолітнього сина, обставин, які обтяжують вину немає, добровільно відшкодував завдані злочином збитки, потерпіла пробачила йому та не настоювала на суворому покаранні підсудному та підставно звільнив останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням. Судом також враховано тяжкість злочину. Покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, яке є необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_1 та попередження нових злочинів і підстав для призначення більш суворого покарання колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора задоволити частково.

Вирок Городоцького районного суду Львівської області від 04 березня 2011 року щодо ОСОБА_1 - змінити, виключити з фабули обвинувачення, визнаної судом доведеної, посилання на вчинення злочину ОСОБА_6 та вважати, що злочин вчинено в групі осіб з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та особою матеріали щодо якої виділені в окреме провадження.

В решті вирок Городоцького районного суду Львівської області від 04 березня 2011 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Головуючий :

Судді :