копія №1-109/07
№ 1-6/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2008 року Котелевський
районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді
Островського Р.В.

при
секретарі
Білик Н.О.

з участю
прокурора Томенко К.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Котельва справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя с. Котельва,
Полтавської області, АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта середня,
не одруженого, на утриманні дітей немає,
не працюючого, навчається заочно в Полтавській аграрній академії,
раніше не судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених
ч.2 ст.296, ч. 1 ст. 186, ч.3 ст. 357, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя с. Котельва.
Полтавської області, АДРЕСА_2, українця, громадянина України, освіта
професійно-технічна, не одруженого, на утриманні дітей не має, не працюючого,
раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.
2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 групою осіб, 10.09.2007 року з 21 по 22 годину,
перебуваючи в стані сп'яніння, поблизу магазинів «Лілія», «Адоніс» та кафе ПП
ОСОБА_3, розташованих на вул. Миру в с. Котельва, грубо порушували громадський
порядок з мотивів явної неповаги
до суспільства, свої дії
супроводжували особливою зухвалістю, вчинили бійку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
заподіяли їм тілесні ушкодження, що спричинили розлад здоров'я. Під час бійки
ОСОБА_1 пошкодив светр та жилет ОСОБА_4. Обидва підсудні тривалий час не
припиняли свої дії, порушували нормальний режим роботи торгового закладу ПП
ОСОБА_3, заважали спокою та відпочинку громадян. Хуліганські дії ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 припинили лише після приїзду працівників міліції.

Також ОСОБА_1 10.09.2008 року, близько 22 години, після вчинення описаних
дій відкрито заволодів майном ОСОБА_5, а саме поліетиленовим пакетом в якому
знаходилась чоловіча сумка, гроші в сумі 4500 грн., та три паспорти громадян
України ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 чим завдав потерпілому матеріальних збитків.

Крім того ОСОБА_1 16.11.2007 року, близько 21 години, перебуваючи в стані
сп'яніння, поблизу магазину «Богдан», що розташований на вул. Жовтневій в с.
Котельва, повторно умисно грубо порушив громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю. Безпричинно чіплявся до раніше
незнайомого йому ОСОБА_9, висловлювався нецензурною лайкою, намагався затіяти
бійку, а коли ОСОБА_9 намагався втекти ОСОБА_1 погнався за ним у магазин
«Богдан», де заважав нормальній роботі торгівельного закладу. Дії ОСОБА_1 були
припинені завдяки втручанню громадян та погрозам викликати працівників міліції.

В ході скоєння хуліганства ОСОБА_1 також відкрито для потерпілого заволодів
його речами, а саме мобільним телефоном «Sony-Ericsson W 810 i» з сім-карткою «Джинс» та кепкою зі шкірозамінника, завдавши тим
самим потерпілому матеріальну шкоду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєних злочинах визнав частково
та пояснив що дійсно 10.09.2007 року близько 21 години приїхав зі своїми
знайомими ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в кафе ПП ОСОБА_3, де вживали горілку та
їли шашлики. Коли ОСОБА_1 та ОСОБА_4
виходили з кафе покурити, підсудній, виконуючи прохання ОСОБА_5, затіяв сварку
з ОСОБА_4, котра переросла в бійку, до якої приєдналися також ОСОБА_2 та
ОСОБА_5. В ході бійки всі четверо наносили один одному удари в різні частини
тіла. Потім всі разом знову розпивали спиртне, потім знову сварилися та билися.
Близько 22 години ОСОБА_1 розрахувався з власником кафе за шашлик грошима, які
взяв у сумочці ОСОБА_5, а коли до кафе під'їхав автомобіль співробітників
міліції, котрих викликала дружина власника кафе, ОСОБА_1 стверджує що кинув
пакет з сумочкою на стіл біля виходу з приміщення та втік щоб уникнути
неприємностей. Підсудній настоює на тому, що пакет з сумочкою, грошима та
документами з собою не брав, а залишив на столі поблизу кафе, хто міг ним
заволодіти йому не відомо.

Описавши події, які відбувались 10.09.2007 року ОСОБА_1 пояснив, що визнає
себе винним в тому, що заважав нормальній роботі кафе та відпочинку громадян,
тобто в хуліганстві, але не визнав себе у заволодінні майном та паспортами.

ОСОБА_2 в скоєному злочині вину визнав повністю, пояснив що дійсно вчинив з
ОСОБА_1 хуліганство. Причину бійки назвати не зміг, пояснив що наносив удари
лише ОСОБА_5, а ОСОБА_4 взагалі не бив. Вв'язався у бійку випадково, спочатку
намагався розмирити ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а коли ОСОБА_5 відштовхнув його ОСОБА_2
почав наносити йому удари. Стосовно заволодіння майном ОСОБА_5 підсудній
пояснив, що не бачив куди втік ОСОБА_1 після приїзду працівників міліції та не
бачив чи брав ОСОБА_1 пакет потерпілого.

Не зважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_1 та повне визнання вини
ОСОБА_2 їх вина в скоєнні хуліганства доведена в повному обсязі перш за все
показами потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4, котрі дали узгоджені між собою покази і
пояснили, що після розпиття спиртних напоїв у м. Полтава всі вчотирьох приїхали
на таксі в с. Котельву, де вирішили в кафе ПП ОСОБА_3 поїсти шашликів та
продовжити вживати горілку. Відпочивали всередині приміщення, спілкувалися та
пили горілку. Ніяких сварок чи непорозумінь між ними не було. Неодноразово
виходили з приміщення покурити. Під час одного з таких випадків між ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 зав'язалась бійка, при чому як стверджує ОСОБА_4 його ударив підсудній
без будь якої причини, не пояснюючи своїх дій, після чого продовжив наносити
удари кулаками та ногами в голову та тулуб. До ОСОБА_1 приєднався ОСОБА_2, а
коли ОСОБА_5 намагався припинити бійку, то ОСОБА_2 почав бити ОСОБА_5. Всі ці
дії з невеликими перепочинками продовжувались протягом 30-40 хв. В цей час у
кафе перебували інші громадяни, власник кафе та його дружина вмовляли підсудніх
та потерпілих припинити їх дії. Як ОСОБА_4 так і ОСОБА_5 пояснили, що не бачили
коли ОСОБА_1 розраховувався за шашлик грошима ОСОБА_5, та не помітили як
ОСОБА_1 тікав з місця події. Про те що саме ОСОБА_1 забрав з собою пакет
ОСОБА_5 їм повідомив власник кафе, його дружина та інші свідки.

ОСОБА_5 пояснив що в його пакеті знаходилась сумочка з грошима в сумі 4500
грн. та три паспорти, його власний, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, котрим ОСОБА_5 надавав
допомогу в працевлаштуванні.

Вчинення хуліганства з боку ОСОБА_1 та ОСОБА_2. підтверджують також покази
потерпілого ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_10, котрі пояснили, що 10.09.2007
року близько 21 години в кафе приїхали на таксі підсудні та потерпілі, котрі вже
перебували в стані сп'яніння. Замовили шашлики та відпочивали в приміщенні за
одним зі столиків. У потерпілого ОСОБА_5 був з собою поліетиленовий пакет
чорного кольору, котрий він весь час тримав біля себе. Коли всі четверо
виходили з кафе покурити пакет знаходився там де його залишав ОСОБА_5, або на
підлозі біля його стільця, або на столику, за яким сидів також водій таксі,
котрий привіз підсудніх та потерпілих. Приблизно через пів години ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 вийшли з приміщення кафе, про щось між собою розмовляли підвищеним
голосом, а потім між ними виникла бійка. До місця бійки також побігли ОСОБА_2
та ОСОБА_5, і всі четверо бились за магазином «Лілія». Через деякий час
підсудні та потерпілі знову повернулись до кафе, голосно між собою розмовляли,
обговорювали причини бійки, доїдали шашлики, потім знову билися між собою. З
метою припинення цих дій ОСОБА_11. зателефонувала до Котелевського РВ УМВС, про
що повідомила присутнім. ОСОБА_3 запропонував розрахуватися за шашлики і
ОСОБА_1 дав ОСОБА_3 гроші, котрі взяв з сумочки, яка знаходилась в пакеті
ОСОБА_5. Коли ОСОБА_1 брав гроші то з пакета випали три паспорти, ОСОБА_3 та
його дружина повідомили підсуднього про це, а ОСОБА_1 підняв з підлоги паспорти
та поклав їх в пакет. Також ОСОБА_3 бачили, що в сумочці знаходиться значка
сума коштів. Потім, коли до місця події під'їхав автомобіль працівників міліції
ОСОБА_1 з пакетом у руці побіг за споруду кафе.

Свої покази потерпілі ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, та свідок ОСОБА_11.
підтвердили в ході проведення з ними відтворень обстановки та обставин події
(т.1 а.с. 90-92,93-96,104-107,108-111).

Покази ОСОБА_1 про те, що він залишив пакет з сумочкою, грошима та
паспортами на столі біля кафе спростовуються показами інших учасників події,
котрі після приїзду працівників міліції разом з ними оглядали прилеглу
місцевість, шукали та не знайшли пакет ОСОБА_5. Вказане підтверджується також
показами працівника міліції Юкиш А.М., котрий приїздив 10.09.2007 року на місце
пригоди, доставляв до Котелевського РВ УМВС ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та відправляв у
лікарню ОСОБА_5 і підтвердив, що після їх приїзду чорного пакета з сумочкою ні
поблизу кафе, ні в приміщенні виявлено не було.

Версія підсуднього ОСОБА_1 про те, що майном ОСОБА_5 міг заволодіти хтось
інший з присутніх у кафе також не знайшла свого підтвердження в ході судового
розгляду. З показів самого підсуднього слідує, що відразу після того, як він
розрахувався з ОСОБА_3 за шашлик, до кафе під'їхав автомобіль працівників
міліції і ОСОБА_1 почав тікати з місця події, кинувши при цьому пакет на стіл,
яких був розташований зовні приміщення, поблизу входу. За цим столом в цей час
ОСОБА_11. надавала допомогу ОСОБА_5, а також поряд знаходився ОСОБА_2. Покази
всіх присутніх узгоджуються між собою та підтверджують те, що ні на столі, ні
поряд з ним пакет потерпілого виявлений не був, що приводить суд до переконання
про те, що вказані покази ОСОБА_1 дані ним з метою уникнення відповідальності
за злочин, передбачений ст. 186 КК України.

Факт бійки між підсудніми та потерпілими доведено також висновками
судово-медичних експертиз ОСОБА_5 (т.1 а.с.57-58) та ОСОБА_4 (т.1 а.с.48),
згідно яких у потерпілих виявлено легкі тілесні ушкодження, котрі потягли
короткочасний розлад здоров'я.

Знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду також покази потерпілого
ОСОБА_4 стосовно пошкодження його одягу. Протоколом огляду від 19.10.2007 року
встановлено, що шкіряний жилет та светр потерпілого пошкоджені та не придатні
для подальшого використання.

Про те, що у пакеті ОСОБА_5 знаходились гроші підтвердила також допитана в
судовому засіданні його дружина ОСОБА_12, котра пояснила, що 10.09.2007 року
зранку пішла на роботу і свого чоловіка не бачила до того часу як дізналася що
він перебуває у Котелевській лікарні, куди і приїхала з м. Полтави. ОСОБА_6
підтвердила що у ОСОБА_5 завжди в сумочці знаходилась значна сума грошей.

Наявність у пакеті ОСОБА_5 паспортів підтверджена показами потерпілих
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, котрі пояснили, що віддали ОСОБА_5 свої паспорти для того,
щоб останній зняв з них копії та в подальшому надав допомогу в
працевлаштуванні. Те що ОСОБА_1 знав про наявність у пакеті ОСОБА_5 паспортів
підтверджено крім описаних вище показів ОСОБА_3 також показами свідка ОСОБА_13,
котрий був присутнім під час того, як ОСОБА_1 розраховувався з ОСОБА_3 за шашлики,
та бачив що з пакета випали якісь документи, а ОСОБА_1 підняв їх з підлоги та
знову поклав у пакет.

Узгоджені також покази ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з показами ОСОБА_10 про зовнішні
ознаки паспортів. Вказані особи пояснили якого кольору були обкладинки паспортів.

Все викладене приводить суд до переконання про винність ОСОБА_1 як в
скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, так і в скоєнні
відкритого викрадення чужого майна, тобто грабежу, та в умисному незаконному
заволодінні паспортами ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Вина ОСОБА_1 в скоєнні хуліганства та грабежу 16.11.2007 року доводиться
перш за все показами потерпілого ОСОБА_9, котрий пояснив, що в цей вечір,
близько 21 години ішов по вул. Жовтневій в с. Котельва в напрямку від центра
селища. Неподалік від магазину «Богдан» він побачив групу раніше невідомих йому
молодий хлопців, один з котрих, як в подальшому вияснилось ОСОБА_1, звернувся
до нього з вимогою дати цигарку. З зовнішнього вигляду та поведінки ОСОБА_9
зрозумів що цей молодий чоловік перебуває в стані сп'яніння. ОСОБА_9 відповів
що не палить, на що ОСОБА_1 почав висловлюватись на його адресу нецензурно,
вимагав щоб ОСОБА_9 шукав цигарки, а з поведінки підсуднього потерпілий
зрозумів що той намагається затіяти бійку. Щоб уникнути неприємностей ОСОБА_9
побіг в магазин, де в цей час знаходились продавці та покупці, а ОСОБА_1
погнався за ним та почав тягти ОСОБА_9 за одяг з приміщення. Потерпілий
опирався щоб уникнути бійки, а продавці та присутні в магазині вимагали
припинення дій ОСОБА_1 та говорили що викличуть працівників міліції. Коли
ОСОБА_9 упирався руками об двері щоб не дати ОСОБА_1 витягти його з приміщення
підсудній схопив рукою мобільний телефон, котрий був закріплений на поясі в
потерпілого, а потім, коли ОСОБА_1 дещо заспокоїли та відвели від магазину його
знайомі, ОСОБА_9 виявив що зникла також його кепка з шкірозамінника, котра
впала в процесі того, як підсудній намагався витягти ОСОБА_9 з магазину.

Скоєння ОСОБА_1 хуліганських дій доведено також показами свідків ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, котрі знаходились з підсуднім в одній компанії,
разом вживали спиртні напої в барі «Газпром» та бачили як ОСОБА_1 чіплявся до
ОСОБА_9 та вимагав у нього цигарку. Вказані свідки підтвердили що ОСОБА_1 забіг
в приміщення магазину «Богдан» де продовжив свої дії, а також те, що в магазині
в цей час перебували покупці.

Вказане також підтверджується показами продавців магазину «Богдан» ОСОБА_18
та ОСОБА_19, котрі пояснили, що 16.11.2007 року близько 21 години в магазин
забіг ОСОБА_9, а за ним також ОСОБА_1, котрий почав тягти потерпілого за одяг
та вимагати вийти з магазину. Продавці почали їх заспокоювати та сказали що
викличуть працівників міліції. Потім хтось із відвідувачів магазину забрав
ОСОБА_1 і повів в сторону центра селища, а ОСОБА_9 повідомив що в нього пропала
кепка і також пішов. Чи заволодів ОСОБА_1 мобільним телефоном ОСОБА_9 вказані
свідки не бачили.

Підтвердили також скоєння ОСОБА_1 хуліганства свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21,
протоколи допитів яких були досліджені в судовому засіданні (т.2 а.с. 10, 11).

Про те, що саме ОСОБА_1 заволодів майном потерпілого ОСОБА_9 свідчать всі
вказані вище покази, згідно яких крім підсуднього ніхто з потерпілим поряд не
знаходився. До цього переконання приводять суд також стабільність показів потерпілого
ОСОБА_9, котрий відразу після скоєного подав заяву до Котелевського РВ УМВС
(т.1 а.с.176), перебував у цей час в тверезому стані (т. 1 а.с.180), серед
пред'явлених йому осіб чітко вказав на ОСОБА_1, як на особу яка скоїла відносно
нього злочини (т.1 а.с. 185).

Наявність у потерпілого мобільного телефону підтверджена гарантійним
талоном (т. 1 а.с.206).

Досліджені докази приводять суд до переконання що вина ОСОБА_1 в скоєнні
хуліганства та грабежу знайшла своє підтвердження в ході слухання справи.

Дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2. суд кваліфікує по ч. 2 ст. 296 КК України бо вони,
10.09.2007 року, в групі осіб скоїли дії що грубо порушують громадський порядок
з мотивів явної неповаги до суспільства
що супроводжувались особливою зухвалістю.

Дії ОСОБА_1 суд також кваліфікує по ч. 1 ст. 186 КК України, бо він
10.09.2007 року відкрито викрав майно потерпілого ОСОБА_5

Також дії ОСОБА_1 кваліфіковані судом по ч. 3 ст. 357 КК України бо він
відкрито незаконно заволодів паспортами ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Крім того суд вбачає в діях ОСОБА_1 ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст.
296 КК України, бо він 16.11.2006 року вчинив дії що грубо порушують
громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства що супроводжувались особливою зухвалістю.

А також дії ОСОБА_1 кваліфіковані судом по ч. 2 ст. 186 КК України, бо він
повторно вчинив грабіж, поєднаний з
насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого ОСОБА_9

Розглядаючи заявлені по справі цивільні позови суд приходить до переконання
що вони підлягають частковому задоволенню. Зокрема позов потерпілого ОСОБА_4 на
думку суду підлягає частковому задоволенню тому, що потерпілим не надано
доказів упущеного заробітку під час лікування від нанесених тілесних ушкоджень.
А тому суд вважає що стягненню з підсуднього ОСОБА_1 підлягає вартість
пошкодженого одягу в сумі 560 грн., та частково моральну шкоду завдану тим, що
ОСОБА_4 перебував на лікуванні, відчував фізичний біль, сором та приниження.
Суд вважає що сума в 1000 грн. буде достатньою та розумною для покритті
моральних страждань потерпілого ОСОБА_4. Стосовно позовних вимог потерпілого до
підсуднього ОСОБА_2. суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки в
судовому засіданні не здобуто доказів того, що ОСОБА_2 наніс тілесні ушкодження
ОСОБА_4, всі учасники та очевидці подій, які відбулися 10.09.2007 року
стверджують що ОСОБА_2 завдавав удари лише потерпілому ОСОБА_5, який на
досудовому слідстві подав заяву, що не має претензій до ОСОБА_2. в зв'язку з
повним відшкодуванням йому моральних страждань.

Підлягає також задоволенню позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з
підсуднього ОСОБА_1 матеріальних збитків у сумі 2252 грн., бо судом
встановлено, що заробітну плату підсуднього в сумі 2300 грн. за згодою ОСОБА_1
залишив собі ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданих збитків. Інших вимог
ОСОБА_5 до ОСОБА_1 не пред'являє.

Позовна заява потерпілого ОСОБА_9 також на думку суду підлягає до
часткового задоволення. З підсуднього необхідно повністю стягти завдані ним
матеріальні збитки в сумі 1555 грн., та частково стягти заподіяну моральну
шкоду. Враховуючи що ОСОБА_1 не наніс потерпілому тілесних ушкоджень та те, що
його дії продовжувались нетривалий час, суд вважає, що стягненню підлягають
моральні збитки в розмірі 500 грн., бо ОСОБА_9 відчував приниження, йому було
соромно перед продавцями магазину та іншими свідками події.

Речові докази по справі, одяг потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_9 підлягають
поверненню власникам, а гарантійний талон мобільного телефону, інструкція по
використанню сім-картки «Джинс» та пластикова картка від сім-картки -
підлягають зберіганню в матеріалах кримінальної справи.

При призначенні покарання підсуднім суд враховує ступінь тяжкості вчинених
злочинів, особи винних, обставини що обтяжують покарання - скоєння злочину в
стані алкогольного сп'яніння. Також суд враховує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 раніше
до кримінальної відповідальності не притягувалися, їх молодий вік та позитивні
характеристики з місця проживання, часткове відшкодування завданих збитків та
усунення заподіяної шкоди шляхом надання допомоги, в тому числі й матеріальної,
для відновлення паспортів. Також однією з обставин що пом'якшує покарання
підсудніх суд розцінює те, що у своїх виступах в судових дебатах обидва
підсудніх повідомили що щиро розкаялися в скоєному, просили вибачення у
потерпілих, засудили свою ганебну поведінку та зобов'язалися не допускати її в
подальшому.

Враховуючи викладене суд вважає, що обом засудженим необхідно призначити
покарання в межах санкцій статей КК України за якими вони обвинувачуються.

В діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд вбачає кілька обставин, які пом'якшують
покарання, зокрема щире каяття, часткове відшкодування завданих збитків та
усунення заподіяної шкоди, а тому враховуючи тяжкість злочинів, особи винних та
інші обставини справи суд приходить до висновку про можливість виправлення
ОСОБА_1 та ОСОБА_2. без
відбування покарання у вигляді позбавлення волі, тобто з застосуванням ст. 75
КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 с.
296, ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України, та
призначити йому покарання за скоєні злочини:

- по ч. 2 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

- по ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

- по ч. 3 ст. 357 КК України у вигляді арешту строком на 2 місяці;

- по ч. 1 ст. 296 КК України у вигляді арешту строком на 4 місяці;

- по ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

На підставі ст. 70 КК України, з урахуванням вимог ст. 72 КК України
призначити йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим у вигляді позбавлення волі
строком 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном у один рік не вчинить
нового злочину і зобов'язати його періодично з`являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
296 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком
2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном у один рік не вчинить
нового злочину і зобов'язати його періодично з`являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжні заходи до вступу вироку в законну силу залишити попередні:
ОСОБА_1 - особисту поруку, ОСОБА_2 - підписку про невиїзд.

Позови потерпілих по справі задовольнити частково:

Стягти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 матеріальні збитки завдані злочином у
сумі 560 грн., та моральну шкоду в сумі 1000 грн., а всього 1560 грн.

Стягти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 матеріальні збитки завдані злочином у
сумі 2252 грн.

Стягти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 матеріальні збитки завдані злочином в
сумі 1555 грн., та моральну шкоду в сумі 500 грн., а всього 2055 грн.

Речові докази по справі: одяг ОСОБА_4 та ОСОБА_9 повернути власникам,
гарантійний талон мобільного телефону, інструкцію по використанню сім-картки
«Джинс» та пластикову картку від сім-картки зберігати з матеріалами справи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області
протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Котелевського районного суду

Полтавської області Р.Островський