Справа № 191/4443/14-к
Провадження № 1-кп/191/39/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2015 року м. Синельникове

05 травня 2015 року Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, українця, одруженого, з неповною середньою освітою (7 кл.), раніше судимого: 26.03.2013 року Дніпропетровським районним судом за ч.2 ст. 185 КК України з випробуванням 2 роки, зареєстрований: АДРЕСА_1 , прожив.: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю: прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

представника н/л потерпілої ОСОБА_7 , суд, -

В С Т А Н О В И В :
28.08.2014 року, приблизно о 18-00 годині, ОСОБА_8 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, в помешканні будинку АДРЕСА_1 , де на грунті сварки, з метою спричинення легких тілесних ушкоджень, умисно, наніс не менше чотирьох ударів правою долонею руки по голові та тулубу малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив малолітній потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: синців зовнішньої і задньої поверхні правої вушної стойки, синців у ділянці правого плечового суглобу та по задній поверхні правого плеча, садна шкіри задньої поверхні лівого ліктьового суглобу, синця передньо - вушної поверхні лівого колінного суглобу.

Вищезазначені тілесні пошкодження, за своїм характером, згідно висновку судово-медичного експерта №272-Е від 11.09.2014 року у своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень. Позов не заявлено.

14 листопада 2014 року, приблизно о 21 годині 10 хвилин, ОСОБА_8 прийшов до будинку, розташованого на територію подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_9 . Під час перебування у приміщенні вказаного будинку між ОСОБА_8 та його тещею ОСОБА_9 на ґрунті особистої образи та раніше виниклих неприязних відносин, раптово виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень тещі, наніс один удар правою рукою зжатою в кулак, рухом від себе в область обличчя потерпілої ОСОБА_9 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Згідно висновку судово-медичного експерта №272-Е від 11.09.2014 року із актом судово-медичного обстеження № 342 від 27.11.2014 у потерпілої ОСОБА_9 зафіксовано тілесні ушкодження у вигляді синця ділянки спинки носу, які згідно п. 2.3.5. К «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 19.05.1995, відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Позов не заявлено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованих йому противоправних діяннях по першому епізоду визнав частково, по-другому епізоду - визнав повністю і суду пояснив, що 28.08.2014 року, приблизно о 18-00 годині він прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння і почуяв запах цигарок від доньки. Він розлютився на неї і ударив рушником по тулубу та рукою по шиї. Вину визнає частково, так як вважає, що не всі тілесні ушкодження, виявлені на дитині спричинив він.

14.11.2014 року він прийшов додому, почав сваритись з тещею ОСОБА_9 , 1954 року народження за те, що вона скривдила його дочку і вдарив її два рази кулаком в обличчя. Вину визнає, у скоєному розкаюється.

Незважаючи на часткове невизнання своєї вини за ч.1 ст.125 КК України обвинуваченим ОСОБА_8 , його вина у скоєному підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- поясненнями неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у судовому засіданні пояснила, що 28.08.2014 року вона знаходилася дома. Приблизно о 18-00 годині додому прийшов тато, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Він помітив, що він неї пахне цигарками і почав на неї кричати. Під час сварки батько наніс їй декілька ударів по голові та тулубу руками та рушником. Їй було боляче, вона стала плакати, і мама разом з нею поїхали в Синельникове, щоб звернутись в міліцію. Зараз мама боїться батька, ховається від нього і живе десь окремо від них.

- поясненнями потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка пояснила в судовому засіданні, що вона проживає по АДРЕСА_1 разом з нею проживає зять ОСОБА_8 з дітьми, а донька покинула сім`ю так як боїться ОСОБА_8 . Черемних не працює, зловживає алкогольні напої. Між ними склались погані відносини. 14.11.2014 року приблизно о 20-30 годині ОСОБА_8 прийшов додому і вона почала висказувати йому своє невдоволення, а він підійшов до неї схватив її за волосся і наносив удари кулаком в обличчя. Він часто її оскорбляв, принижував її, міг ударити. ЇЇ донька ОСОБА_10 боялась його, так як він погрожував їй і вона кудись виїхала. Позов не заявляє.

- поясненнями свідка ОСОБА_11 , яка пояснила в судовому засіданні, що вона проводила допит неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , яка у присутності представника служби у справах дітей, яка представляла її інтереси, ОСОБА_12 , і потерпіла пояснила, що її батько прийшов додому у нетверезому стані і, почув від неї запах тютюну та ударив її рушником та рукою. Після чого вона з мамою поїхала до експерта. Мама її не била.

Крім вищезазначеного, вина обвинуваченого у скоєному підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: том №2: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.09.2014 року (а.с.7); актом судово-медичного обстеження №263 від 29.08.2014 року, згідно з яким тілесні пошкодження, виявлені у ОСОБА_6 у своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (а.с.18-19); висновком експерта №272-Е (до акту СМЕ №263 від 29.08.2014 року) відповідно до якого, тілесні пошкодження виявлені у ОСОБА_6 , за своїм характером, відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (а.с.21-22), вироком Дніпровського райсуду від 26.03.2013 року (а.с.35-37); Том №4: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від14.11.2014 року (а.с.10), актом судово-медичного обстеження №328 від 14.11.2014 року, відповідно до якого, тілесні пошкодження виявлені у ОСОБА_9 за своїм характером, відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (а.с.17), протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 від 26.11.2014 року, під час якого він пояснив, що 14 листопада 2014 року, під час перебування його у приміщенні будинку потерпілої,, між ним та його тещею ОСОБА_9 , на ґрунті особистої образи та раніше виниклих неприязних відносин, раптово виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 , маючи прямий умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень тещі, наніс один удар правою рукою зжатою в кулак, рухом від себе в область обличчя потерпілої ОСОБА_9 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник. (а.с.18-19), висновком судово-медичної експертизи №342 від 27.11.2014 року, відповідно до якої характер та локалізація ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 , свідчать на користь механізму їх

заподіяння, вказаних підозрюваним ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту від 26.11.2014 .(а.с. 21-22).

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши усі показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення у судовому засіданні доведене повністю.

Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_8 доведена у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкодженнь.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття .

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, щодо малолітньої дитини та особи похилого віку.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, наслідки які настали: потерпілим завдані тілесні пошкодження, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога перебуває на обліку, не працюючого, вину визнав частково, у вчиненому розкаявся, раніше судимого, дані кримінальні правопорушення скоїв маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, під час умовного строку, що говорить про його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання, суд вважає за необхідне для його виправлення призначити покарання в межах інкримінованого йому діяння у вигляді громадських робіт 200 годин із застосуванням положення ст.71 КК України.

При складанні покарань за сукупністю вироків, застосувати положення ст.72 КК України та перевести громадські роботи строком на 200 годин у більш суворий вид покарання у вигляді позбавлення волі строком на 25 днів.

Керуючись ст.ст. 370, 373- 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 200( двісті) годин. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків з застосуванням положення ст.72 КК України, до покарання призначеного за цим вироком, у вигляді 200 ( двісті) годи, що складає 25 (двадцять п`ять) днів позбавлення волі, приєднати повністю невідбуту частину покарання за вироком Дніпропетровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.03.2013 року у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі, та остаточно призначити до відбуття покарання ОСОБА_8 покарання у вигляді 3(трьох) років 25 (двадцять п`ять) днів позбавлення волі з ізоляцією засудженого та поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Обрати засудженому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою після набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_13 рахувати з дня його фактичного утримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вручити негайно засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1