АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-кп/793/355/13 Головуючий по 1
інстанціїКатегорія: ч.2, 3 ст. 185, ч.3 ст. 15
ч.2 ст. 185 КК України Іваненко І.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2013 р. Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого
Безверхого І.В.,

суддів
Демиденка А.І., Ятченка М.О.,

з участю: прокурора
Ємельянової О.В.,

секретаря
Чорної Я.Ю.,

засуджених:
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

адвокатів:
ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представника потерпілого: ПАТ
«Укртелеком» ОСОБА_7,

розглянула матеріали кримінального
провадження за апеляцією прокурора у
кримінальному провадженні Внукової
Ю.А. та представника потерпілого:
кооперативу «Радіотехнік» ОСОБА_9 на
вирок Черкаського районного суду
Черкаської області від 11 вересня 2013
року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
раніше не судимий,

засуджений: за ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК
України - на два роки позбавлення волі;
за ч.2 ст. 185 КК України - на три роки
позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України
- на п"ять років позбавлення волі. На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів шляхом поглинання менш
суворих покрань більш суворим,
остаточно визначено до відбуття ОСОБА_3
покарання у вигляді п"яти років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
звільнено ОСОБА_3 від відбування
призначеного покарання, якщо він
протягом трьох років не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього
обов"язки.

На підставі ст. 76 КК України
місцевим судом покладено на ОСОБА_3
такі обов"язки: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу КВІ; повідомляти органи КВІ про
зміну місця проживання, роботи,
навчання та періодично з"являтися для
реєстрації в органи КВІ;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
раніше не судимий

в силу ст. 89 КК України,

засуджений: за ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК
України - на два роки позбавлення волі;
за ч.2 ст. 185 КК України - на три роки
позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України
- на п"ять років позбавлення волі. На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів шляхом поглинання менш
суворих покрань більш суворим,
остаточно визначено до відбуття ОСОБА_4
покарання у вигляді п"яти років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
звільнено ОСОБА_4 від відбування
призначеного покарання, якщо він
протягом трьох років не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього
обов"язки.

На підставі ст. 76 КК України
місцевим судом покладено на ОСОБА_4
такі обов"язки: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу КВІ; повідомляти органи КВІ про
зміну місця проживання, роботи,
навчання та періодично з"являтися для
реєстрації в органи КВІ.

Із засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4
стягнуто на користь держави по 1.939 грн.
69 коп. як процесуальні витрати.

Вирішена доля речових доказів по
справі.

Цивільний позов ПАТ «Укртелеком»
задоволений. Стягнуто на користь ПАТ
«Укртелеком» в особі Черкаської філії
з ОСОБА_3 68.288 грн. 52 коп., з ОСОБА_4 - 69.088
грн. 52 коп.

Цивільний позов кооперативу
«Радіотехнік» задоволений. Стягнуто на
користь кооперативу «Радіотехнік» з
ОСОБА_3 46.041 грн. 00 коп., з ОСОБА_4 - 46.841 грн.
00 коп.

Цивільний позов ПП «Леськівський
консервний завод» задоволений
частково. Стягнуто на користь ПП
«Леськівський консервний завод» з
ОСОБА_3 12.647 грн. 00 коп., з ОСОБА_4 - 13.447 грн.
00 коп.

За вироком місцевого суду: ОСОБА_3
разом та за попередньою змовою з ОСОБА_4
у період часу з 05.02.2012 року по 06.02.2012 року
шляхом зрізу навісного замка проник до
складу, який розташований на території
ПП «Леськівський консервний завод»,
розташованого за адресою: провулок
Жовтневий, 7, в с. Леськи Черкаського
району Черкаської області, звідки
таємно, умисно, з корисливих мотивів
викрали 18 електродвигунів, 2 бензопили
«Штиль», 1 бензопилу «STURM» та
подовжувач, чим завдали ПП
«Леськівський консервний завод»
збитків на загальну суму 35 294 грн. 00 коп.,
та після чого з місця скоєння злочину
разом з викраденим зникли.

Він же, повторно, в ніч з 16 на 17
квітня 2012 року разом та за попередньою
змовою з ОСОБА_4, таємно, умисно з
корисливих мотивів, шляхом вільного
доступу з оглядових колодязів,
розташованих по вул. Жовтневій у с.
Червона Слобода Черкаського району
Черкаської області, скоїли крадіжку
кабелю ТПП 10x2x0,4 довжиною 430 м, чим
завдали Черкаській філії ПАТ
«Укртелеком» збитків на суму 529 грн. 63
копійки.

Він же, повторно, у нічний час доби
24 квітня 2012 року разом та за
попередньою змовою з ОСОБА_4 таємно,
умисно з корисливих мотивів з
оглядового колодязя, розташованого по
вул. Жовтневій с. Червона Слобода
Черкаського району Черкаської області,
викрали телефонний кабель ТПП 10x2
довжиною 500 м, чим задали ПАТ
«Укртелеком» матеріальних збитків на
суму 6 558 грн. 00 коп.

Він же, повторно, 11.05.2012 року
близько 04 години 00 хвилин разом та за
попередньою змовою з ОСОБА_4 таємно,
умисно, з корисливих мотивів шляхом
вільного доступу до кабельних
колодязів, розташованих на розі вулиць
Рибальська-Жовтнева в с. Червона
Слобода Черкаського району Черкаської
області, скоїли крадіжку 265 м кабелю
ТТП 100x2, що належить ЧФ ПАТ
«Укртелеком», спричинивши матеріальні
збитки на суму 1 269 грн. 19 копійок.

Він же, повторно, в ніч з 19 на 20 липня
2012 року разом та за попередньою змовою
з ОСОБА_4 таємно, умисно, з корисливих
мотивів шляхом вільного доступу до
кабельних колодязів кооперативу
"Радіотехнік", розташованих вздовж вул.
Жовтневої у проміжку перпендикулярно
розташованих вулиць Енгельса та
Пушкіна в с. Червона Слобода
Черкаського району Черкаської області,
скоїли крадіжку телефонного кабелю ТПП
200x2x0,4 довжиною 100 м та телефонного
кабелю ТПП 100x2x0,4 довжиною 100 м, чим
спричинили кооперативу «Радіотехнік»
матеріальні збитки на загальну суму 2 853
грн. 00 копійок.

Він же, повторно, 25.07.2012 року разом
та за попередньою змовою з ОСОБА_4
таємно, умисно, з корисливих мотивів,
шляхом вільного доступу з кабельних
колодязів, розташованих вздовж вул.
Жовтневої в с. Червона Слобода
Черкаського району Черкаської області,
скоїли крадіжку телефонного кабелю ТПП
100x2x0,4 довжиною 100 м вартістю 4 802 грн. та
телефонного кабелю ТПП 200x2x0,4 довжиною
100 м, вартістю 9 510 грн., чим спричинили
кооперативу «Радіотехнік»
матеріальних збитків на загальну суму
14 312 грн. 00 копійок.

Він же, повторно в ніч на 03.08.2012
року разом та за попередньою змовою з
ОСОБА_4 таємно, умисно, з корисливих
мотивів, шляхом вільного доступу до
оглядових колодязів, розташованих по
вул. Жовтневій, 215 у с. Червона Слобода
Черкаського району Черкаської області
скоїли крадіжку 240 м кабелю ТПП 100x2,
завдавши ЦТП Черкаській філії ВАТ
«Укртелеком» збитків на суму 1 386 грн. 41
коп.

Він же, повторно, 23.08.2012 року разом
та за попередньою змовою з ОСОБА_4
таємно, умисно, з корисливих мотивів
шляхом вільного доступу з оглядових
колодязів, які розташовані по вул.
Жовтневій в с. Червона Слобода
Черкаського району Черкаської області,
скоїли крадіжку кабелю ТПП 300x2x0,4,
довжиною 118 м, які належать Черкаській
філії ВАТ «Укртелеком», завдавши
вказаному товариству матеріальних
збитків на загальну суму 1 682 грн. 37 коп.

Він же, повторно в ніч на 25.09.2012 року
разом та за попередньою змовою з ОСОБА_4
таємно, умисно, з корисливих мотивів
шляхом вільного доступу до кооперативу
«Радіотехнік», в с. Червона Слобода
Черкаського району Черкаської області,
скоїли крадіжку телефонного кабелю
ТТП 100x2 довжиною близько 400 м, завдавши
кооперативу «Радіотехнік» збитків на
суму 38 975 грн. 00 копійок.

Він же, повторно, 03.12.2012 року разом
та за попередньою змовою з ОСОБА_4, по
вул. Канівській у м. Черкаси шляхом
вільного доступу, таємно, умисно, з
корисливих мотивів викрали кабель ТПП
100x09 в кількості 92 м та кабель ТПП 50x2 у
кількості 190 м на загальну суму 1 654 грн.
53 коп., що належить ПАТ «Укртелеком»,
чим спричинили ПАТ «Укртелеком»
матеріальну шкоду на вказану суму.

Він же, повторно, в нічний час доби з
12 на 13 грудня 2012 року разом та за
попередньою змовою з ОСОБА_4, шляхом
відкриття каналізаційного люку на
перехресті вулиць Шевченка-Леніна у с.
Леськи Черкаського району Черкаської
області таємно, умисно, з корисливих
мотивів скоїли крадіжку двох
телефонних кабелів ТПП 50/2 довжиною 90 м
кожен, чим завдали Черкаській філії ВАТ
«Укртелеком» збитків на суму 487 грн. 71
коп.

Він же, повторно, в ніч з 07 на 08 грудня
2012 року разом та за попередньою змовою
з ОСОБА_4 таємно, умисно, з корисливих
мотивів, шляхом вільного доступу
викрали електричний кабель марки МКС і
ТПП загальною довжиною 375 м, що був
розміщений по вул. Черкаська в м.
Чигирин на території лісового
насадження, що поблизу автозаправної
станції «Авіас», завдавши державному
підприємству «Укртелеком», збитків на
суму 2 722 грн. 00 коп.

Він же, повторно, 26.12.2012 року разом
та за попередньою змовою з ОСОБА_4, у м.
Черкаси по вул. Канівській таємно,
умисно, з корисливих мотивів з
кабельної каналізації викрали кабель
ТПП 100x2 90 м та ТПП 50x2 270 м, чим спричинили
ПАТ «Укртелеком» матеріальні збитки на
загальну суму 3 426 грн. 70 коп.

Він же, повторно, 13.12.2012 року близько
05 години 00 хвилин разом та за
попередньою змовою з ОСОБА_4,
намагалися проникнути до оглядового
колодязя, розташованого по вул.
Жовтнева, 21 в с. Червона Слобода
Черкаського району Черкаської області,
з метою викрадення кабелю, у зв"язку з
чим спрацювала тривожна сигналізація,
установлена на колодязях телефонної
мережі Черкаської філії ВАТ
«Укртелеком», але свій намір щодо
крадіжки телефонного кабелю не довели
до кінця, з причин, що не залежали від їх
волі.

Не заперечуючи встановлених судом
фактичних обставинин кримінального
провадження, доведеності вини
засуджених і кваліфікацію дій
засуджених, прокурор в апеляції
ставить питання про його скасування
через невідповідність призначеного
судом покарання ступеню тяжкості
вчиненого засудженими ОСОБА_3 та ОСОБА_4
кримінальних правопорушень, особам
засуджених та неправильного
застосування закону про кримінальну
відповідальність в частині
призначення покарання.

При цьому зазначає, що згідно п. 1 ПП
ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику
призначення судами кримінального
покарання», при призначенні покарання
суди зобов"язані враховувати ступінь
тяжкості вчиненого злочину, дані про
особу винного та обставини справи, що
пом"якшують і обтяжують покарання;
особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання, необхідне для її
виправлення та попередження нових
злочинів. Однак суд першої інстанції
при призначенні покарання ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 вказані вимоги закону в
достатній мірі не врахував та
призначив їм м"яке покарання.

Вказує, що судом належним чином не
враховано, що засуджені ОСОБА_3 і ОСОБА_4
вчинили 14 умисних майнових злочинів,
серед яких один є тяжким.

За місцем проживання ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 характеризуються негативно.
Крім того, ними відшкодовано лише
частина завданих їхніми злочинними
діями збитків, а саме: ОСОБА_3
відшкодував збитки в розмірі 10.500 грн., а
ОСОБА_4 у розмірі 8.100 грн. Прокурор
вважає, що виправлення засуджених
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 можливе при
призначенні їм покарання у вигляді
реального позбавлення волі. Просить:
вирок місцевого суду від 11.09.2013 року
щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 скасувати у
зв"язку з невідповідністю покарання
тяжкості злочину і особам засуджених
внаслідок м"якості; постановити новий
вирок яким призначити ОСОБА_3 і ОСОБА_4
покарання кожному: за ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК
України - 2 роки позбавлення волі, за ч.2
ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення
волі, за ч.3 ст. 185 КК України - 5 років
позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів шляхом
поглинання менш суворих покарань більш
суворим остаточно призначити ОСОБА_3 і
ОСОБА_4, кожному, сукупне покарання у
виді позбавлення волі строком на 5
років.

Представник потерпілого за
дорученням кооперативу «Радіотехнік»
ОСОБА_9 в апеляційній скарзі також, не
заперечуючи встановлених судом
фактичних обставинин кримінального
провадження, доведеності вини
засуджених і кваліфікацію дій
засуджених ставить питання про його
скасування через невідповідність
призначеного судом першої інстанції
покарання ступеню тяжкості вчиненого
засудженими ОСОБА_3 та ОСОБА_4
кримінальних правопорушень, особам
засуджених та неправильного
застосування закону про кримінальну
відповідальність в частині
призначення покарання, що в свою чергу
потягло, як вважає апелянт, призначення
місцевим судом ОСОБА_3 і ОСОБА_4 занадто
м"якого покарання.

Просить апеляційну інстанцію
скасувати вирок суду першої інстанції
від 11.09.2013 року в частині призначеного
покарання та винести новий вирок з
застосуванням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 більш
суворого покарання.

Засуджений ОСОБА_4 та його захисник -
адвокат ОСОБА_5 в поданих ними
запереченнях на вищезазначені
апеляції прокурора та представника
потерпілого просять апеляційну
інстанцію вирок місцевого суду
залишити без змін, так як на їхню думку
він є законним та обгрунтованим, а в
задоволенні апеляції прокурора і
представника потерпілого просять
відмовити. При цьому зазначають, що
вирок місцевого суду повністю
відповідає вимогам закону, судом
враховано наявність пом"якшуючих
відповідальність ОСОБА_4 обставин,
відсутність обтяжуючих його
відповідальність обставин, часткове
відшкодування матеріальної шкоди
потерпілим. На думку засудженого
ОСОБА_4 і його захисника адвоката
ОСОБА_5 призначене місцевим судом
покарання є необхідне і достатнє для
виправлення засудженого ОСОБА_4 та
попередження нових злочинів.

Заслухавши суддю-доповідача,
прокурора, підтримавшого подану
прокурором у кримінальному
провадженні апеляцію, засуджених:
ОСОБА_3, ОСОБА_4 і їхніх захисників
адвокатів: ОСОБА_6, ОСОБА_5, які вважали
оскаржуваний вирок місцевого суду
законним та обгрунтованим і просили
відмовити в задоволенні апеляції
прокурора та представника потерпілого,
представника потерпілого: ПАТ
«Укртелеком» ОСОБА_7, який покладався
на думку суду, перевіривши матеріали
кримінального провадження та
обміркувавши над доводами
вищезазначених апеляцій прокурора і
представника потерпілого, колегія
суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України
судове рішення повинно бути законним,
обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене
компетентним судом згідно з нормами
матеріального права з дотриманням
вимог щодо кримінального провадження,
передбачених цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі об"єктивно з"ясованих
обставин, які підтверджені доказами,
дослідженими під час судового розгляду
та оціненими судом відповідно до ст. 94
цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому
наведені належні і достатні мотиви та
підстави його ухвалення.

Перевірені матеріали кримінального
провадження та оскаржуваний вирок
місцевого суду свідчать про те, що
місцевим судом при його винесенні було
дотримано цих вимог закону належним
чином.

Висновок місцевого суду щодо
доведеності вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
вчиненні тих злочинів, за які вони
засуджені при обставинах, викладених у
вироку, підтверджений зібраними по
справі доказами, яким суд першої
інстанції дав вірну юридичну оцінку і
який не оскаржується учасниками
судового процесу і в тім числі і самими
засудженими: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Крім цього, останні винними себе
визнали повністю як на досудовому
слідстві, так і в суді першої інстанції
і погоджувалися на спрощений порядок
розгляду справи відповідно до вимог ст.
349 ч.3 КПК України.

В апеляціях прокурора та
представника потерпілого не
оскаржується ні ця процедура, ні
питання про доведеність вини ОСОБА_3 і
ОСОБА_4, ні правильність кваліфікації
їхніх дій, крім міри покарання. А тому,
відповідно до положень ст. 404 КПК
України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах поданих апеляційних
скарг апелянтів: прокурора та
представника потерпілого, тобто в
даному випадку тільки в частині
призначення ОСОБА_3 та ОСОБА_4
покарання.

Дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 2, 3 ст. 185,
ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України судом
кваліфіковані вірно.

Що стосується покарання, то судова
колегія вважає, що воно ОСОБА_3 і ОСОБА_4
призначене у відповідності до вимог ст.
ст. 65, 66 КК України з врахуванням
характеру та ступеню тяжкості вчинених
ними злочинів, позитивних даних про
їхні особи, наявності цілого ряду
пом"якшуючих їх відповідальність
обставин, в тому числі: щире каяття,
вчинення ними злочинів вперше (адже
судимість одного з них погашена у 2004
році у встановленому законом порядку в
силу ст. 89 КК України), їх молодий вік, їх
активне сприяння розкриттю злочинів,
їх особи, часткове добровільне
відшкодування кожним із засуджених
матеріальних збитків потерпілим;
характер вчинення ними злочинів, а саме
той факт, що на вчинення інкримінованих
злочинів засуджених послужило їх тяжке
матеріальне становище та необхідність
здобуття коштів для утримання родин;
наявність на утриманні засуджених
малолітніх дітей; наявність у матерів
засуджених хвороб; відсутність
обставин, що обтяжують покарання. При
цьому, судом першої інстанції при
винесенні вироку враховано позицію
прокурора у кримінальному провадженні,
який вважав за можливе звільнити
засуджених від покарання на підставі
ст. 75 КК України, встановивши їм
іспитовий строк.

Також, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що посилання в
апеляціях як прокурора так і
представника потерпілого на ті
обставини, що виправлення як на їх
думку засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4
можливе виключно у місцях позбавлення
волі є безпідставним. При цьому
необхідно зазначити, що місцевим судом
вірно у вироку зазначено, що
найголовнішим завданням кримінального
судочинства є максимальне сприяння
виправленню особи, яка вчинила
правопорушення, і застосування до
особи покарання є лише одним із засобів
у досягненні такої мати. З матеріалів
кримінального провадження вбачається,
що в ході досудового розслідування та
судового провадження ОСОБА_3 і ОСОБА_4
достатньо продемонстрували своє
бажання стати на шлях виправлення,
активно сприяли розкриттю злочинів,
добросовісно виконували свої
процесуальні обов"язки. А тому місцевий
суд дійшов до вірного та
обгрунтованого висновку, що
перебуваючи на свободі під час
іспитового строку, ймовірність
вчинення засудженими нових злочинів є
мінімальною. Також, ймовірність
відшкодування збитків засудженими
потерпілим по справі у розумні строки,
сумніви щодо чого висловлює в апеляції
представник потерпілого: ОСОБА_9, є ще
меншою при перебуванні засуджених у
місцях позбавлення волі, адже там їхнє
право на працю буде тимчасово
обмеженим.

А тому колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про можливість
виправлення засуджених ОСОБА_3 і ОСОБА_4
без реального відбування покарання,
звільнивши їх від відбування
призначеного покарання з
випробуванням згідно ст. 75 КК України, з
покладенням на них обов"язків,
передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК
України, враховуючи встановлені по
справі та наведені у вироку позитивно
характеризуючі засуджених дані.

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції обране покарання ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 є необхідним та достатнім для їх
виправлення та попередження нових
злочинів, а тому не вбачає підстав для
задоволення апеляційних скарг
прокурора та представника потерпілого,
доводи яких про невиправдану м"якість
призначеного ОСОБА_3 і ОСОБА_4 місцевим
судом покарання є необгрунтованими.

В зв'язку з вищенаведеним колегія
суддів приходить до висновку, що доводи
прокурора та представника потерпілого:
кооперативу «Радіотехнік» ОСОБА_9 у
апеляціях про м"якість призначеного
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 покарання є
безпідставними і непереконливими,
оскільки вони не грунтуються на
зібраних по справі доказах і тому на
увагу не заслуговують.

За таких обставин апеляції
прокурора та представника потерпілого
у кримінальному провадженні до
задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора у
кримінальному провадженні Внукової
Ю.А. та представника потерпілого:
кооперативу «Радіотехнік» ОСОБА_9 -
залишити без задоволення, а вирок
Черкаського районного суду Черкаської
області від 11 вересня 2013 року щодо
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.2, 3 ст. 185, ч.3 ст. 15
ч.2 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з
моменту її проголошення апеляційним
судом, але може бути оскаржена в
касаційному порядку на протязі 3
місяців до Вищого Спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

Судді