АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/4582/14-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/256/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2015 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Булунгурського району Самаркандської області Узбекистану, що проживає у АДРЕСА_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 325 КК України
Учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_8
Обвинувачений - ОСОБА_6
Захисник - ОСОБА_7 .
Потерпілі : - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 порушує питання про скасування вироку суду та ухвалення у справі виправдувального вироку.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 порушує питання про скасування вироку суду та ухвалення у справі виправдувального вироку.
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_6 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 325 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, стягнувши його в дохід держави.
Позови ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , її в інтересах неповнолітнього ОСОБА_14 , ОСОБА_14 задоволені частково.
У задоволенні решти вимог цивільних позовів відмовлено.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку, ОСОБА_6 , будучи зареєстрованою у встановленому порядку фізичною особою-підприємцем та здійснюючи господарську діяльність виду 55.30.1. - «Діяльність ресторанів» у ресторані «Дружба», розташованому по вул. Телевізійній, 12 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, неналежно виконував свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, порушував правила, встановлені з метою запобігання епідемічним та іншим заразним захворюванням і боротьби з ними.
Внаслідок цих порушень під час святкування весілля у згаданому ресторані, що відбулося 03 травня 2014 р., гості, що вжили у їжу салат "Фета з сьомгою", захворіли та звернулися до комунального закладу «Криворізька інфекційна лікарня № 1», де їм був встановлений діагноз - сальмонельоз.
Розглядаючи кримінальне провадження, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту неналежного виконання своїх службових обов`язків та порушення санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масовим отруєнням ФОП ОСОБА_6 , що мали наслідком поширення інфекційної хвороби - сальмонельозу, на підставі чого дії обвинуваченого були кваліфіковані судом за ч. 1 ст. 325 КК України.
В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що судом не досліджені всі обставини, що мають значення для справи, мала місце неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з необґрунтованою відмовою у допиті свідків, прийнятті доказів; мали місце неправильне дослідження та оцінка доказів відповідно до встановлених судом обставин правовідносин; не були враховані заперечення проти цивільних позовів; цивільні позови були задоволені за відсутності достатніх підстав, а також були розглянуті судом за відсутності у суді прокурора, адвоката позивачів, самих позивачів.
На думку апелянта, суд необгрунтовано визнав доведеним факт зараження потерпілих сальмонельозом саме у зв`язку з його діяльністю. Так, висновок санітарно-біологічного дослідження № 3651, покладений в основу вироку, є попереднім, саме дослідження базувалося на зразках, що не відповідають нормативним вимогам та були зібрані з порушенням встановленого порядку, а також не було закінчене, а отже відсутні достатні докази наявності причинного зв`язку між вживанням потерпілими продуктів у ресторані обвинуваченого та їх захворюванням. Крім того, акт перевірки дотримання санітарного законодавства від 06.05.2014 р. встановлює лише ймовірний спосіб зараження потерпілих, а показання свідка ОСОБА_15 про те, що вона не хворіла на сальмонельоз і не могла бути носієм збудника, були необгрунтовано залишені судом поза увагою.
Також, на думку апелянта, судом було визначено розмір відшкодування моральної шкоди потерпілим без врахування нормативних рекомендацій, судової практики, а також дійсного обсягу та тривалості заподіяних потерпілим моральних та фізичних страждань. Також судом було залишено поза увагою, що ОСОБА_14 та ОСОБА_9 не були інфіковані сальмонельозом, а отже їх цивільні позови задоволенню не підлягали.
Апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 містить доводи, аналогічні наведеним в апеляційній ОСОБА_6 , з наведенням додаткового їх обгрунтування.
Також, на думку адвоката, суд безпідставно залишив поза увагою, що у ресторані були відібрані зразки замороженого філе лосося сирого, в той час як у потерпілих були відібрані зразки салату "фета з сьомгою", але зрештою не було визначено, які саме інгредієнти цього салату виявилися зараженими, та як він зберігався і транспортувався з ресторану додому.
Крім того, захисник зазначає, що для визначення причини інфікування є необхідним встановлення ідентичності збудника з біологічним варіантом, втім біологічний варіант збудника взагалі не визначався.
Щодо вирішених судом цивільних позовів захисник навів заперечення, ідентичні зазначеним в апеляційній скарзі обвинуваченого.
Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого та його захисника які підтримали апеляційні скарги; прокурора, потерпілих, які заперечували проти апеляційних скарг; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Так, згідно ст. 404 ч. 1 КПК України, вирок суду переглядається апеляційним судом у межах наданої апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а саме ухваленим компетентним судом згідно норм матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, а також ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні вироку щодо ОСОБА_6 за ст. 325 ч. 1 КК України були дотримані, що доводами апеляційних скарг не спростовується.
Так, судом з досліджених з дотриманням вимог закону доказів було встановлено, що ОСОБА_6 , будучи згідно реєстраційним документам (т. 1 а.с. 30-33) зареєстрованою у встановленому порядку фізичною особою-підприємцем, здійснював господарську діяльність виду 55.30.1. - «Діяльність ресторанів» у ресторані «Дружба», розташованому по вул. Телевізійній, 12 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу.
Як вбачається з відповіді КЗ "Криворізька інфекційна лікарня № 1 ДОР" від 15.05.2014 р. № 210 (т. 1 а.с. 21, 22), та медичних документів (т. 2 а.с. 13, 14, 24-26, 34), після святкування весілля сім`ї ОСОБА_16 у згаданому ресторані, що відбулося 03.05.2014 р., до лікарні звернулися за медичною допомогою 10 осіб, що брали участь у цьому заході, з яких 9 особам було поставлено діагнози "сальмонельоз" та "гострий сальмонельоз", обумовлені сальмонелою тіфімуріум групи Б біоваріант Б.
Під час проведення санепідрозслідування випадків харчової токсикоінфекції, здійсненого спеціалістами Криворізького міського управління Головного управління держсанепідслужби у Дніпропетровській обл., висновки якого викладені в акті перевірки дотримання санітарного законодавства від 06.05.2014 р. (т. 1 а.с. 68-74), було встановлено багаточисленні порушення у діяльності ресторану при готелі "Дружба", в тому числі роботу без висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи на діючий об`єкт та експлуатаційного дозволу для потужностей з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів, недотримання зонування та поточності виробничих процесів, порушення правил миття столового посуду, недотримання товарного сусідства в холодильному обладнанні, недотримання протиепідемічного режиму на всіх виробничих ділянках, приготування сьомги малосольної без погодження з органами санепіднагляду, що суперечить вимогам п. 11.24 розділу 11 СанПиН 42-123-57-77-91 від 19.03.1991 р. "Санітарні правила для підприємств громадського харчування, включаючи кондитерські цехи та підприємства, що виробляють м`яке морозиво", та інші порушення.
Обвинувачений ОСОБА_6 згідно його письмовим поясненням у згаданому акті наявність порушень визнав та зобов`язався їх усунути (т. 1 а.с. 72), аналогічні пояснення дав також при складанні щодо нього протоколів про порушення санітарних норм (т. 1 а.с. 78-80).
Як вбачається з результатів санітарно-мікробіологічного дослідження (т. 1 а.с. 109-112), при аналізі відібраних у межах санепідрозслідування в ресторані при готелі "Дружба" змивів з поверхонь виробничого приміщення, інвентарю та обладнання тощо, було виявлено сальмонелу тіфімуріум групи Б біоваріант Б у змивах з: вітоші для миття столу для розділки сирого м`яса у гарячому цеху; крану мийної ванни для миття "р.с., м.с."; лотку для зберігання сирих напівфабрикатів в холодильнику гарячого цеху.
Аналогічний збудник був виявлений у салаті "Фета з лососем", виданому потерпілими (т. 1 а.с. 113). Також збудник сальмонела тіфімуріум був виявлений у межах попереднього дослідження відібраного в ресторані при готелі "Дружба" зразку сирого замороженого філе лосося, втім у зв`язку з невідповідністю дослідженої проби нормативним вимогам подальше дослідження з метою встановлення біоваріанту проведене не було (т. 1 а.с. 108).
Проаналізувавши ці та інші докази у сукупності, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 325 КК України, а саме порушення правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масовим отруєнням що мали наслідком поширення інфекційної хвороби - сальмонельозу, і з цим висновком колегія суддів погоджується.
Доводи апеляційних скарг щодо недоведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 , невірної оцінки доказів та показань свідків, невизначеності того, які саме інгредієнти салату "фета з сьомгою" виявилися зараженими та як він зберігався і транспортувався потерпілими з ресторану додому, колегія суддів оцінює критично та вважає способом захисту, спрямованим на уникнення кримінальної відповідальності.
Так, встановлені судом обставини, - одночасне захворювання на сальмонельоз, обумовлений сальмонелою тіфімуріум групи Б біоваріант Б, багатьох осіб, що спільно брали участь у святкуванні весілля в ресторані при готелі "Дружба", виявлення ідентичного збудника хвороби у змивах з поверхонь цього ресторану та салаті "фета з лососем", що був взятий потерпілими додому після святкування, наявність у діяльності ресторану багаточисленних порушень правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням, у сукупності свідчать поза розумним сумнівом, що інфікування потерпілих відбулося під час вживання страв на святкуванні весілля 03.05.2014 р. у ресторані при готелі "Дружба" та мало місце внаслідок порушень спеціальних правил, допущених обвинуваченим.
Посилання апеляційних скарг на те, що наявний у матеріалах справи висновок санітарно-мікробіологічного дослідження № 3651 є попереднім, а сам аналіз був здійснений на підставі проби, що не відповідала вимогам спеціальних актів, та не був завершений з визначенням біовару збудника хвороби, відповідають дійсному змісту цього висновку (т. 1 а.с. 108), втім не спростовують правильності висновків суду про винність ОСОБА_6 . Так, сам по собі цей документ з наведених в апеляційній скарзі підстав не є беззаперечним доказом обвинувачення, втім наявний у ньому попередній висновок про виявлення збудника сальмонели тіфімуріум у вилученому в ресторані при готелі "Дружба" напівфабрикаті філе лосося сирому замороженому узгоджується з іншими згаданими вище доказами, що у сукупності безсумнівно свідчать про винність ОСОБА_6 , а отже він був обгрунтовано прийнятий судом до уваги.
Доводи апеляційних скарг про те, що акт перевірки дотримання вимог санітарного законодавства від 06.05.2014 р. (т. 1 а.с. 68-72) містить лише ймовірний спосіб зараження потерпілих, без категоричного висновку про такий спосіб, не може бути прийнятий до уваги, оскільки у згаданому акті орган державного санітарно-епідеомілогічного контролю у межах своєї компетенції виклав свій висновок про те, що найвірогіднішою причиною виникнення харчової токсикоінфекції в потерпілих є вживання ними страв з застосуванням риби лосось (сьомга) малосольної, власного виробництва, а саме салату з фетою та сьомги малосольної порційної, при цьому фактором передачі являлася риба лосось (сьомга) малосольна власного приготування, яка була виготовлена з порушенням технології приготування, недотриманням санітарно-гігієнічного та протиепідеміологічного режимів. У межах кримінального провадження висловлена у цьому висновку позиція щодо способу зараження потерпілих знайшла об`єктивне підтвердження сукупністю досліджених судом доказів.
Доводи апеляційних скарг щодо невзяття судом до уваги показань свідка ОСОБА_15 про те, що попередній результат її мікробіологічного дослідження був хибним, вона на сальмонельоз не хворіла та не могла бути носієм збудника, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги. Згідно матеріалам кримінального провадження, в ресторані при готелі "Дружба" збудник сальмонелу тіфімуріум групи Б біоваріант Б, ідентичний виявленому в потерпілих, було виявлено у змивах з вітоші для миття столу для розділки сирого м`яса у гарячому цеху, крану мийної ванни для миття "р.с., м.с.", лотку для зберігання сирих напівфабрикатів в холодильнику гарячого цеху, а також цей збудник був виявлений у салаті "Фета з лососем", виданому потерпілими (т. 1 а.с. 109-113), а отже показання свідка ОСОБА_15 не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про те, що зараження потерпілих відбулося внаслідок вживання страв в ресторані при готелі " ІНФОРМАЦІЯ_3 " за обставин, викладених у вироку.
Посилання апеляційних скарг на те, що органами санітарно-епідеміологічної служби було порушено нормативні вимоги в частині залишення без уваги інших продуктів, що їх вживали потерпілі, та недотримання строків проведення лабораторних досліджень, колегія суддів не вважає достатньо обгрунтованими, оскільки вони мають характер загальних міркувань та не спростовують правильності покладених в основу вироку висновків компетентних фахівців у галузі мікробіології про виявлення збудників сальмонели тіфімуріум групи Б біоваріант Б при аналізі відібраних у межах санепідрозслідування в ресторані при готелі " ІНФОРМАЦІЯ_3 " змивів з поверхонь виробничого приміщення, інвентарю та обладнання, а також у салаті " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", виданому потерпілими. Також є неспроможними посилання захисника обвинуваченого на те, що, виявивши у згаданому салаті збудника сальмонели, співробітники санітарно-епідеміологічної служби не з`ясували, який саме компонент салату був заражений.
Доводи апеляційних скарг щодо розгляду цивільних позовів за відсутності потерпілих, їх захисника, прокурора, не відповідають фактичним обставинам судового провадження, оскільки з матеріалів справи вбачається, що потерпілі та їх представник приймали участь у судовому розгляді, давали свої пояснення, а у судових дебатах з них не брав участь лише ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 119, 120), який в суді апеляційної інстанції зазначив, що не брав участі у судових дебатах за власним бажанням, будучи зайнятим по роботі, та не вважає своє право у зв`язку з цим порушеним. Також у судовому провадженні, включаючи виступ у судових дебатах, брав участь прокурор. З матеріалів справи вбачається, що після оголошеної перерви на останнє слово обвинуваченого та проголошення вироку з`явилися сам ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_7 та потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (т. 2 а.с. 158, 159), втім ця обставина не свідчить про здійснення судового провадження за відсутності інших осіб у розумінні ст. 412 КПК України та не є порушенням кримінально-процесуального закону.
Доводи апелянтів про помилковість висновку суду про виявлення збудника захворювання саме в ресторані засудженого та його ідентичність виявленому у потерпілих спростовуються відповіддю КЗ "Криворізька інфекційна лікарня № 1 ДОР" від 15.05.2014 р. № 210 (т. 1 а.с. 21, 22) та результатами санітарно-біологічних досліджень (т. 1 а.с. 109-113), з яких вбачається, що збудник сальмонели тіфімуріум групи Б біоваріант Б був виявлений у відібраних в ресторані при готелі "Дружба" змивах, та він є ідентичним виявленому у потерпілих.
Посилання апелянтів на необхідність тлумачення будь-яких сумнівів на користь обвинуваченого не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки винність ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення-злочину є доведеною поза розумним сумнівом.
Аналізуючи доводи апеляційних скарг в частині, що стосується вирішення цивільних позовів, колегія суддів приходить до наступного.
Так, доводи апеляційних скарг щодо надмірного розміру відшкодування моральної шкоди, присудженого потерпілим, є необгрунтованими, оскільки таке відшкодування було визначене судом з дотриманням вимог ст. ст. 3, 23, 1167 ЦК України, відповідає обсягу фізичних страждань, моральних переживань та незручностей, що були заподіяні їм подією злочину, є розумним та справедливим.
Посилання апеляційних скарг на те, що в потерпілого ОСОБА_9 не було виявлено сальмонельозу, а отже він не має права на відшкодування шкоди у даному кримінальному провадженні, спростовуються випискою з медичної картки стаціонарного хворого № 3669 (т. 2 а.с. 15), з якої вбачається, що поставлений цьому потерпілому основний клінічний діагноз включав сальмонельоз середнього ступеню тяжкості.
Доводи апеляційних скарг про те, що в потерпілої ОСОБА_14 не було виявлено сальмонельозу, а отже вона не має права на відшкодування шкоди у даному кримінальному провадженні, спростовуються матеріалами справи. Так, з виписки з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_14 (т. 2 а.с. 34) вбачається, що остання захворіла на кишкове захворювання 04.05.2014 р. і з цього дня лікувалася вдома згідно вказівкам дільничного лікаря. 05.05.2014 р. співробітниками СЕС в неї були відібрані на дому БАК посіви, в яких виявлено сальмонелу, при цьому діагноз по її тимчасовій непрацездатності був встановлений як "бацилоносіння сальмонельозу" (т. 1 а.с. 149). Оскільки стан цієї потерпілої не покращувався, 15.05.2014 р. вона була направлена дільничним лікарем до інфекційної лікарні, де перебувала на стаціонарному лікуванні до 20.05.2015 р. Діагноз, пов`язаний з сальмонельозом, їй в інфекційній лікарні поставлений не був та у медичній картці відсутній, оскільки в посіві, проведеному на час її надходження 15.05.2014 р., сальмонели виявлені вже не були. Колегія суддів приймає до уваги, що згідно медичним документам інших потерпілих, які були госпіталізовані безпосередньо після появи симптомів отруєння з підтвердженим лабораторно діагнозом "сальмонельоз", у повторних посівах, здійснених 11.05.2014 р. - 14.05.2014 р., сальмонели також виявлені вже не були (т. 2 а.с. 14, 25, 26).
Посилання апелянтів на те, що сума завданої ОСОБА_11 матеріальної шкоди не підтверджується чеками на придбання ліків згідно виписок з медичних карток потерпілих, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідне документальне підтвердження цим потерпілим надане (т. 2 а.с. 20-23), а доводи апеляційних скарг у цій частині мають характер загальних міркувань і не спростовують як необхідності понесення таких витрат на лікування потерпілих, так і фактичного їх здійснення.
З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року - залишити без задоволення.
Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000038 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.325 КК України - залишити без змін.

На судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4