ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/1697/15-к
08 червня 2015 року м. Золотоноша Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
та обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з угодою про визнання винуватості відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщане Золотоніського району Черкаської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта: середня, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні солдата, призваним на військову службу під час мобілізації згідно із Указом Президента України № 454/2014 від 06.05.2014 року Про часткову мобілізацію, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про часткову мобілізацію №1240-VII від 06.05.2014 року, 31 жовтня 2014 року, під час перебування відповідно до бойового розпорядження керівника сектору ІНФОРМАЦІЯ_2 №1 від 04.09.2014 року у складі підрозділу у розпорядженні командування військової частини НОМЕР_2 , діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від неї, у порушення вимог ст., ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999 та ст., ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, самовільно без дозволу командування залишив підрозділ за місцем дислокації військової частини НОМЕР_2 в районі сектору ІНФОРМАЦІЯ_2 в адміністративних межах Донецької і Луганської областей та вказану частину і направився до місця проживання в АДРЕСА_1 , де й надалі постійно перебував, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до того, поки 21 квітня 2015 року, тобто більше ніж через один місяць, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе,
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
28 квітня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_6 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст., ст. 468, 469, 472 КПК України.
Як вбачається з даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен нести обвинувачений за ч. 3 ст. 407 КК України, на підставі ст., ст. 60, 65, 69 КК України, у виді арешту строком на 6 (шість) місяців з відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), що відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Шкода його злочинними діями нікому не завдана.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
При цьому суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 407 КК України, враховуючи положення ст., ст. 60, 62, 65, 69 КК України, у виді арешту строком на 6 (шість) місяців з відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі зазначеного та керуючись
ст., ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 квітня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та, враховуючи полодення ст., ст. 60, 62, 65, 69 КК України, призначити узгоджене сторонами покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців з відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ).
Запобіжний захід до набрання вироком законної чинності ОСОБА_5 залишити попередній особисте зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.
Суддя: ОСОБА_1