Справа № 214/9086/14-к
1-кп/214/96/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0003866 від 16.10.2014 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- 29.10.2009 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.1, 185 ч.3, 307 ч.2, 70 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією майна; звільнився 24.05.2013 року за постановою Солонянського районного суду від 14.05.2013 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 8 місяців;
-13.11.2014 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 213, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , повторно, 03.10.2014 року, приблизно о 20.00 годині, знаходячись у кафе «Суши весла», яке знаходиться за адресою: мкрн. Сонячний, 17а, в Саксаганському районі, м. Кривого Рогу, діючи з корисливих мотивів та реалізуючи єдиний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, розуміючи, що його дії носять таємний характер для потерпілого ОСОБА_5 з яким він відпочивав у вищевказаному кафе, шляхом вільного доступу таємно викрав зі столика належний останньому мобільний телефон марки "Самсунг Гелексі 3", ІМЕІ НОМЕР_1 , синього кольору вартістю 3000 грн., з сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , на рахунку якої ніяких коштів не було, картка ніякої матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_5 не представляє. Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на власну користь. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 був спричинений збиток на загальну суму 3000 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що 03.10.2014 року, біля 20.00 години,він зайшов до бару «Суши весла» розташованого біля Саксаганського РВ. В зазначеному барі потерпілий запропонував сісти за його столик та випити з ним пива. Він погодився. Коли потім потерпілий пішов до вбиральні то залишив без нагляду на столику свій мобільний телефон Самсунг. Він взяв мобільний телефон потерпілого та пішов. Викрадений телефон він здав до магазину продажу мобільних телефонів, що знаходиться на соцмісті, а виручені кошти витратив на памперси хворому брату. Мобільний телефон потерпілому повернули так як він повідомив співробітникам міліції де саме його здав. Щиро розкаюється у скоєному злочині та просить суворо його не карати.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визначається щиросердне каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2 а.с. 42).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (Т. 2 а.с. 40), раніше судимий (Т. 2 а.с. 34-36), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога перебував з липня 1996 року по вересень 1999 року з приводу вживання опіоідів зі шкідливими наслідками, знятий за відсутністю відомостей (Т. 2 а.с. 42, 44).

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Крім того, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд вважає, необхідним застосувати ч. 4 ст. 70 КК України та з урахуванням вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 13.11.2014 року, призначити остаточно покарання за сукупністю злочинів.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно відраховувати з моменту затримання, тобто з 17 жовтня 2014 року.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначене покарання поглинути не відбутим покаранням за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 13.11.2014 року, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 01 (одного) місяця позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 числити з моменту затримання, тобто з 17 жовтня 2014 року.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі 3» ІМЕІ НОМЕР_1 , синього кольору, який знаходиться під розпискою у ОСОБА_5 залишити у розпорядженні останнього, дозволивши використовувати та розпоряджатися ним на власний розсуд (Т. 2 а.с. 24).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1