Справа № 605/208/15-к
ВИРОК
Іменем України
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голендра Бережанського району Тернопільської області та жителя хутір АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , громадянин України, з освітою середньо-спеціальною, одружений, не працює, не судимого в порядку ст.. 89 КК України у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3ст.15 ч. 2ст. 185 КК України,-
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, з освітою середньо-спеціальною, неодружений, не працює, не судимого в порядку ст.. 89 КК України у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3ст.15 ч. 2ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожний з них особисто,свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснили, що дійсно у вищевказаний час вони спільно зайшовши на поле, що за с. Мирне Підгаєцького району і побачивши биків, які паслись спільно вирішили їх викрасти. Взявши одного із цих биків, а другий пішов самостійно там же на полі були помічені ОСОБА_7 , який припинив їх дії. Згодні з кількістю биків, що належать потерпілій ОСОБА_6 , які вони намагалися викрасти.У вчиненому обвинувачені щиро розкаялись.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявили клопотання ,про слухання справи на підставі вимог ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи, пред`явлене обвинувачення їм зрозуміло, і вони їх не оспорюють. Процесуальні наслідки визнання своєї вини та слухання справи у такому порядку, їм відомі. Також розуміють, що позбавляються права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це їх добровільна і дійсна позиція.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд вказаного кримінального провадження за її відсутності, щодо призначення міри покарання покладається на думку суду.
З урахуванням клопотання обвинуваченихОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та думки прокурора, які не заперечували проти слухання справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, суд ухвалив, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд з`ясував та впевнився, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, що їхня позиція добровільна та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даною нормою.
При призначені покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання, та причини через які злочин не було доведено до кінця. Обвинувачений вчинив злочини середньої тяжкості, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, збитки від вчинення злочину не настали. Обвинувачений за місцем проживання позитивно характеризується, претензій до підсудного не має. Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, суд визнає обставинами, які помякшують покарання.Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
З врахуванням вищевикладеного, особи винного, суд вважає що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе і без ізоляції від суспільства, та за можливе призначити обвинуваченому покарання у межах санкцій за ч.3 ст.15-ч.2 ст.185 КК України з врахуванням вимог ст.. 68 КК Украни у виді позбавлення волі і на підставі ст.. 75 КК України його необхідно звільнити від даного покарання з випробуванням.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику особи обвинуваченого, яка полягає в тому, що він раніше не судимий, в порядку ст.. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України для обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття та сприяв розкриттю злочину та
встановленню істини в справі.Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України для обвинуваченого , судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, оскільки суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та від реального відбування покарання.
Цивільний позов та відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні не заявлялися.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Долю речових доказів суд, вирішує в поряду ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368 - 374 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком два роки шість місяців.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши йому 1 ( один ) рік іспитовий строк.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 зобов`язання, в період іспитового строку, без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та з`являтися періодично на реєстрацію.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строкомдва роки шість місяців.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, з випробуванням , встановивши іспитовий строк в 1 (один) рік іспитового строку.
Покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки , передбачені п. 2.3.4 ст. 76 КК України , а саме : заборонити виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання , роботи та періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Запобіжний захід відносно обвинуваченихОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Згідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Згідно ст.376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Головуючий: підпис ОСОБА_1