Справа № 175/1359/15-к
Провадження № 1-кп/175/58/15
Справа №410/1359/15
Вирок

Іменем України

21 квітня 2015 року смт.Ювілейне

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 000306 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, військовослужбовця призваного під час мобілізації, старшого сержанта військової частини НОМЕР_1 , одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,

встановив:

15 серпня 2014 року наказом № 167 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 військовослужбовця призваного під час мобілізації, старшого сержанта ОСОБА_5 , зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду заступника командира 3 взводу - командира 1 відділення 7 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Старший сержант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі -Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

22 вересня 2014 року старший сержант ОСОБА_6 , діючи всупереч наведених вище вимог Статуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, діючи з метою тимчасово ухилитися від військової служби, самовільно залишив місце служби - розташування табірного збору військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

19 березня 2015 року місцезнаходження старшого сержанта ОСОБА_5 було встановлено та доставлено до військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, у період з 22 вересня 2014 року по 19 березня 2015 року, старший сержант ОСОБА_4 самовільно залишив місце служби без поважних причин та ухилявся від проходження військової служби понад один місяць.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненні злочину при викладених обставинах визнав повністю і підтвердив надані під час досудового розслідування показання про те, що він має середню технічну освіту, працював робітником колії на залізниці та служив у лавах збройних сил військової охорони. Має на утримані одну дитину від першого шлюбу. В 2010 році уклав новий шлюб з ОСОБА_7 , яка в 2011 році народила йому сина, а також на його утримані знаходяться, ще троє малолітніх дітей ОСОБА_7 . Коли він був мобілізований до військової частини № НОМЕР_1 та проходив службу у військовому містечку в АДРЕСА_2 в серпні 2014 року йому подзвонила дружина та повідомила, що її зле, оскільки її удав бугай, а тому нікому доглядати дітей. Після чого він звернувся до керівництва з проханням відпустити його по сімейним обставинам, однак йому було відмовлено. Внаслідок чого він самовільно покинув територію військової частини.

Щиросердно каявся і просив суворо не карати. Дослідження доказів на підтвердження обставин злочину вважав недоцільним.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності його позиції, а також роз`яснивши передбачені частиною 3 статті 349 КПК процесуальні наслідки визнання таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 , які підлягають правовій кваліфікації за ч. 3 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_4 , - який раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, задовільно характеризується за місцем проходження служби.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щиросердне каяття та повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, пом`якшуючу покарання обставину, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину і вважає, виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, речові докази, процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.368,370,373,374,376 КПК України, суд -
засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2(два) роки з покладенням відповідно до п. 2, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.
На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1