Справа № 730/118/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/434/2015
Категорія - ч. 3 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000295, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білокопитне Глухівського району Сумської області, українця, громадянина України, освіта середньо-технічна, пенсіонера, одруженого, є опікуном недієздатної особи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на вирок Борзнянського районного суду Чернігвської області від 13 березня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Борзнянського районного суду Чернігвської області від 13 березня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді ососбистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 визначено рахувати з часу фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення автотехнічної експертизи в сумі 442 грн. 26 коп.

Цивільні позови ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про відшкодування моральної шкоди задоволено, стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 50000 грн., на коористь ОСОБА_11 100000 грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_12 100000 горн. моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування витрат на утримання неповнолітньої дитини та цивільний позов ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди залишено без розгляду.

Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину задоволено, стянуто з ОСОБА_6 на користь держави в особі Борзнянської ЦРЛ Чернігівської області 2789,54 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених лікувальним закладом на стаціонарне лікування потерпілих.

Арешт, накладений на автомобіль марки «Skoda Oktavia 1.6», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль марки «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 , які належать на праві власності ОСОБА_6 , залишено до виконання вироку в частині вирішення питання відшкодування моральної шкоди потерпілим.

Як встановлено судом першої інстанції, 19 жовтня 2014 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «RENAULT MASTER», державний номерний знак НОМЕР_2 , який обладнаний 9-а сидячими сидіннями, та перевозячи в салоні 11 пасажирів, рухаючись по автодорозі Кіпті-Глухів-Бачівськ в напрямку м. Глухова Сумської області, на 99 км + 480 м даної автодороги не проявив уваги до дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість, проіґнорував вимоги п.п.«б» п.2.9 Правил дорожнього руху України, згідно яких водієві забороняється керувати автомобілем у стомленому стані, та заснув за кермом, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де в подальшому зіткнувся з металевим огородженням.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля: ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження в області голови у вигляді забійної рани лівої половини лоба з ділянкою крововиливу у м`які покрови відповідно, саден лівої половини обличчя та синців обох очних ділянок, вдавленого перелому луски лобної кістки зліва, конструкційних тріщин обох очних частин лобної кістки та обмежено-дифузного крововиливу у м`які мозкові оболонки зліва; в області тулуба у вигляді вогнищевих крововиливів у тканину обох легень та неповного циркулярного розриву грудної частини аорти з крововиливом у ліву половину грудної порожнини; в області кінцівок у вигляді садна лівого передпліччя та рваної рани правого передпліччя, саден, забійного рваних та просторих рваних ран в області поясу і вільних відділів обох нижніх кінцівок, відкритого перелому верхньої третини тіл обох кісток правого передпліччя, відкритого перелому середньої третини тіла лівої стегнової кістки, відкритого перелому верхньої третини тіл обох кісток лівої гомілки та відкритої травми таза, яка виражалась центральним вивихом голівки правої стегнової кістки, фрагментального перелому правої вертлюжної впадини, розриву правого крижово-клубового зчленування, переломів верхньої гілки правої лобкової кістки та гілки правої сидничної кістки, від яких потерпілий помер на місці пригоди; ОСОБА_15 отримала тілесні ушкодження в області тулуба у вигляді вогнищевих крововиливів у тканину обох легень; в області кінцівок у вигляді синців обох верхніх та нижніх кінцівок, забійної рани лівої гомілки, саден обох колінних суглобів, закритого вивиху лівого стегна з переломом заднього краю лівої вертлюжної впадини, відкритої травми правої нижньої кінцівки з повним відчленуванням останньої на рівні верхньої третини гомілки, від яких померла в Борзнянській ЦРЛ; ОСОБА_13 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження в області кінцівок у вигляді відкритої травми тазу, яка виражалась уламковим переломом крила лівої клубової кістки, переломом лівої лобкової та лівої сідничної кісток, просторих рваних ран лівого стегна та правої сідниці, які в комплексі відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; ОСОБА_16 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої травми правої нижньої кінцівки, яка виражалась переломом внутрішього виростка стегнової кістки, переломом зовнішнього виростка великогомілкової кістки, ушкодженням капсуло-зв`язкових структур колінного суглобу та просторою рваною раною останнього, які за висновком судово-медичної експертизи відносяться в комплексі до тяжких тілесних ушкоджень; ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої травми лівої нижньої кінцівки з повним відчленуванням останньої на рівні верхньої третини гомілки, відкритого перелому нижньої третини тіла лівої стегнової кістки та забійно-рваної рани лівого стегна, які в комплексі відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_2 , порушив п.п.«б» п.2.3, п.п.«б» п.2.9, п.10.1, п.21.1 Правил дорожнього руху, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками: смертю потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій ОСОБА_6 та доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання через м`якість та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 286 КК України у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 3 роки.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та недотримання судом першої інстанції ст. 65 КК України. Зазначає, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого, внаслідок якого настала смерть двох осіб та заподіяно тяжких тілесних ушкоджень трьом особам. Крім тього, визнані судом обставини, що пом`якшують покарання, не є такими, а є лише даними, що характеризують особу обвинуваченого, а вчинення злочину з необережності охоплюється суб`єктивною стороною злочину та не може бути визнана як пом`якшуюча у відповідності до ч. 3 ст. 66 КК України. Наявність на утриманні у обвинуваченого двох осіб, які потребують стороннього догляду може бути пом`якшуючою обставиною лише за умов, якщо наявність такого утримання створило умови, які призвели до вчинення особою суспільно-небезпечного діяння.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений та потерпіла ОСОБА_8 вважали вирок суду законним та обґрунтованим, а призначене покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, прокурора, який просив подану ним апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та у вироку суду. Зазначив, що в скоєному щиро кається та просить суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду просила обвинуваченого суворо не карати та зазанчила, що вона є дружиною обвинуваченого, на даний час вона може пересуватсь лише з милицями і тому потеребує стороннього долгляду.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на маті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд, у відповідності до вимог ст. ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, злочин скоїв вперше, до кримінальної відповідальності не притягувався, потерпілим відшкодував матеріальну шкоду, щиро розкаявся в скоєному, вчинив кримінальне правопорушення з необережності, має на утриманні двох осіб, які потребують сторонньої догляду, а також сімейний стан, ставлення до вчиненого злочину. За наявності зазначених обставин, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, а також позицію потерпілих, які просили суворо його не карати, суд обґрунтовано дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 основного покарання в межах мінімальної межі санкції закону, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Своє рішення щодо виду та розміру покарання суд належно мотивував, воно відповідає вимогам закону щодо мети покарання. Колегія суддів погоджується з таким рішенням і не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.

Згідно ст. 66 КК України, перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним, і суд при призначенні покарання може визнати такими, що його пом`якшують, обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

З цих підстав колегія суддів не може взяти до уваги доводи прокурора що визнані судом першої інстанції обставини, які пом`якшують покарання, не є такими в розумінні ст. 66 КК України.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Борзнянського районного суду Чернігвської області від 13 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .