ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/1420/15к (пр. № 1кп/201/117/2015), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та мешкає у АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна середня, одруженого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 30 грудня 2014 року близько 15.23 години, перебуваючи у приміщенні магазина АТБ-маркет, розташованого по пр. Героїв, 37-б в м. Дніпропетровську, побачив на стелажі біля касира гаманець темно-коричневого кольору, залишений потерпілою ОСОБА_5 без нагляду. Реалізуючи свій раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно викрав зазначений гаманець, в якому знаходились грошові кошти у сумі 1700,00 грн., пластикова картка Індастріал Банк, на рахунку якої були наявні грошові кошти у сумі 540,00 грн., а також пластикову картку Приват Банк № НОМЕР_1 , на рахунку якої були наявні грошові кошти у сумі 12013,69 грн. Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_4 направився до магазину Продукти, розташованого по вул. Яснополянська, 18 в м. Дніпропетровську, де за допомогою терміналу самообслуговування, шляхом вводу пін-коду, який знаходився у викраденому гаманці, 30 грудня 2014 року о 15:55:03 години, з викраденої картки Приват Банк № НОМЕР_1 , поповнив рахунок свого мобільного телефону № НОМЕР_2 на суму 51,00 грн. Надалі, обвинувачений ОСОБА_4 того ж дня, 30 грудня 2014 року, направився до магазину АТБ-маркет, розташованого по пр. Героїв, 37-б в м. Дніпропетровську, де о 16:03:54 години, 16:04:51 години, 16:05:50 години, 16:08:57 години, за допомогою банкомату, шляхом вводу пін-коду, зняв з викраденої картки Приват Банк грошові вошки у сумі відповідно 1000,00 грн., 2000,00 грн., 2000,00 грн., 3000,00 грн. Продовжуючи реалізацію свого умислу, обвинувачений ОСОБА_4 того ж дня попрямував до банкомату ВБР-банку, розташованого на Бульварі Слави, 7-к в м. Дніпропетровську, звідки о 16:21:48 години зняв з викраденої картки Приват Банк грошові кошти у сумі 2000,00 грн., після чого, направився до магазину Єльдорадо, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 86, де о 16:40:22 години, за допомогою банкомату, шляхом вводу пін-коду, зняв з вищезазначеної банківської картки Приват Банк грошові кошти у сумі 1000,00 грн. Заволодівши чужим майном, обвинувачений розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 12751,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. При цьому, обтяжуючих покарання останнього обставин, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням його від відбування покарання з випробувальним терміном один рік, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, способу та наслідкам, даним про особу обвинуваченого, обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього, а також вимогам ст. 65 КК України.

Питання щодо речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: не виїзду за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлення органу кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Речові докази DVD-диск із записом залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження; гаманець та пластикову картку Приват Банк - залишити за належністю ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1