Справа № 349/283/15-к
Провадження № 1-кп/349/24/15
В И Р О К
іменем України
13 травня 2015 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рогатині кримінальне провадження № 0000025 щодо обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, одруженої, працюючої молодшою медичною сестрою Івано-Франківської обласної клінічної лікарні, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 вчинила дії, які виразились в умисному завданні удару та вчиненні інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 .

Злочин вчинено за таких обставин.

10 січня 2015 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , де під час словесної суперечки із своєю рідною сестрою ОСОБА_4 , на грунті особистих неприязних відносин, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи їх вчинити та можливі їх наслідки, здавила останню рукою в ділянці шиї та схопивши іншою рукою за кисть її лівої руки, викрутила її назовні. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 умисно нанесла ОСОБА_4 один удар рукою в ділянку грудей. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 було завдано фізичного болю та не спричинено тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину не визнала та пояснила, що приблизно два роки вона перебуває у неприязних відносинах із потерпілою, яка є її рідною сестрою та з якою проживають в одному житловому будинку, де крім них проживає її син ОСОБА_7 та їхня мама ОСОБА_8 . Мама та сестра постійно закривають вхідні двері житлового будинку, який належить їм , як співвласникам. 10 січня 2015 року о 10 год. між нею та сестрою мав місце черговий словесний конфлікт з приводу безпідставного закриття на ключ вхідних дверей житлового будинку, в якому вона в цей час знаходилась та не маючи з листопада 2014 року ключа від вхідних дверей не мала можливості вийти з нього. Під час цього конфлікту вона ніяких насильницьких дій щодо сестри не вчиняла, просила суд визнати її невинуватою у пред`явленому обвинуваченні та виправдати. Цивільного позову про відшкодування моральної шкоди не визнає .

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою, її вина у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.126 КК України доведена в судовому засіданні показаннями потерпілої, свідків, документами, висновком експерта.

Зокрема:

Показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила, що вона разом із мамою ОСОБА_8 дійсно закривають вхідні двері житлового будинку від ОСОБА_5 , в якому крім них проживає ОСОБА_5 та її син ОСОБА_7 і який належить на праві спільної сумісної власності. Причиною таких дій є те, що сестра погрожувала їм, що отруїть їх, підсипавши отруту в їжу, яку вони готують та споживають. 10 січня 2015 року зранку, коли сестра та її син перебували в житловому будинку вона вийшла на подвір`я їхнього господарства та закрила за собою вхідні двері на ключ. Через деякий час почула стук в двері та відкрила їх. Біля дверей знаходилась ОСОБА_5 , яка почала кричати та обзивати її через те, що були закриті вхідні двері. Словесна суперечка переросла у застосування сестрою фізичної сили щодо неї , а саме вона здавила її рукою в ділянці шиї та схопивши іншою рукою за кисть лівої руки, викрутила її назовні. В подальшому ОСОБА_5 нанесла один удар рукою в ділянку грудей. Внаслідок таких дій їй заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у тривалому фізичному болі, душевних стражданнях та переживаннях членів родини за її життя та здоров`я. Просить цивільний позов задовольнити повністю. Стягнути з обвинуваченої на її користь 6 000 грн. моральної шкоди.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що вона є мамою обвинуваченої ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 , однак погоджується дати показання . 10 січня 2015 року зранку вона перебувала на подвір`ї свого господарства та почула крик в житловому будинку. Зайшовши в середину будинку побачила, що ОСОБА_4 тримає ОСОБА_5 за руки. В цей час із житлової кімнати вибіг онук ОСОБА_7 , який припинив цей конфлікт , розвівши їх по сторонах. Зі слів ОСОБА_4 вона дізналась, що перед тим ОСОБА_5 викручувала їй руку та вдарила рукою в ділянку грудей.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що він є сином ОСОБА_5 , однак теж погоджується дати показання. 10 січня 2015 року зранку він знаходився в одній із житлових кімнат будинку та почув, що в коридорі має місце сварка між мамою та тіткою. Вийшовши в коридор він побачив, що мати ОСОБА_5 стояла навпроти тітки ОСОБА_4 та сперечались. Тоді він став між ними та припинив цей конфлікт. Суперечка між ними виникла з приводу того, що були закриті вхідні двері до житлового будинку, а мама не маючи ключів не могла вийти із будинку.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що працює сільським головою в с.Світанок Рогатинського району Івано-Франківської області. Йому відомо, що між рідними сестрами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вже тривалий період часу існують неприязні відносини щодо користування житловим будинком. Намагався їх замирити, однак сторони не бажають миритись.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що працює лікарем хірургом в Рогатинській районній центральній лікарні. Потерпіла ОСОБА_4 на початку року зверталась до нього за медичною допомогою. В ході обстеження , остання повідомила, що в неї був конфлікт із сестрою, під час якого сестра стиснула їй ліву руку. Хвора скаржилась на болі в лівій китиці, однак хірургічної патології не було виявлено. Потерпілу було скеровано до лікаря травматолога.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що працює лікарем травматологом в Рогатинській районній центральній лікарні. В ході обстеження ОСОБА_4 повідомила, що в неї був конфлікт із сестрою, під час якого сестра сильно стиснула кисть її лівої руки. При огляді в потерпілої не було виявлено зовнішньої патології, а саме, відсутні були будь-які переломи, подряпини чи синці в ділянці лівої руки. Хвору було скеровано до лікаря невролога.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що працює лікарем неврологом в Рогатинській районній центральній лікарні. ОСОБА_4 оглядалась нею за скеруванням травматолога. Пацієнтка повідомила, що в неї був конфлікт із сестрою, під час якого остання стиснула їй руку . Скаржилась на біль м`яких тканин грудної клітки спереді, біль та затерпання лівої кисті. В ході огляду хворій було виставлено діагноз: після травматична нейропатія лівого серединного та променевого нервів та скеровано для подальшої консультації до невролога Обласної клінічної лікарні.

Записами в медичній карті амбулаторно хворої ОСОБА_4 , з яких вбачається, що 12 січня 2015 року потерпіла зверталась за медичною допомогою в поліклініку Рогатинської ЦРЛ до лікарів травматолога, хірурга та невролога зі скаргами на біль м`яких тканин грудної клітки спереді, біль та затерпання лівої кисті ( а.с.63-72).

Висновком експерта №13 від 03 лютого 2015 року , з якого вбачається, що у ОСОБА_4 на момент проведення експертизи будь-яких тілесних ушкоджень та слідів не виявлено. Виставлений діагноз : після травматична нейропатія лівого серединного та променевого нервів не підтверджений об`єктивними клінічними даними ( а.с. 79-80).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 24 лютого 2015 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 показала місце та спосіб вчинення ОСОБА_5 насильницьких дій, щодо неї (а.с. 73-78,81-85).

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 за ч.1ст.126 КК України за кваліфікуючими ознаками умисного завданні удару та вчиненні інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень кваліфіковано правильно, а її вина у вчиненому злочині доведена повністю.

Обираючи покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винної, яка раніше не судима ( а.с.30), посередньо характеризується за місцем проживання ( а.с.12-14, 31), на обліку в нарколога і психіатра не числиться ( а.с.27) , одружена, працює на умовах неповного робочого часу, позитивно характеризується по місцю праці .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Відповідно до ст.ст.368,369 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Отже, виходячи із змісту зазначених норм та обставин кримінального провадження, суд визначає обставину, що пом`якшує покарання для обвинуваченої : вчинення злочину на грунті тривалих неприязних відносин між рідними сестрами, які були спровоковані діями потерпілої, яка неправомірно закрила на ключ вхідні двері житлового будинку , який належить на праві спільної сумісної власності .

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно обрати найбільш м`який вид покарання передбачений ч.1 ст.126 КК України та призначити покарання у виді штрафу, а з врахуванням майнового стану винної визначити його в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян із розстрочкою виплати певними частинами строком на п`ять місяців. Таке покарання буде достатнім і необхідним для її виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов, заявлений потерпілою про стягнення з обвинуваченої 6 000 грн. моральної шкоди підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Наявність моральної шкоди є безумовною і відповідно до ст.1167 ЦК України підлягає відшкодуванню за рахунок винної особи.

Статтею 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань потерпілої, обставини кримінального провадження, ступінь вини відповідача, вимоги розумності та справедливості, та вважає, що відшкодування моральної шкоди необхідно визначити в розмірі 500 грн.

Речові докази відсутні, судових витрат не має.

Керуючись ст.ст. 368,373,374 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.

На підставі ч.4 ст.53 КК України призначений ОСОБА_5 штраф в сумі 510 гривень розстрочити на строк п`ять місяців з виплатою 100 гривень щомісяця, а в останній місяць виплати в сумі 110 гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жительки с.Світанок Рогатинського району Івано-Франківської області 500 гривень, як компенсацію за завдану моральну шкоду.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1