О К Р Е М А П О С Т А Н О В А
13 червня 2008 року м.
Суддя
Роменського міськрайонного суду Сумської області Яременко Г.М. при секретарі: Дем'яненко С.А., з участю
прокурора Ковтун О.М., адвоката
ОСОБА_2розглянувши справу за скаргою
ОСОБА_1 на постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи,-
червня 2008 року Постановою Роменського міськрайонного суду скасовано постанову про відмову в порушенні кримінальної
справи від 18.02. 2008 року по скарзі
ОСОБА_1 відносно працівників міліції
Роменського МРВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 , винесену Роменським міжрайонним прокурором ОСОБА_6і повернуто
матеріали прокурору для проведення
додаткової перевірки.
Згідно статті 94 КПК України :” Приводами до порушення
кримінальної справи є:1) заяви або повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб,
представників влади, громадськості або окремих громадян. Справа може бути порушена тільки
коли є достатні дані, які
вказують на наявність ознак злочину.”
Згідно ст.. 97 КПК України :”Прокурор, слідчий, орган
дізнання або суддя
зобов'язані приймати заяви і повідомлення
підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають їх
заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або
суддя зобов'язані не
пізніше триденного строку прийняти одно з таких рішень:
1) порушити кримінальну справу;
2) відмовити в порушенні кримінальної
справи;
3) направити заяву або повідомлення за
Коли необхідно перевірити заяву або
повідомлення про злочин до
порушення справи, така
перевірка здійснюється прокурором, слідчим або органом дізнання в
строк не більше десяти днів шляхом
відібрання пояснень від
окремих громадян чи посадових
осіб або витребування необхідних документів.”
Згідно ст. 98 КПК України :”При наявності приводів і підстав, зазначених
у статті 94 цього Кодексу, прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя
зобов'язані винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши
приводи і підстави до порушення справи, статтю кримінального закону, за
ознаками якої порушується справа, а також дальше її спрямування.”
Судом встановлено, що 16.04. 2004
року ОСОБА_1 звернувся до прокурора м.Ромни з заявою про
те, що в ході досудового слідства по кримінальній справі № 04750007
відносно нього працівниками міліції було застосоване психічне та фізичне
насильство, внаслідок чого він оговорив себе і визнав себе винним у
вбивстві. Він просив порушити
кримінальну справу відносно працівників міліції, які недозволеними методами
змусили його дати неправдиві свідчення, а також застосували відносно нього
тортури і катування.
слідчого прокуратури м. Ромни від 13.07. 2004 року в порушенні кримінальної
справи було відмовлено.
оскаржив дану постанову до суду. Постановою
суду від 24.01. 2005 року постанова слідчого була скасована і матеріали
були повернуті прокурору м. Ромни для організації додаткової перевірки.
слідчого прокуратури м. Ромни від 14.02.2005 року у порушенні кримінальної
справи знову було відмовлено.
оскаржив дану постанову до суду. Постановою
суду від 26.04. 2005 року постанова слідчого була скасована і матеріали
були повернуті прокурору м. Ромни для організації додаткової перевірки.
Постановою слідчого прокуратури м. Ромни від 15.05.2005 року у порушенні
кримінальної справи знову було відмовлено.
ОСОБА_1 оскаржив дану постанову до
суду. Постановою суду від 8 серпня 2005
року постанова слідчого від 15.05. 2005
року про відмову в порушенні
кримінальної справи була скасована і
матеріали були повернуті прокурору м. Ромни
для проведення додаткової перевірки.
Постановою слідчого прокуратури м. Ромни
від 9 вересня 2005 року у
порушенні кримінальної справи було відмовлено.
ОСОБА_1 оскаржив дану постанову до
суду. Постановою суду від 28 жовтня 2005
року постанова слідчого від 09.09. 2005
року про відмову в порушенні
кримінальної справи була скасована і
матеріали були повернуті прокурору м. Ромни
для проведення додаткової перевірки.
Вказана постанова суду була оскаржена прокурором в апеляційному
порядку. Ухвалою колегії суддів
судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Сумської області від 27.12. 2005 року постанову Роменського міськрайонного суду від
28.10. 2005 року про скасування постанови старшого слідчого прокуратури м.
Ромни залишено без змін, а апеляцію без
Постановою прокурора м. Ромни від 16
січня 2006 року у порушенні кримінальної справи було відмовлено.
ОСОБА_1 оскаржив дану постанову до
суду. Постановою суду від 24 лютого 2006
року постанова прокурора від 16.01. 2006
року про відмову в порушенні
кримінальної справи була скасована і
матеріали були повернуті прокурору м. Ромни
для проведення додаткової перевірки.
Постановою слідчого прокуратури м. Ромни
від 12.03. 2006 року у порушенні кримінальної справи було відмовлено.
ОСОБА_1 оскаржив дану постанову до
суду. Постановою суду від 20 квітня 2006
року постанова старшого слідчого від 12.03. 2006 року про відмову в порушенні кримінальної
справи була скасована і матеріали були
повернуті прокурору м. Ромни для
проведення додаткової перевірки.
Постановою старшого помічника
прокурора м. Ромни від. 15.05. 2006 року у порушенні кримінальної справи
ОСОБА_1 оскаржив дану постанову до
суду. Постановою суду від 31 липня 2006
року постанова старшого помічника
прокурора від 15.05. 2006 року про
відмову в порушенні кримінальної справи
була скасована і матеріали були повернуті прокурору м. Ромни для проведення додаткової перевірки.
Постановою помічника прокурора м. Ромни від. 13.08. 2006 року у
порушенні кримінальної справи було відмовлено.
ОСОБА_1 оскаржив дану постанову до
суду. Постановою суду від 24 листопада
2006 року постанова помічника прокурора
від 13.08. 2006 року про відмову в
порушенні кримінальної справи була
скасована і матеріали були повернуті прокурору м. Ромни для проведення додаткової перевірки.
Постановою старшого помічника
прокурора м. Ромни від 19.12. 2006 року у порушенні кримінальної справи
ОСОБА_1 оскаржив дану постанову до
суду. Постановою суду від 16 січня 2007
року постанова старшого помічника
прокурора від 19.12. 2006 року про
відмову в порушенні кримінальної справи
була скасована і матеріали були повернуті прокурору м. Ромни для проведення додаткової перевірки.
Постановою старшого помічника
прокурора м. Ромни від 07.03. 2007 року у порушенні кримінальної справи
ОСОБА_1 оскаржив дану постанову до
суду. Постановою суду від 12.04. 2007
року постанова старшого помічника
прокурора від 07.03. 2007 року про
відмову в порушенні кримінальної справи
була скасована і матеріали були повернуті прокурору м. Ромни для проведення додаткової перевірки.
Постановою старшого помічника
прокурора м. Ромни від 10.05. 2007 року у порушенні кримінальної справи
ОСОБА_1 оскаржив дану постанову до
суду. Постановою суду від 21.06. 2007
року постанова старшого помічника
прокурора від 10.05. 2007 року про
відмову в порушенні кримінальної справи
була скасована і матеріали були повернуті прокурору м. Ромни для проведення додаткової перевірки.
Вказана постанова суду була оскаржена прокурором в апеляційному
порядку. Ухвалою колегії суддів
судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Сумської області від 31 липня 2007 року постанову Роменського міськрайонного суду від
21.06. 2007 року про скасування постанови старшого слідчого прокуратури м.
Ромни залишено без змін, а апеляцію без
Постановою помічника прокурора м.
Ромни від 23.08. 2007 року у порушенні кримінальної справи було відмовлено.
ОСОБА_1 оскаржив дану постанову до
суду. Постановою суду від 25.09. 2007
року постанова помічника прокурора від 23.08. 2007 року про відмову в порушенні кримінальної
справи була скасована і матеріали були
повернуті прокурору м. Ромни для
проведення додаткової перевірки.
Постановою помічника прокурора м.
Ромни від 19.12. 2007 року у порушенні кримінальної справи було відмовлено.
Постановою прокурора-криміналіста прокуратури Сумської області Свояковим Ю.М. постанову помічника прокурора
м. Ромни Міхно Я.В. від 19.12.2007 року
про відмову в порушенні кримінальної справи було скасовано і матеріали були повернуті
прокурору м. Ромни для проведення
додаткової перевірки.
Постановою Роменського міжрайонного прокурора старшим радником юстиції
ОСОБА_6від 18 лютого 2008 року у порушенні кримінальної справи за зверненням
ОСОБА_1 було відмовлено.
Матеріали перевірки, матеріали справи, скарга ОСОБА_1, пояснення ОСОБА_1,
пояснення адвоката ОСОБА_2 свідчать про те, що постанова Роменського міжрайонного прокурора від 18
лютого 2008 року про відмову в порушенні кримінальної справи є недостатньо обґрунтованою і потребує
додаткової перевірки.
1.09. 2005 року старший слідчий прокуратури м. Ромни молодший радник юстиції Мартиненко В.І.
виніс постанову про виділення з
кримінальної справи № 04750007 окремо
для проведення перевірки матеріали по
скарзі ОСОБА_1 відносно працівників міліції Роменського МРВ УМВС України в
Сумській області ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1
отримав 24.04.2008 року і звернувся в суд зі скаргою в межах встановленого
строку. Постанова суду від 28.10. 2005
року, від 24.02. 2006 року, від 20.04. 2006 року, від 31 липня 2006 року, від
24.11.2006 року, від 16.01.2007 року,
від 12.04.2007 року, від 21.06. 2007,
від 25.09. 2007 року залишились невиконаними, а саме відсутні дані
про те, за яких обставин, ким і коли ОСОБА_1 були заподіяні тілесні
ушкодження, які були встановлені у нього
актом судово-медичного освідування, не ретельно перевірено законність складання
протоколу і матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, про скоєння ним 20.03. 2004 року дрібного
хуліганства, до того ж він скаржився прокурору 16.04.2004 року на постанову про притягнення до
адмінвідповідальності ( маються протирічча в поясненнях свідків, працівників
міліції стосовного того коли ОСОБА_1 вийшов з міськрайвідділу і чи взагалі він виходив, не взято до уваги пояснення
постового міліціонера і дані книги відвідування Роменського МРВ, де відсутні дані, що ОСОБА_1 виходив з відділу і
дані, що заходив в відділ 20.03.2004р. Ці протирічча не усунуті). Не
перевірені доводи ОСОБА_1 про те, що адмінматеріал про скоєння ним дрібного хуліганства 20.03. 2004
року був сфальсифікований. Не встановлено чи викликався і яким чином ОСОБА_1 в
Роменський МРВ з якою метою, які є докази. Не
перевірено чи виходив він взагалі з Роменського МРВ, не зібрано доказів ( в книгі реєстрації
відвідувачів МРВ відсутні записи). Не усунуто
протиріччя у показах чергового Роменського МРВ, Михайлова, помічника Бондаренко, ОСОБА_10 і інших працівників міліції відносно
затримання і тримання ОСОБА_1 в Роменському
МРВ( в тому числі і в привратці), заподіяння йому тілесних ушкоджень. Опитаний
працівник міліції ОСОБА_11 (а.с.53 т.2), який чергував на посту при вході
в Роменський МРВ 20.03.2004 року, пояснив що цього дня він не бачив ОСОБА_1 ,
якби він заходив в міськрайвідділ, то він би записав його в журнал
відвідувачів, але цим поясненням не дано оцінку. Не вияснено чи освідувався ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння, так, як у поясненнях осіб, що
затримували вказано про сп”яніння. Призначалось судово-медичне освідування
по причиненим тілесним ушкодженням ОСОБА_1, проведення якого доручено Сумському обласному бюро
судово-медичних експертиз, але на вирішення перед експертами не поставлено
питання чи могли бути заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_1 в період часу і при
обставинах, які він вказав. При винесені постанови прокурор не взяв до уваги
те, що згідно акту судово-медичного
дослідження №1 Сумського обласного бюро судово-медичної експертизи не можна
виключити можливості отримання деякої частини ( тобто не всіх) з тілесних
ушкоджень при падінні та ударі об тупі предмети і в постанові зроблено
інший висновок. В постанові прокурор не дав оцінку поясненню Книшко З.Г., які
суперечать її позакам даним в ході розгляду в суді кримінальної справи по
обвинуваченню ОСОБА_1. При огляді матеріалів перевірки встановлено, що там
взагалі відсутня заява ОСОБА_1 про його
звернення в прокуратуру м. Ромни 16.04.
2004 року. З цього питання не опитана секретар прокуратури, яка приймала заяви
16.04.2004 року. Окрім того в скаржника
мається копія його скарги.
Прокурором при винесенні постанови не враховані результати судово-медичної експертизи від 17.01.2006
року ( яка є в матеріалах перевірки) про те, що ОСОБА_1 міг отримати тілесні
ушкодження при обставинах, продемонстрованих ним при відтворенні обстановки та
обставин події, де ОСОБА_1 пояснив, що тілесні ушкодження заподіяні
йому працівниками міліції під час досудового слідства в період з 19 по
Було опитано ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які
підтвердили, що ОСОБА_1 19.03.04 р. був з ними в бані і в нього ніяких
тілесних ушкоджень не виявлено, вони
пояснили, що 20.03. 2005 року в
Роменський МРВ ходила ОСОБА_4 разом з
рідними , де їм сказали, що ОСОБА_1 затриманий . ОСОБА_4пояснила, що 20.03.
2004 року приходила в Роменський МРВ і шукала ОСОБА_1 і чекала до 15 год. 30
хв. поки працівник міліції Солонєнко
І.М. не повідомив, що ОСОБА_1
знаходиться в нього в кабінеті. Тобто маються протиріччя(в частині
адміністративного затримання, і часу перебування ОСОБА_1 в міськрайвідділі), які не усунуті . Не опитані
всі особи, які знаходились в камері ІТУ Роменського МРВ з ОСОБА_1 в
період з 20.03. по час звільнення з метою вияснення, чи застосовувалось до
нього фізичне насильство, чи бачили вони в нього тілесні ушкодження, а саме не
встановлено місце знаходження і не опитано ОСОБА_12
Встановлено, що брав
адмінарештованого ОСОБА_1 з ІТУ по декілька разів на день працівник карного розшуку ОСОБА_10. Останній
в зв'язку з цим опитаний і пояснив, що
ОСОБА_1 в ІТУ не брав, а брав по усній вказівці ОСОБА_13. Працівниками
прокуратури не взято до уваги, що пояснення ОСОБА_10 протирічать навіть
наданим Роменським МРВ документам. Згідно листа Роменського МРВ від 06.03. 2006 року № 3930
ОСОБА_1 видавався з камери працівникам карного розшуку для прибирання території приміщення
Роменського МРВ. Не перевірено, чи оглядали ОСОБА_1 при виводі і поміщенні в
ІТУ, чи були в нього тілесні ушкодження(чи є дозвіл на вивод з ІТУ). Як встановлено ОСОБА_1 допитувався слідчим прокуратури
з 7 год. 14 хв. 27.03. 2004 року, і в цей же день до цього була вже зареєстрована явка з
повинною, а згідно листа Роменського МРВ даних, про те, що ОСОБА_1 виводився з
ІТУ Роменського МРВ не має, ці суперечності не усунуті і не дано їм оцінку. Не
встановлено який порядок, підстави поміщення
осіб в „привратку” Роменського МРВ , на підставі яких документів був поміщений ОСОБА_1 в „привратку”.
Прокурор в оскаржуваній постанові
зазначив, що доказів щодо застосування заходів фізичного впливу з
боку співробітників Роменського МРВ до
ОСОБА_1 не здобуто, і в той же час відмовив в порушенні кримінальної справи на
підставі п.2 ст. 6 КПК України ( за відсутністю складу злочину).
Працівникам прокуратури при
проведенні додаткової перевірки необхідно
взяти до уваги те, що 30.03. 2006 року набрав чинності Закон України
„Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав людини”, а згідно ст.. 17
вказаного Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику
Суду як джерело права.
статті 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка ратифікована
Верховною Радою України 17.07. 1997 року, нікого не може бути піддано катуванню або
нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню. Так у
рішенні по справі „ОСОБА_14 проти України” Європейський Суд зазначив, що
держава відповідає за благополуччя осіб, взятих під варту і органи влади
зобов'язані захищати таких осіб. Пам'ятаючи про обов'язок органів влади
звітувати щодо ушкоджень, завданих
особам, що перебувають під їхнім контролем, Суд вважає, що нездатність
встановити державних службовців, винних у злочинному насильстві щодо затриманої
особи, як у цьому випадку, не може звільнити державу від відповідальності за
Конвенцією. Суд зробив висновок, що тут було порушено ст..3 Конвенції.
статті 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод :”Кожен, чиї
права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на
ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть
якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи”.
У рішенні ухваленому 16 грудня 2003
року у справі “ОСОБА_15 проти Угорщини” Європейський суд з прав людини вкотре
зазначив, що у випадках , коли особа заявляє про те, що вона потерпіла від
брутальних дій поліції чи інших осіб, що перебувають на державній службі,
тобто стверджує про порушення ст. 3
Конвенції, органи влади зобов'язані провести ефективне розслідування, у
результаті якого було б встановлено винних і притягнуто їх до відповідальності.
У рішенні по справі „ОСОБА_14 проти України” Європейський Суд нагадує: коли особа робить небезпідставну
заяву, що вона зазнала тортур або істотно поганого поводження з боку держави,
поняття „ефективного засобу захисту” передбачає,
між іншим, ретельне та ефективне розслідування, яке здатне призвести до встановлення та покарання
відповідальних осіб, і включає ефективний доступ скаржника до процедури
розслідування ( див. Рішення ОСОБА_16 проти Туреччини від 9 липня 1998
року). Тому прокуратура м. Ромни зобов'язана
провести ретельне і ефективне розслідування за заявою ОСОБА_1, яке
здатне призвести до встановлення та покарання відповідальних осіб.
Неодноразове, тривале невиконання вказівок суду слідчим , працівниками
прокуратури є неприпустимим.
скасування постанови Роменського міжрайонного прокурора
те, що він не належним чином , не всебічно, не повно і не об'єктивно провів
перевірку фактів, викладених в заяві та скаргах
ОСОБА_1 про вчинення злочину працівниками
Роменського МРВ, висновки, зазначені в постанові, не відповідають фактичним обставинам
справи,
а також прокурор в порушення вимог ст.. 124 Конституції
України , згідно якої судові рішення є обов'язковими до виконання на всій
території України, не повністю виконав попередні
постанови суду , це є проявом неповаги до суду. Внаслідок вказаних порушень вже
тривалий час працівниками прокуратури не приймається законне рішення по заяві і скаргах ОСОБА_1
підставі викладеного, керуючись ст..
23-2 КПК України суд,-
постанову прокурору Сумської
області для її розгляду і вжиття необхідних заходів.
Не пізніш як у місячний строк має
бути повідомлено Роменський міськрайонний суд про результати
СУДДЯ: підпис...
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ