Справа № 353/154/15-к
Провадження № 1-кп/342/30/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

законного представника потерпілої - ОСОБА_5

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката -

ОСОБА_8

розглянувши в ході підготовчого судового засідання в залі суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000096

про обвинувачення

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого,

за ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Городенківського районного суду Івано-Франківської області направлено Апеляційним судом Івано-Франківської області справу відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

03 березня 2015 року ухвалою судді Городенківського районного суду вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважає можливим призначити дане провадження до судового розгляду, оскільки підстав для закриття провадження та повернення обвинувального акту немає.

Захисник обвинувачено заявив клопотання про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, оскільки в обвинувальному акті не об`єктивно викладені відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, які визначені п.5 ч.2 ст.291 КПК України, що підтверджено Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 13.02.2015 року.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 подав до суду клопотання в якому зазначив про необхідність передачі даного кримінального провадження згідно вимог ст.34 КПК України, до Тисменицького районного суду. Мотивує його тим, що неповнолітня потерпіла проживає в цьому ж районі, навчається в школі, а необхідність їхати до Городенківського районного суду може вплинути на навчальний процес. Також ствердив, що після ДТП дитина відчуває страх під час їзди в автомобілі, часто просить зупинитись у зв`язку з чим сьогодні до м.Городенки вони їхали чотири години.

Законний представник та потерпіла підтримали свого адвоката.

Суд вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає умовам даного Кодексу.

При цьому суд не обговорює питання щодо істотності чи неістотності допущених слідчим порушень закону, оскільки ст.2 КПК України вимагає, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім того, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати таким передбаченим ст.7 КПК України загальним засадам кримінального провадження, як верховенство права і законність.

Про невиконання слідчим вимог закону при складанні обвинувального акта свідчать наступні факти.

Відповідно до вимог КПК обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті мають бути зазначені такі відомості і у наступній послідовності :

а)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими,

б)правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність,

в)формулювання обвинувачення.

В порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України в перевіреному судом обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, надана правова кваліфікація кримінального правопорушення та сформульоване обвинувачення, які суперечать вимогам КПК та вимогам Ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13.02.2015 року. В Ухвалі зазначено, що «слідчий штучно розбив одну подію на епізоди і, закриваючи справу відносно одного з епізодів, створив юридичну перешкоду для розгляду справи щодо іншого учасника за цією ж подією».

Згідно вимог ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора. Ці всі конкретні обставини повинні бути зазначені в обвинувальному акті.

У зв`язку із чим заперечення прокурора, на клопотання захисника, про можливість продовження розгляду справи по іншому епізоду, окремо від даної справи не беруться судом до уваги.

Крім того в Ухвалі зазначено, що слідчим не було чітко встановлено місце знаходження автомобіля ОСОБА_5 у момент виникнення для нього небезпеки для руху чи аварійної ситуації. Не проаналізовано дотримання водієм ОСОБА_5 ПДР та його дії на відвернення зіткнення. Не визначено, як повинні були діяти обоє учасників ДТП. Невмотивовано відмовлено в проведення ряду експертиз, які на думку захисника ОСОБА_7 вказують на наявність вини в ДТП іншого учасника.

Повернення перевіреного судом обвинувального акта прокурору буде відповідати вимогам ст.2 КПК України, за якою завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації суд звертає увагу, що відносно ОСОБА_7 слідчим, який складав обвинувальний акт, та прокурором, який його затвердив, порушено принцип презумпції невинуватості, закріплений у ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 (далі - Конвенція), положення якої підлягають застосуванню відповідно до ч. 2 ст. 1, ст. 9 КПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України та ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Пунктом 2 ст.6 Конвенції передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Частина же 5 ст. 17 КПК України (відповідно до якої поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою) встановлює механізм втілення презумпції невинуватості під час здійснення кримінального провадження, якого з огляду на вимоги ч.1ст. 9 КПК України повинні дотримуватися не тільки суд, а й прокурор, слідчий, інші службові особи органів державної влади, зокрема, і під час складання та затвердження обвинувального акту.

Не вдаючись до вирішення питань, що підлягають вирішенню під час судового розгляду, а лише перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК, суд дійшов висновку, що в порушення вимог наведених ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України та п. 2 ст. 6 Конвенції в обвинувальному акті стверджується, що своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.286 КК України, що є тотожнім визнанню його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення до ухвалення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили.

Таким чином, з вищенаведеного випливає, що слідчим під час складання обвинувального акту та прокурором при його затвердженні, всупереч вимогам ч. 5 ст. 17 КПК України в обвинувальному акті допущено порушення презумпції невинуватості, оскільки у формулюванні обвинувачення міститься твердження, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, що не відповідає поводженню з невинуватою особою.

Суд в ході розгляду кримінального провадження не вправі виправити вказані недоліки та визнати особу винною у вчиненні конкретних діянь, якщо вони не були поставлені особі у вину, навіть якщо таке буде конкретно встановлено в ході судового розгляду.

Суд зобов`язаний, відповідно до ст. 314 КПК України, саме в ході підготовчого судового засідання, перевірити відповідність обвинувального акту вимогам КПК України, оскільки у противному випадку, при призначенні провадження до судового розгляду вказані недоліки не дадуть можливості суду об`єктивно та з дотриманням вимог чинного законодавства прийняти рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК України.

Ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України передбачає, що суд повинен повернути обвинувальний акт прокурору якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Зазначене вище достовірно підтверджує, що при складанні обвинувального акту порушено ряд вимог закону, а тому обвинувальний акт слід повернути прокурору для продовження досудового розслідування в ході якого необхідно усунути вказані вище недоліки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 91, 110, 128, 291, 293, 314, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт в кримінальному провадженні про звинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України повернути прокурору Тлумацького району у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом

.

Суддя: ОСОБА_1