Справа № 369/650/15-к
Провадження № 1-кп/369/117/15
УХВАЛА
Іменем України
02.03.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003878 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лазірки Оржицького району Полтавської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, розлученого, безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком від 05.09.2013 року Гребенківського районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 6 місяців виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

встановив:
Вироком від 05.09.2013 року Гребенківського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України до 6 місяців виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави.

Відповідно до статей 41-46 Кримінально-виконавчого кодексу України та розділу 3 «Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом від 19.12.2003 року № 270/1560 ДДУ з ПВП МВС України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 09.01.2014 року за № 16/8615, ОСОБА_4 24.10.2013 року був поставлений на облік в Києво-Святошинському РВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області та 14.11.2013 року ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді виправних робіт та необхідності явки на реєстрацію до ВКВІ другу середу кожного місяця, про що у засудженого відібрано письмове зобов`язання, за місцем роботи засудженого ТОВ «Охоронне агентство «Ніка», яке розташоване в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, вул. Першотравнева, 7, було направлено повідомлення про щомісячне відрахування призначеного судом відсотку з заробітної плати і перерахування утриманої суми в дохід держави.

09.12.2013 року ТОВ «Охоронне агентство «Ніка» повернуло документи, які стосуються відрахування з заробітної плати засудженого, без виконання у зв`язку з звільненням засудженого ОСОБА_4 з роботи відповідно до наказу № 556к від 25.11.2013 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, оскільки згідно п. 2 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охоронну діяльність» персоналом охорони не може бути особа, яка має непогашену чи незняту судимість за скоєння умисних злочинів.

В подальшому, засуджений ОСОБА_4 на неодноразові виклики до інспекції не з`являвся, ігнорував свої обов`язки про надання пояснень з приводу подальшого працевлаштування, будучи повідомленим про необхідність явки до ВКВІ для отримання направлення в центр зайнятості з метою постановки на облік як безробітного та працевлаштування, до інспектора ВКВІ не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідав, чим допустив умисне ухилення від відбування покарання у виді 6 місяців виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави, призначеного вироком від 05.09.2013 року Гребенківського районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 164 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав та суду показав, що він працював охоронцем в охоронній фірмі «Ніка», звідки його звільнили через наявність судимості, він намагався працевлаштуватися, але роботи знайти не міг, боявся з`явитися до інспектора ВКВІ, думав що його візьмуть під варту. На даний час він проживає у Дарницькому районі м. Києва разом з жінкою, з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах, також він опікується своєю дитиною від першого шлюбу, віддає колишній дружині частину своїх тимчасових заробітків. З 03.02.2015 року він зареєструвався як безробітний в Дарницькому центрі зайнятості, проте ще на знайшов роботи, розраховує на допомогу по безробіттю.

З досліджених судом документів слідує, що вироком від 05.09.2013 року Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді виправних робіт терміном на 6 (шість) місяців з відрахуванням в дохід держави 20 % заробітку (том 2 а.с. 12-13). 14.11.2013 року ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком відбування покарання у виді виправних робіт (том 2 а.с. 15). Постановою від 14.11.2013 року старшого інспектора Києво-Святошинського РВ КВІ ОСОБА_4 було встановлено дні явки на реєстрацію (том 2 а.с. 17). Згідно даних реєстраційного листа за період з 11.12.2013 року до 12.11.2014 року ОСОБА_4 на реєстрацію не з`являвся (том 2 а.с. 18). З ТОВ «Охоронне агентство «Ніка» ОСОБА_4 звільнений 25.11.2013 року за п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін, оскільки маючи судимість не може працювати в охороні (том 2 а.с. 25). З 12.12.2013 року по 02.12.2014 року ОСОБА_4 ігнорував виклики до ВКВІ (том 2 а.с. 27-53), а тому 04.12.2012 року прокурору Києво-Святошинського району Київської області було направлено подання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності (том 2 а.с. 7-8) та 12.12.2014 року до ЄРДР за матеріалами правоохоронних органів були внесені відомості про ухилення ОСОБА_4 від покарання у виді виправних робіт (том 2 а.с. 1). З 03.02.2015 року ОСОБА_4 зареєстрований в центрі зайнятості як такий, що шукає роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 11 КК України не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла та не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі або державі.

За таких обставин, вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши письмові документи кримінального провадження, оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_4 формально містить ознаки злочину за ч. 2 ст. 389 КК України, але, його дії через малозначність не становлять суспільної небезпеки, оскільки ОСОБА_4 звільнився з роботи не за власним бажанням та докладає зусиль для пошуку роботи, неявка до інспектора ВКВІ та не отримання направлення в центр зайнятості для постановки на облік через малозначність не становлять суспільної небезпеки, оскільки не заподіяли та не могли заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі, а тому обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України на підставі ч. 2 ст. 11 КК України за малозначністю вчиненого діяння, а кримінальне провадження № 0003878 на цій підставі закриттю.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосувався, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 11 КК України, ч. 1 ст. 285, ст. 369 372 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, на підставі ч. 2 ст. 11 КК України у зв`язку з малозначністю діяння, кримінальне провадження № 0003878 закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом семи діб з дня її проголошення прокурором та обвинуваченим.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1