Справа № 149/3852/13-к
Провадження №1-кп/149/187/13
Номер рядка звіту 34
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

27.12.2013 року Хмільницький
міськрайонний суд Вінницької області в
складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

з участю секретаря Лисої В.В.,

за участю сторін кримінального
провадження:

прокурора Новаківського О.Г.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому
судовому засіданні в м. Хмільнику
кримінальне провадження №0000554 по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Липки
Старосинявського району Хмельницької
області, жителя АДРЕСА_1, не працюючого,
розлученого, громадянина України,
раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :

12.09.2013 року близько 10.00 години ОСОБА_1
керуючи автомобілем моделі ВАЗ 21011 д.н.
НОМЕР_1 та рухаючись по польовій дорозі
між с. Дібрівка та с. М.Митник
Хмільницького району, не врахував
дорожньої обстановки, не вибрав
безпечної швидкості руху та під час
зустрічного роз"їзду не дотримав
безпечного інтервалу, чим порушив п.п.
12.1.,13.3 ПДР України, та допустив
зіткнення із зустрічним автомобілем
моделі ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_2, в результаті чого останній
згідно висновку експерта № 13 від 30.10.2013
року отримав тілесні ушкодження у
вигляді вивиху лівого стегна, перелому
вертлюгової западини зі зміщенням та
вивиху першого пальця правої ступні,
які виникли від дії тупого твердого
предмету (предметів), чи від удару об
такі і відносяться до середнього
ступеня важкості тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1
ст. 286 КК України - порушення правил
безпеки дорожнього руху особою, яка
керує транспортним засобом, що
спричинило потерпілому середньої
тяжкості тілесне ушкодження.

27.12.2013 року між потерпілим ОСОБА_2
та обвинуваченим ОСОБА_1, відповідно до
вимог ст. 471 КПК України, укладена угода
про примирення.

Згідно даної угоди потерпілий
ОСОБА_2 та обвинувачений ОСОБА_1 дійшли
згоди щодо правової кваліфікації дій
обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України,
істотних для даного кримінального
провадження обставин. Потерпілий
ОСОБА_2 цивільний позов не заявляв, так
як всі збитки обвинувачений ОСОБА_1
відшкодував, претензій як
матеріального так і морального
характеру не має, з обвинуваченим
ОСОБА_1 він примирився. Сторони
погоджуються на призначення покарання
ОСОБА_1 ч. 1 ст. 286 КК України у виді
обмеження волі строком на 2 роки без
позбавлення права керувати
транспортними засобами. Згідно ст. 75 КК
України звільнити обвинуваченого
ОСОБА_1 від відбування призначеного
судом покарання строком на 1 рік. Крім
того, згідно ст. 76 КК України, покласти
на обвинуваченого наступні обов"язки:
повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну свого місця проживання, роботи
або навчання; не виїзжати за межі
України на постійне місце проживання
без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції.

У підготовчому судовому засіданні
потерпілий та обвинувачений просили
суд затвердити угоду про примирення,
вказавши на добровільність її
укладення.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди про примирення, суд виходить з
наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 468 КПК
України у кримінальному провадженні
може бути укладена угода про
примирення між представником
потерпілого та обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України, угода про
примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості та у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
обвинувачується у вчиненні
кримінального правопорушення, злочину,
передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, який
згідно ст. 12 КК України є кримінальним
правопорушенням, злочином невеликої
тяжкості.

При цьому суд переконався, що
обвинувачений цілком розуміє права
визначені ч. 4 ст. 474 КПК України,
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК
України, характер обвинувачення, вид
покарання, а також інші заходи, які
будуть застосовані до нього у разі
затвердження угоди судом.

Обвинуваченому ОСОБА_1 зрозуміло, що
наслідком затвердження угоди про
примирення для нього є обмеження права
оскарження вироку згідно з положеннями
статей 394 і 424 КПК України та відмова від
здійснення прав, передбачених пунктом 1
частини четвертої статті 474 КПК
України.

Потерпілому ОСОБА_2 зрозуміло, що
наслідком затвердження угоди про
примирення для неї є обмеження права
оскарження вироку згідно з положеннями
статей 394 і 424 КПК України та
позбавлення права вимагати в
подальшому притягнення особи до
кримінальної відповідальності за
відповідне кримінальне правопорушення
і змінювати розмір вимог про
відшкодування шкоди.

Суд переконався, що укладення
угоди сторонами є добровільним, тобто
не є наслідком застосування
насильства, примусу, погроз або
наслідком обіцянок чи дій будь-яких
інших обставин, ніж ті, що передбачені в
угоді.

Також судом встановлено, що умови
даної угоди відповідають вимогам
кримінального процесуального
законодавства.

Виходячи з викладеного, суд
дійшов висновку про можливість
затвердження угоди про примирення між
потерпілим ОСОБА_2 та обвинуваченим
ОСОБА_1 та призначення обвинуваченому
узгодженої сторонами угоди міри
покарання.

При призначенні обвинуваченому
міри покарання суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
винного. Також суд приймає до уваги
наявність обставини, що пом'якшують
покарання, а саме щире каяття та
добровільне відшкодування завданого
збитку або усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання не
встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що угода може бути
затверджена, а обвинуваченому належить
призначити узгоджене сторонами угоди
покарання.

При призначені покарання, суд
враховує, що узкодження між потерпілим
ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_1
покарання є необхідним і достатнім для
виправлення обвинуваченого ОСОБА_1 та
попередження нових злочинів.

Керуючись ст.с. 12, 65, 66, 75,76, ч.1 ст. 286
КК України, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 27 грудня 2013 року
про примирення укладену потерпілим
ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_1.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення
передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та
призначити йому покарання у виді
обмеження волі строком на 2 (два) роки
без позбавлення права керувати
транспортними засобами.

Відповідно ст. 75 КК України звільнити
обвинуваченого ОСОБА_1 від відбування
призначеного судом покарання строком
на 1 рік.

Відповідно ст. 76 КК України, покласти на
обвинуваченого наступні обов"язки:
повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну свого місця проживання, роботи
або навчання; не виїзжати за межі
України на постійне місце проживання
без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається учасникам
процесу.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Хмільницький міськрайонний суд
Вінницької області протягом тридцяти
днів з моменту його проголошення, з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Суддя
Вергелес В. О.