Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1572/15-к
Провадження № 1-кп/553/123/2015
В И Р О К
Іменем України
08.05.2015м. м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши кримінальне провадження № 0000305 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Полтави, українки, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, розлученої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України , -

В С Т А Н О В И В:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в кінці лютого 2015 року вона, перебувала у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 . В денний час до її помешкання прийшла донька її квартиранта ОСОБА_6 , неповнолітня, ОСОБА_7 2000 р.н. разом зі своїм хлопцем ОСОБА_8 . Деякий час побувши у квартирі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пішли гуляти та остання залишила у вітальні на тумбочці мобільний телефон марки «Nokia 5130с-2 Express Musik», яким вона користувалась, та який належав її матері ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , діючи з корисливих спонукань, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що її ніхто не бачить, таємно, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон марки «Nokia 5130с-2 Express Musik», який належав ОСОБА_5 , завдавши потерпілій майнової шкоди, згідно висновку експерта від 03.03.2015 року № 0303/1 в розмірі 255 грн.

Викрадене майно ОСОБА_10 використала у своїх корисливих цілях.

Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Під час досудового розслідування: 16 квітня 2015 року між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 дійшли згоди, що підозрювана в повній мірі визнає власну вину у скоєному злочині, щодо вчиненого кримінального правопорушення, зобов`язується сприяти з`ясуванню обставин під час розгляду справи в суді; попросити вибачення у потерпілої.

Сторони узгодили, що покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, повинно бути призначене у вигляді 80 годин громадських робіт.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 погодилась.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону.

Крім того, суд переконався, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачена та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

Цивільній позов у справі не заявлявся.

Витрати на залучення експерта в даному провадженні відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 16 квітня 2015 року про примирення між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Nokia 5130с-2 Express Musik», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , повернути потерпілій за належністю.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1