У х в а л а

ІМЕНЕМ уКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна
Ю.М.,

суддів з
участю прокурора

Пекного С.Д.
та Гриціва М.І., Кравченко Є.С.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві 11 вересня 2007 року
кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Томаківського районного
суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2005 року,

в с т а н о в и л а:

цією ухвалою скасовано звільнення засудженого

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

від відбування покарання з випробуванням й направлено в
кримінально-виконавчу установу відбувати покарання - 5 років позбавлення волі,
призначеного йому вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської
області від 07 квітня 2003 року за злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК
України.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений злісно
ухилявся від виконання покладених на нього обов'язків.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що суд усупереч
вимогам кримінально-процесуального закону не повідомив його про день розгляду
подання, не викликав у судове засідання для давання пояснень й розглянув справу
в його відсутність. Стверджує, що покладених на нього обов'язків не порушував.
Просить ухвалу скасувати й залишити в силі вирок про звільнення його від
відбування покарання з випробуванням.

В апеляційному порядку справа не розглядалась.

Заслухавши доповідача, думку прокурора Кравченко Є.С. про
скасування ухвали суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КПК України, якщо
засуджений не виконує покладені на нього обов'язки або систематично вчиняє
правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про
його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє його для відбування
призначеного вироком покарання.

Як видно з матеріалів справи, погоджуючись з мотивами
подання інспектора кримінально-виконавчої інспекції (далі КВІ) Томаківського
району управління державного департаменту України з питань виконання покарань у
Дніпропетровській області про систематичне невиконання ОСОБА_1 покладеного на
нього обов'язку періодично з'являтись у органи кримінально-виконавчої системи
для реєстрації, недієвість застосовуваних до нього заходів попередження та
ведення ним паразитичного способу життя, суд у той же час не зазначив у
оскаржуваній ухвалі фактів, на підставі яких він дійшов висновку про
необхідність скасування звільнення від відбування покарання та направлення
засудженого в місця позбавлення волі для відбування призначеного йому
покарання. Більше того у справі немає будь-яких документів, які б свідчили про
обґрунтованість доводів подання працівника виконавчої інспекції.

Крім того, всупереч вимогам ст. 4082 КПК
України суд розглянув справу у відсутність засудженого ОСОБА_1, оскільки у
справі немає будь-яких відомостей (повістки, телефонограми, повідомлення тощо)
про те, що він був поінформований про день і час судового розгляду справи.

Наведене вказує на обґрунтованість доводів касаційної
скарги засудженого про розгляд подання у його відсутність з порушення його
права на безпосередню участь у розгляді справи, що стосуються його інтересів, а
також вказує на недостовірність посилання в оскаржуваній ухвалі на пояснення
засудженого, які ним нібито були висловлені в судовому засіданні.

Крім того, з протоколу судового засідання видно, що
предметом розгляду було подання не про скасування звільнення від відбування
покарання ОСОБА_1, а навпаки про звільнення останнього від його відбування, що
не відповідає дійсності.

Також, як вбачається з протоколу судового засідання, він
складений з порушенням вимог кримінально-процесуального закону без підпису
секретаря судового засідання.

Отже, в ході розгляду даної справи місцевий суд допустив
порушення кримінально-процесуального закону, які істотно вплинули на
правильність прийнятого ним рішення, що є безумовними підставами для скасування
ухвали суду й направлення справи на новий судовий розгляд.

Під час нового розгляду справи суд має всебічно, повно та
об'єктивно дослідити обставини справи, а також ретельно перевірити доводи
касаційної скарги засудженого і постановити рішення, яке б відповідало вимогам
закону.

Тому доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 в
частині скасування оскаржуваного ним рішення підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити
частково. Ухвалу Томаківського районного суд Дніпропетровської області від 06
квітня 2005 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд у той же суд в іншому складі суду.

судді:

Кармазін Ю.М. Пекний
С.Д. Гриців М.І.