Справа № 199/4390/14-к
ВИРОК
іменем України
2014 року грудня місяця 25 дня в місті Дніпропетровську

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000078 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонера ветерана органів внутрішніх справ, проходить військову службу старшиною за призовом в/ч НОМЕР_1 Збройних Сил України, має вищу освіту, одруженого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_4 та батьків похилого віку, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 , обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
11.01.2014 близько 20:00 години ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_3 , де побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_6 , який разом із своїми товаришами вживав алкогольні напої.
Продовжуючи знаходитись біля вищевказаного торгівельного павільйону, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та його товаришів і попросив підвезти його на зупинку «Амбулаторія» у місті Дніпропетровську, на що ОСОБА_6 та його товариші йому відмовили та стали посміхатися. В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень та грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
В цей же день, тобто 11.01.2014, близько о 20 годині 15 хв., реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень та грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , використовуючи малозначний привід, з особливою зухвалістю, маючи при собі багатозарядний газобалонний пневматичний пістолет моделі «МР-654К» Т НОМЕР_2 калібру 4,5 мм. та розкладний ніж, тобто предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, повернувся до торгівельного павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де, діючи умисно, порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, кинув в ОСОБА_6 камінь, після чого став виходити з території торгівельного павільйону. Вийшовши на вулицю, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи, що знаходиться у громадському місці у присутності сторонніх громадян, бажаючи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю, дістав з куртки лівою рукою багатозарядний газобалонний пневматичний пістолет моделі «МР-654К» Т НОМЕР_2 калібру 4,5 мм., який направив у бік ОСОБА_6 та почав погрожувати його застосуванням. У цей момент ОСОБА_6 схопив ОСОБА_3 обома руками за ліву руку, намагаючись вибити з його руки пістолет, на що ОСОБА_3 , у свою чергу, дістав з кишені правою рукою розкладний ніж предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, та, діючи умисно, наніс ОСОБА_6 один удар ножем в область грудної клітини зліва, чим спричинив останньому згідно висновку експерта № 682е від 03.03.2014 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого торакоабдомінального поранення з раною на грудній клітині ліворуч по середньо-пахвовій лінії в проекції 8-го міжребіря (на відстані 136 см. вгору від підошовної поверхні стоп та на 26 см. ліворуч від умовної середньої лінії), яке проникає в плевральну порожнину з ушкодженням міжреберної артерії та діафрагми, далі проникає в черевну порожнину та ушкоджує великий сальник, з явищами гемотораксу та внутрішньочеревної кровотечі. За своїм характером тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого торакоабдомінального поранення з ушкодженням внутрішніх органів відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, не визнав та пояснив, що він 11.01.2014 близько 20:00 години, будучи в стані алкогольного сп`яніння, йшов по вул. Моторній у місті Дніпропетровську, де біля торгівельного кіоску побачив автомобіль та групу незнайомих людей. Зупинився, запитав, чи є у них можливість його підвезти. На його питання хлопці почали глузувати та сказали, щоб він не заважав їм відпочивати та вживати алкогольні напої. Декілька хвилин він вислухував непристойні речі на свою адресу, потім повернувся та направився в сторону вул. Моторної, де його догнав потерпілий ОСОБА_6 та почав провокувати бійку: схопив за одежу та почав штовхати, від чого вони обидва впали на асфальт та почали качатись. Інші троє хлопці знаходилися у павільйоні, куди потім і попрямував потерпілий після бійки. Коли він піднявся з землі та обтрусив свій одяг, почув за спиною, що у потерпілого ножове поранення. Намагаючись захиститись від великої кількості людей, які підбігли до нього, дістав газобалонний пістолет, який з квартири ніс додому, але почув удар, після якого він впав та хлопці почали наносити йому удари, від яких він знепритомнів. Через деякий час його підняв власник павільйону ОСОБА_9 та посадив на лавочку біля зупинки. ОСОБА_6 на місці зупинки вже не було. Куртка його лежала на землі метрів за 4 від нього, пістолета в полі зору не бачив. Потім приїхали співробітники міліції. На наступний день його госпіталізували до лікарні зі струсом головного мозку, саднами та черепно-мозковою травмою. Ніякого ножа у нього на момент конфлікту 11.01.2014 при собі не було, хуліганських дій не вчиняв, нецензурною лайкою не виражався, каміння в потерпілого ОСОБА_6 не кидав. Вважає, що потерпілий ОСОБА_6 сам наніс собі ножове поранення, коли вони качались по землі.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, суд вважає, що його вина у вчиненні даних злочинів за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, з показів потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні слідує, що 11.01.2014 він разом з товаришами: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 стояли біля торгівельного павільйону по вул. Моторній в місті Дніпропетровську та розпивали спиртні напої. Близько 20:00 години до них підійшов ОСОБА_3 , який був не тверезий і в наказовому тоні сказав відвезти його додому, на що вони засміялися. Через декілька хвилин ОСОБА_3 дістав каміння та почав ними кидати, відходячи назад та підзиваючи його до себе. Він вийшов з павільйону і пішов за ОСОБА_3 на відстані приблизно п`ять метрів. Між ними виникла сутичка, яка переросла у бійку, під час якої вони руками штовхали друг друга. Під час сутички ОСОБА_3 лівою рукою дістав зі своєї куртки пістолет. Побачивши це, він схопив пістолет двома руками, щоб ОСОБА_3 не почав стріляти. В цей момент ОСОБА_3 завдав йому удар в тулуб і вони впали. Коли він встав на ноги, відчув мокроту в області живота зліва, підняв футболку і побачив кров та рану. Сказав хлопцям, що його підрізали. У нього з собою жодної зброї не було, у товаришів зброї теж не бачив. Топольницький відвіз його на «швидку», а звідти його повезли в 6 лікарню.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що ввечері 11.01.2014 він знаходився в торгівельному павільйоні разом з приятелями. Хлопці випивали горілку, але він не пив, бо був за кермом. Потерпілий ОСОБА_6 пив слабоалкогольні напої. До них підійшов ОСОБА_3 та зухвало запитав: «Чия машина, мені потрібно на «Амбулаторію!», після чого обізвав ОСОБА_6 «клоуном». Потім вони вийшли з павільйону на 5-10 хвилин, після чого прийшов ОСОБА_3 та кинув камінь. ОСОБА_6 відразу побіг у його сторону. Він стояв біля входу ліворуч та побачив, як ОСОБА_3 наставив на ОСОБА_6 пістолет. Це відбувалось на відстані 3 метрів від нього. ОСОБА_6 пішов на обвинуваченого, який позадкував, а потім вийшов на освітлену ділянку, де він побачив, що в одній руці у нього був пістолет а у другій щось блискуче, схоже на ніж. Через деякий час він почув, як ОСОБА_6 сказав, що його підрізали. Потерпілий лежав на спині, а ОСОБА_15 сидів зверху. Коли він вийшов, бачив, як ОСОБА_10 і Пасічний розбороняли хлопців. Він допоміг встати ОСОБА_6 , у якого кофта була в крові. Він одразу повіз його на станцію «швидкої допомоги».

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що ввечері 11.01.2014 він разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 приїхали на автомобілі до торгівельного павільйону, сіли за столик та випили горілки, авто залишилося біля павільйону. Через деякий час почув на вулиці шум. Вийшовши, побачив ОСОБА_6 , який сказав, що його підрізали. Також побачив ОСОБА_3 , який знаходився на відстані від ОСОБА_6 . Він з хлопцями скрутили ОСОБА_3 , у якого в правій руці побачив ніж. Після того, як вони скрутили ОСОБА_3 , удари останньому ніхто не наносив, він заспокоївся, схопив себе за голову та сказав: «Що я зробив!?». ОСОБА_3 виражався нецензурною лайкою, вів себе неадекватно до приїзду співробітників міліції. При огляді куртки ОСОБА_3 в присутності понятих співробітники міліції знайшли ніж та пістолет.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що ввечері 11.01.2014 він, ОСОБА_17 та ОСОБА_10 зустрілись після роботи та вирішили погуляти. З цією метою придбали спиртні напої. До них приїхав ОСОБА_11 , вони сіли в його машину та поїхали до павільйону по вул. Моторній у місті Дніпропетровську, де вживали спиртні напої. Там же вони зустріли ОСОБА_19 , з яким також випили горілку. В цей момент до павільйону зайшов ОСОБА_3 , який підійшов до ОСОБА_6 і вони про щось розмовляли. Після цього ОСОБА_3 вийшов, а він пішов до туалету і, коли почав виходити, почув гомін, який лунав з вулиці за магазином. За магазином знаходилися ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , які лежали на асфальті. Він і ОСОБА_10 почали їх розтягувати. В руках у ОСОБА_15 побачив пістолет. Він почав стягувати ОСОБА_3 з ОСОБА_6 , так як ОСОБА_3 був зверху. ОСОБА_6 встав та сказав, що його підрізав ОСОБА_3 . Одяг ОСОБА_6 був у крові і Топольницький повіз його до лікарні, а вони тримали ОСОБА_3 на зупинці. Крім потерпілого та обвинуваченого на вулиці нікого не було, тому удар ножем ОСОБА_6 наніс саме ОСОБА_3 . Коли вони побачили патрульну машину, відпустили ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що 11.01.2014 вона працювала у магазині, який розташований по АДРЕСА_3 . Коли вона вже зачиняла магазин, почула на вулиці шум. Сам конфлікт чи бійки не бачила, але до неї звертались хлопці та просили надати допомогу потерпілому: просили бинт.

Свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 в судовому засіданні, кожен окремо, показали, що у січні 2014 року надійшов виклик від чергового автопатруля. Вони, як співробітники чергової частини міліції, приїхали на вул. Моторну, 240, де на зупинці сидів ОСОБА_3 та стояли троє хлопців. Один чоловік з присутніх пояснив, що ОСОБА_3 вдарив ножем потерпілого ОСОБА_6 , що й записали у рапорті. Після чого ОСОБА_3 запросили до авто, де він пояснив, що сталась бійка та його побили. В ході огляду місця події були присутні поняті. Потерпілого ОСОБА_6 на місці вчинення злочину не було, оскільки його повезли до лікарні.

З показів свідка ОСОБА_24 в судовому засіданні слідує, що 11.01.2014 приблизно о 21:00 годині зателефонував його син ОСОБА_6 і сказав: «Мене підрізали». Він передзвонив, але йому відповів хірург, який сказав, що він буде робити сину операцію. Після проведеної операції хірург сказав, що лезо ножа пройшло в 2 см. від серця сина, перерахував численні органи, які були пошкоджені, сказав, що операція проходила дуже складно. Лікар сказав, що син міг померти. ОСОБА_6 перебував 5 днів в реанімації, у нього був важкий стан. Коли ОСОБА_6 отямився, то розповів, що ОСОБА_11 купив машину і вони відзначали цю подію. Зайшов незнайомий чоловік ОСОБА_3 і в грубій формі сказав відвезти його на «Амбулаторію». Потім ОСОБА_3 вийшов, а через деякий час відкрилися двері і полетів камінь. Син встиг відхилитися. ОСОБА_3 почав поводитися неадекватно. Після цього сина вийшов з ним на вулицю і побачив у правій руці ОСОБА_3 пістолет. Син спробував вибити пістолет, але відчув удар в область живота. Зі слів сина удар був нанесений ножем.

З показів свідка ОСОБА_25 , допитаної в суді, слідує, що коли вона приїхала до торгівельного павільйону на зупинці стояла патрульна машина та 3 молодих хлопців. ОСОБА_18 сказав, що момент коли все трапилося він не бачив, так як був у туалеті, але сказав, що побачив ОСОБА_26 порізаним, тому вони викликали швидку. Також свідок зазначила, що куртку чоловіка вона побачила на зупинці на лавці.

З показів свідка ОСОБА_27 у судовому засіданні слідує, що 11.01.2014 о 21:00 годині до них додому приїхав незнайомий чоловік та забрав її маму ОСОБА_25 . Близько 22:00 години мама зателефонувала і сказала, що побили її батька ОСОБА_3 та попросила принести йому курку. Через півгодини вона прийшла на місце до торгівельного павільйону і побачила там свого однокласника ОСОБА_12 , який був п`яний, та співробітників міліції, один з яких щось записував. На лавці зупинки вона побачила чорний пневматичний пістолет, а під лавкою лежав ніж з блискучим лезом.

Свідок ОСОБА_19 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що 11.01.2014 близько 20:00 години він прийшов до торгівельного павільйону по АДРЕСА_3 . Біля павільйону були його знайомі хлопці: ОСОБА_6 та Пасічний. Він купив собі пива, поспілкувався з хлопцями. Під час бесіди ніяких ножів у хлопців не бачив.

Свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_14 під час досудового слідства при проведенні слідчих експериментів, про що свідчать відповідні протоколи з фото-таблицями до них, кожен окремо, в присутності понятих на місці вчинення злочину розповіли про обставини вчинення ОСОБА_3 протиправних дій та детально вказали на послідовність його дій та дій потерпілого ОСОБА_6 у відповідь на дії нападника, відповідно до яких саме після сутички ОСОБА_3 і ОСОБА_6 останній отримав ножове поранення. Свідки також підтвердили, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння, вів себе зухвало.

Крім показів потерпілого та очевидців події, факт перебування ОСОБА_3 під час вчинення хуліганського нападу у стані алкогольного сп`яніння також підтверджується і висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.01.2014, відповідно до якого ОСОБА_3 на 03:50 годину 12.01.2014 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 11.01.2014 та фото-таблиці до нього оглянуто місце вчинення злочину ділянку місцевості, розташовану біля зупинки громадського транспорту за адресою: вул. Моторна, 240 в місті Дніпропетровську, а саме: металеву конструкцію з лавкою. На лавці зупинки виявлені: сорочка чоловіча, на якій з лівої сторони наявні великі плями бурого кольору; куртка чорного кольору, в правій кишені якої знаходяться: мобільний телефон, пачка насіння, гумка, пачка цигарок, дві запальнички, предмет, схожий на ніж; в лівій кишені куртки виявлений предмет, схожий на пістолет з магазином в якості балона сірого кольору. На лавці зупинки та на асфальті виявлені плями речовини бурого кольору. Рукояткою на асфальті та лезом на куртці виявлений предмет, схожий на ніж з клинком довжиною 120 мм., дволезовий з загнутим вістрям та нашаруванням речовини бурого кольору. З правої сторони зупинки на асфальті виявлена куртка чорного кольору з лівої сторони якої, в нижній частині, є пляма бурого кольору та пошкодження лінійної форми довжиною 25 мм. Всі виявлені предмети вилучені, оглянуті та визнані речовими доказами.

При огляді 11.01.2014 речових доказів одягу потерпілого ОСОБА_6 , в якому він був під час вчинення злочину, встановлено, що на джинсах синього кольору є великі плями та патьоки речовини бурого кольору, схожої на кров; на кросівках є плями речовини бурого кольору на внутрішній стороні.

З висновку експерта № 61/02-68 від 03.03.2014 слідує, що на поверхні куртки, вилученої 11.01.2014 по вул. Моторна, біля буд. 240, є слід пошкодження, розташований на передній її частині на відстані 310 мм. від нижнього краю, 60 мм. від лівого бокового шву куртки. Ушкодження могло бути нанесено представленим на дослідження ножем, який вилучений 11.01.2014 по вул. Моторна біля буд. 240, або іншими предметами з аналогічною робочою частиною.

Згідно висновку експерта № 682е від 03.03.2014 у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого торакоабдомінального поранення з раною на грудній клітині ліворуч по середньо-пахвовій лінії в проекції 8-го міжребір`я (на відстані 136 см. вгору від підошовної поверхні стоп та на 26 см. ліворуч від умовної серединної лінії тіла), яке проникає в плевральну порожнину з ушкодженням міжреберної артерії та діафрагми, далі проникає в черевну порожнину та ушкоджує великий сальник, з явищами гемотораксу та внутрішньочеревної кровотечі. За своїм характером виявлене тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого торакоабдомінального поранення з ушкодженням внутрішніх органів відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Дане ушкодження спричинено від дії твердого плаского предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями та діяв в область грудної клітини ліворуч у напрямку зліва направо та згори вниз, що підтверджується характером рани та напрямком раньового каналу, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними властивостями.Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, дані медичної документації та тяжкість отриманої травми, можливо вказати, що воно спричинено незадовго до надходження на стаціонарне лікування в 6МКЛ, тобто в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові. Виявлене тілесне ушкодження знаходиться в анатомічній ділянці доступній для нанесення власною рукою, але враховуючи тяжкість отриманої травми, експерт вважав не характерним такий механізм заподіяння тілесного ушкодження.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.03.2014 потерпілий ОСОБА_6 в присутності понятих, експерта та інших учасників кримінального провадження на місці вчинення злочину розповів та показав механізм нанесення йому ножового поранення ОСОБА_3 , у зв`язку з чим була призначена додаткова судово-медична експертиза.

З додаткового висновку експерта № 1028е від 31.03.2014 слідує, що виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого торакоабдомінального поранення з раною на грудній клітині ліворуч по середньо-пахвовій лінії в проекції 8-го міжребіря (на відстані 136 см. вгору від підошовної поверхні стоп та на 26 см. ліворуч від умовної серединної лінії тіла), яке проникає в плевральну порожнину з ушкодженням міжреберної артерії та діафрагми, далі проникає в черевну порожнину та ушкоджує великий сальник, з явищами гемотораксу та внутрішньочеревної кровотечі, їх локалізація та характер не суперечать механізму їх спричинення на який вказує потерпілий ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту за його участю, тобто при ударі ножем в грудну клітину ліворуч, у напрямку зверху вниз.
Судово-медичний експерт ОСОБА_28 , в судовому засіданні повністю підтвердила висновки вищевказаних експертиз і роз`яснила, що ушкодження міжреберної артерії, діафрагми, великого сальника у потерпілого ОСОБА_6 супроводжувались сильною кровотечою. Первинна рана знаходилась в області грудної клітини в проекції 8-ого міжребіря, по середньо-пахвовій лінії, далі рана проникає в плевральну порожнину, спускається вниз пошкодує діафрагму і далі проникає в черевну порожнину, зверху вниз. Враховуючи те, що є пошкодження як грудної порожнини, так і черевної порожнини, в даному випадку тілесні ушкодження були спричинені з достатньою силою, але конкретно встановити силу нанесення тілесних ушкоджень неможливо, оскільки немає властивості самого травмуючого предмету, в літературі судово-медичної експертизи немає методик для визначення сили нанесення тілесних ушкоджень. Потерпілому була надана кваліфікована медична допомога.

Свідок ОСОБА_29 охарактеризувала свого сина обвинуваченого ОСОБА_3 позитивно, як не конфліктного чоловіка, який служив в органах внутрішніх справ та має нагороди, перебував у зоні АТО.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 повинні бути правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 296 КК України повинні бути правильно кваліфіковані, як такі, що виразилися в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинені із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Орган досудового слідства в обвинуваченні ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 296 КК України зазначив на застосуванні останнім багатозарядного газобалонного пневматичного пістолету моделі «МР-654К» Т НОМЕР_2 калібру 4,5 мм., як предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Проте, під час вилучення даного пістолету він не мав набоїв. Також, відповідно до висновку експерта № 67/07-44 від 31.01.2014, вказаний пістолет є багатозарядним газобалонним пневматичним пістолетом моделі «МР-654К» № НОМЕР_3 , калібру 4,5 мм., виготовлений заводським способом. Проте попереднім дослідженням встановлено, що канал ствола пістолета та магазин порожні. Вирішити питання про придатність пістолета до стрільби не надається можливим, з причин відсутності стислого вуглекислого газу у балоні, а також відсутності куль сферичної форми до пневматичної зброї калібру 4,5 мм. Отже, орган досудового слідства не довів належними засобами доказування те, що пістолет ОСОБА_3 мав ознаки предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а тому із обвинувачення ОСОБА_3 підлягає виключенню вказівка на даний пістолет, саме як на предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, при кваліфікації його дій за ознакою злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Як слідує з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 13.01.2014 свідок ОСОБА_16 в присутності понятих впізнав під № 1 ОСОБА_3 , як особу, яка 11.01.2014 близько 20:00 години біля будинку АДРЕСА_3 спричинив ножове поранення ОСОБА_6 . Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 13.01.2014 свідок ОСОБА_18 в присутності понятих впізнав під № 1 ОСОБА_3 , як особу, яка 11.01.2014 близько 20:00 години біля будинку АДРЕСА_3 спричинив ножове поранення ОСОБА_6 . Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.01.2014 свідок ОСОБА_14 в присутності понятих впізнав під № 2 ОСОБА_3 , як особу, яка 11.01.2014 близько 20:00 години біля будинку АДРЕСА_3 спричинив ножове поранення ОСОБА_6 .

Проте суд критично оцінює вказані протоколи пред`явлення особи для впізнання, оскільки при впізнанні ОСОБА_3 як статисти були запрошені чоловіки значно молодшого віку, тому об`єктивність проведення цих слідчих дій викликає обґрунтований сумнів, у зв`язку з чим суд не може прийняти ці докази як допустимі у справі. В той же час суд звертає увагу на те, що допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_18 та ОСОБА_14 ствердно впізнали обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, яка завдала тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 .

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_25 з яких слідує, що коли вона прибула на місце вчинення злочину свідки конфлікту, що стався 11.01.2014 на АДРЕСА_3 , а саме: ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 стверджували як їй особисто, так і співробітникам міліції, що нічого не бачили суд вважає їх такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки її переказ слів цих свідків спростовується самими показами свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , в суді, де вони дали протилежні свідчення, викладені вище, які є послідовними, узгодженими між собою, які не суперечать показам потерпілого ОСОБА_6 .

Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_3 , в яких він не визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, та вважає його покази такими, які продиктовані бажанням уникнути від кримінальної відповідальності за вчинене. Покази обвинуваченого ОСОБА_3 спростовані показами очевидців подій свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 та показами потерпілого ОСОБА_6 , сумніватися в об`єктивності яких у суду не має підстав.

З показів свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , які є співробітниками міліції та першими 11.01.2014 приїхали на місце вчинення злочину слідує, що обвинувачений ОСОБА_3 в цей момент сидів на лавочці зупинки, його речі були поруч аж до приїзду оперативної групи, яка складала протоколи огляду та вилучення речей, зокрема знаряддя злочину ножа, який на місці вчинення злочину бачив також свідок ОСОБА_32 , як блискучий предмет в руці у обвинуваченого ОСОБА_3 .

Аналізуючи доводи захисника обвинуваченого, щодо неспроможності доказів вини вчинення ОСОБА_3 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України, суд критично їх оцінює і знаходить такими, що не можуть бути прийняті судом як достовірні і такими, що не підтверджують покази обвинуваченого щодо розвитку конфлікту 11.01.2014 і його наслідків, оскільки всі твердження захисту ґрунтуються виключно на припущеннях і міркуваннях обвинуваченого ОСОБА_3 , який зацікавлений в уникненні від кримінальної відповідальності, та спростовуються доказами сторони обвинувачення, а саме: показами потерпілого ОСОБА_6 в суді і під час слідчого експерименту, показами свідків по справі, а також об`єктивними судово-медичними даними, які роз`яснені і підтверджені показами судово-медичного експерта ОСОБА_28 , що також свідчить про умисний характер дій обвинуваченого, які є належними, допустимими та достовірними, а в їх сукупності і взаємозв`язку достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні.

Так, узгодженими показами потерпілого ОСОБА_6 , свідків, матеріалами кримінального провадження та результатами проведених по справі експертиз достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , ведучи себе грубо та з особливою зухвалістю в громадському місті, використовуючи ніж, яким згідно висновку судової трасологічної експертизи № 61/02-68 від 03.03.2014, могло бути нанесено ушкодження на куртці, що належить потерпілому ОСОБА_6 , та який вилучений 11.01.2014 на АДРЕСА_3 , наніс ножове поранення потерпілому ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 до подій 11.01.2014 особисто не були знайомі з обвинуваченим ОСОБА_3 , між ними були відсутні будь-які неприязні стосунки і об`єктивних і доведених підстав, з яких би потерпілий, або вказані свідки могли би обмовляти обвинуваченого, судом не встановлено. Навпаки, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, використав нікчемний та малозначний привід до вчинення бійки у вечірній час біля торгівельного павільйону посеред вулиці міста, в присутності раніше незнайомих осіб, під час якої вчинив небезпечну насильницьку дію по відношенню до потерпілого із застосуванням ножа, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_6 отримав складне і тяжке ножове поранення.

Таким чином, в діях обвинуваченого ОСОБА_3 мається склад злочину, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, що, виходячи з наявних матеріалів справи, описаних у вироку, відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 04.10.2012 у справі № 5-17кс12, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 , розуміючи, що перебуває у громадському місці, порушив безпечність громадського порядку на вул. Моторній, посягнув на здоров`я потерпілого ОСОБА_6 без будь-якої необхідності, використовуючи малозначний та нікчемний привід.

Суд критично оцінює заяви сторони захисту щодо фальсифікації протоколу огляду місця події, оскільки ОСОБА_3 не був присутній під час його складання, свідки події ОСОБА_12 та ОСОБА_10 суперечливо розповіли про розташування речей, а співробітники патрульної служби не бачили деяких речей. Викладене обґрунтування не може свідчити про фальсифікацію протоколу огляду, оскільки присутність підозрюваної особи під час огляду місця події не є обов`язковим, свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_10 розповіли про подію та розташування речей так, як вони її суб`єктивно сприйняли, а те, що співробітники патрульної служби міліції не бачили певних речей на місці події не може свідчити про те, що їх там не було, оскільки до повноважень патрульних співробітників міліції не належить здійснення криміналістичних дій та опис місця події, знайдені речі зафіксовані на фотозображеннях до протоколу огляду місця події, про що засвідчили учасники цієї слідчої дії, в тому числі і поняті. Що же стосується показів ОСОБА_3 , в яких він заперечував механізм тримання пістолета в руці, як і можливість розкрити складний ніж під час сутички, спростовані показами потерпілого ОСОБА_6 , так і фактом отримання ним ножового поранення, яке, виходячи з висновку експерта № 61/02-68 від 03.03.2014 могло бути нанесено представленим на дослідження ножем, який вилучений 11.01.2014 по вул. Моторна біля буд. 240.

Відповідно до висновків експерта № 241е від 21.01.2014 та № 721е від 05.03.2014 у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких, що мають незначні скороминущі наслідки та не є небезпечними для життя, так як не спричинили загрозливих для життя явищ в момент їх заподіяння.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.03.2014 обвинувачений ОСОБА_3 в присутності понятих, експерта та захисника ОСОБА_8 на місці вчинення злочину розповів та показав механізм бійки, що мала місце 11.01.2014 на зупинці громадського транспорту по вул. Моторній, 240 в місті Дніпропетровську.

Згідно з додатковим висновком експерта № 1024е від 31.03.2014 виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження, їх локалізація та характер частково не суперечить механізму їх спричинення, на який вказує ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту за його участю, тобто при ударі тупим твердим предметом в область лівого вуха (синець та рана), при падінні на тупу тверду поверхню та ударом колінними суглобами та кистями рук (садна на колінних суглобах та садна обох кистей рук), а також від дії тупого твердого предмету в область тильної поверхні правої кисті. З приводу решти виявлених у нього тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 механізм їх спричинення в ході проведення слідчого експерименту не вказав.
Судово-медичний експерт ОСОБА_28 , роз`яснюючи висновки експертів щодо тілесних ушкоджень, виявлених у обвинуваченого ОСОБА_3 , наголосила, що за даними медичної документації встановлено первинний діагноз: струс головного мозку, але при проведенні додаткової судово-медичної експертизи та при наданні додаткової медичної документації цей діагноз не був підтверджений, а тілесні ушкодження у ОСОБА_3 , як кожне окремо, так і всі в сукупності мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, додатковий висновок експерта, виходячи з інших досліджених судом доказів у справі, може свідчити про те, що виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_3 могли бути заподіяні йому при сутичці з потерпілим ОСОБА_6 , тобто під час обоюдних поштовхів руками та їх падінні, на що вказував потерпілий в своїх показах, що і обумовлює наявність на куртці обвинуваченого як його слідів крові, так і слідів крові потерпілого в разі суміші його крові, про що зазначив експерт у висновку № 189 від 17.02.2014.
Суд критично оцінює заяву сторони захисту щодо визнання як недопустимого доказу складного ножа, вилученого з місця вчинення злочину та звертає увагу на те, що складний ніж, виявлений на місці вчинення злочину, пістолет газобалонний та куртка, що належить ОСОБА_3 , які визнані речовими доказами, були безпосередньо оглянуті судом та учасниками кримінального провадження в судовому засіданні. Під час огляду речових доказів встановлено, що оглянутий складний ніж співпадає з його зображенням на фотознімках до протоколу огляду місця події та має фіксатори. Крім того, суд звертає увагу на те, що цей ніж, як і інші речові докази, був упакований та опечатаний, про що поняті поставили свої підписи на відповідних бирках. Зокрема, під час проведення судово-медичної (цитологічної) експертизи № 78 від 07.02.2014, як і під час проведення судової трасологічної експертизи № 61/02-68 від 03.03.2014, досліджувався речовий доказ складний ніж. Жодних даних про те, що упаковка, в якій перебував складний ніж пошкоджена або якимось чином порушена, у висновках експертів не має, як і не має даних про те, що зміст пакунку з речовим доказом не відповідає його опису у супровідних документах. Та ж обставина, що експерти різних установ дещо по різному описали цей речовий доказ у своїх висновках, не може жодним чином свідчити про підміну цього доказу, оскільки ці відмінності є несуттєвими і стосуються лише повноти опису деталей цього складного ножа експертом, що випливало з предмету дослідження речового доказу відповідним експертом і необхідності виконання завдань при проведенні конкретної експертизи.

Суд не може погодитися з думкою сторони захисту про те, що оскільки на складному ножі не знайдено залишків крові або інших біологічних частин тіла потерпілого, тому цей доказ необхідно визнати недопустимим. Це твердження захисту спростовуються даними висновку експерта № 61/02-68 від 03.03.2014, відповідно до якого ушкодження на куртці потерпілого могло бути нанесено представленим на дослідження ножем, який вилучений 11.01.2014 по вул. Моторна біля буд. 240, приймаючи до уваги і те, що саме на цьому ножі під час огляду на місці події були виявлені нашарування речовини бурого кольору, при тому, що обвинувачений не отримував колото-ріжучих ушкоджень під час сутички з потерпілим.

Також суд критично оцінює заяви сторони захисту, що оскільки складний ніж має більшу ширину леза ніж рана, що описана в медичних документах потерпілого, тому складний ніж, який долучений до справи, не міг бути використаний як засіб заподіяння тяжкого тілесного ушкодження. Ці твердження захисту є необґрунтованими, оскільки, як зазначила судово-медичний експерт ОСОБА_28 , даних про глибину раньового каналу в медичній документації не має, тобто даних про те, що лезо ножа проникло на всю довжину не має, а ширина 1,5 см., про яку зазначає захисник, міститься лише в середній його частині, при тому, що передня частина ножа значно вужча і не суперечить розміру раньового каналу.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться до тяжких, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, є пенсіонером, ветераном органів внутрішніх справ, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває але, згідно довідок КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР від 25.02.2014 та 26.05.2014, ОСОБА_3 проходив стаціонарно курс лікування внаслідок «Розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності». Відповідно до характеристик з місця проживання та останнього місця роботи обвинувачений ОСОБА_3 характеризується позитивно, служив в органах внутрішніх справ та має чисельні нагороди, проходить військову службу, перебував в зоні проведення анти-терористичної операції, де отримав поранення, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та батьків похилого віку мати ОСОБА_29 , 1946 року народження та батька ОСОБА_33 , 1947 року народження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: його хворобливий стан здоров`я у зв`язку із перенесеним пораненням, позитивні характеристики та знаходження на утриманні малолітньої дитини і батьків похилого віку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищевикладеного, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до наслідків вчинених ним дій, приймаючи до уваги, що умисне тяжке тілесне ушкодження належить до небезпечних злочинів проти життя чи здоров`я особи, а хуліганство, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень до небезпечних злочинів проти громадського порядку і моральності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо виключно в умовах ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 759,85 гривень та моральної шкоди в розмірі 60000 гривень.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили, що матеріальна шкода складається з витрат на придбання ліків під час його стаціонарного лікування, що підтверджується копіями чеків. Моральна шкода складається у душевних стражданнях, втраті душевного спокою, моральних переживань та глибокого психологічного потрясіння після перенесеної ситуації, стресу у зв`язку з реальним побоюванням за безпеку свого життя та подальший стан здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 шкоди, завданої внаслідок злочину, підлягають частковому задоволенню.

Так, на підставі ст.ст. 16, 1166 ЦК України, відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України, позовні вимоги про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди від злочинів є обґрунтованими, підтвердженими дослідженими в судовому засіданні доказами та підлягають задоволенню.

При цьому суд приходить до висновку про наявність у потерпілого ОСОБА_6 моральних страждань внаслідок вчиненого злочину.

У зв`язку із характером і глибиною моральних страждань, які переніс потерпілий, їх тривалістю, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості суд вважає, що заявлена потерпілим сума 60000 гривень як компенсація моральної шкоди є явно завищеною, тому з обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, відповідно до ст. 127-129 КПК України, на його користь підлягає стягненню сума в розмірі 40000 гривень.

В задоволенні позову в іншій частині слід відмовити.

Речові докази вирішуються згідно п.п. 1, 3, 4) ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

- за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту взяття його під варту.

Позовну заяву ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в результаті злочину 759 (сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 85 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 40000 (сорок тисяч) гривень, а всього 40759 (сорок тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 85 коп.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_6 в іншій частині - відмовити.

Речові докази:

- дві запальнички, пачку соняшникового насіння, мобільний телефон марки «Fly», пачку цигарок, жувальну гумку, джинси синього кольору, кофту бежевого кольору та куртку ОСОБА_3 , повернути ОСОБА_3 ;
- джинси синього кольору, кросівки та куртку ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 ;

- металевий предмет у вигляді ножа, пістолет, ніж вилучений з місця вчинення злочину, марлеві тампони зі змивами речовини бурого кольору, два паперових конверта зі зразками крові ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , паперовий конверт, що містить в собі осади з об`єктів та залишки змиву на ниточках марлі знищити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1