Справа № 463/332/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/92/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5

засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційні скарги прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 на вирок Личаківського районного суду м.Львова від 10 березня 2015 року відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

цим вироком:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ясіня Рахівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України та призначено покарання за ч.4 ст. 190 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного ) року обмеження волі.

На підставі ст. 49, ч. ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_6 від покарання, призначеного за ч.4 ст. 358 КК України.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року звільнено ОСОБА_6 від покарання, призначеного за ч.4 ст. 190 КК України.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_6 утримання під варто, після вступу вироку в законну силу скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави вартість за проведення експертиз в розмірі 3127,36 гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Також, даним вироком

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Фрунзе, Республіка Киргизія, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, інваліда 3-ої групи, не працюючого, раніше судимого 18.11.1999 року згідно з вироком Кордайського районного суду Жамбильської області Республіки Казахстан, приведеного у відповідність із законодавством України згідно з постановою Жовтневого районного суду м.Харкова від 30.10.2003 року за ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 201 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, звільненого умовно-достроково 07.10.2008 року, не відбутий строк покарання 2 роки 11 місяців 1 день, на підставі постанови Дрогобицького районного суду Львівської області від 29.09.2008 року, зареєстрованого за адресою: Львівська область, Перемишлянський район, с.Біле, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

визнано невинним у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за відсутністю в його діях складу злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України.

Запобіжний захід обраний підсудному ОСОБА_7 у виді підписки про невиїзд скасовано.

Згідно вироку суду, підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються органом досудового слідства в тому, що за попередньою змовою групою осіб з невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, протягом травня 2010 року, шляхом обману та зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів для власного безпідставного збагачення, незаконно заволоділи майном потерпілої ОСОБА_10 в особливо великих розмірах, а саме квартирою на АДРЕСА_3 , вартістю 277301 гривень. Так, приблизно на початку травня 2010 року ОСОБА_7 разом із невстановленою слідством особою на ім`я « ОСОБА_11 », матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, шляхом підкупу залучили до участі у вчиненні злочину як співвиконавця ОСОБА_6 , який був обізнаний у злочинних планах останніх та вступив у змову з ними з метою отримання особистої вигоди. В подальшому, 12.05.2010 року, використовуючи підроблений паспорт громадянки ОСОБА_10 , невстановлена досудовим слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись у приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м.Києва ОСОБА_12 , діючи під видом потерпілої ОСОБА_10 , видала довіреність № 592 від 12.05.2010 року на ім`я ОСОБА_6 на право представляти інтереси ОСОБА_10 при приватизації належної їй квартири на АДРЕСА_3 . Продовжуючи злочинний умисел, 12.05.2010 року, використовуючи підроблений паспорт громадянки ОСОБА_10 , невстановлена досудовим слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи під видом потерпілої ОСОБА_10 , в приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м.Києва ОСОБА_13 , видала довіреність № 1741 на ім`я ОСОБА_6 на право представляти інтереси ОСОБА_10 при купівлі-продажі належної їй квартири на АДРЕСА_3 . В подальшому, 18.05.2010 року ОСОБА_7 разом із невстановленою слідством особою на ім`я « ОСОБА_11 », матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, використовуючи нотаріально посвідчену довіреність № 592 від 12.05.2010 року, видану невстановленою слідством особою під видом потерпілої від імені ОСОБА_10 , на право представляти її інтереси при приватизації належної ОСОБА_10 , квартири на АДРЕСА_3 , передали цю довіреність ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_6 у зазначений день отримав у Відділі приватизації Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.К.Левицького,67, свідоцтво про право власності на квартиру на АДРЕСА_4 . 21.05.2010 року ОСОБА_7 разом із невстановленою слідством особою на ім`я « ОСОБА_11 », матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, використовуючи нотаріально посвідчену довіреність № 1741 від 12.05.2010 року, видану невстановленою слідством особою під видом потерпілої ОСОБА_10 від імені останньої на право представляти її інтереси при купівлі-продажу квартири на АДРЕСА_3 , передали цю довіреність ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_6 у зазначений день в приміщенні приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_5 , уклав договір купівлі-продажу квартири на АДРЕСА_3 , відповідно до якого продав належну ОСОБА_10 квартиру, дійсна вартість якої становила 277301,0 гривень, ОСОБА_15 за 51000,0 гривень, заподіявши потерпілій майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Крім того, підсудний ОСОБА_7 органами досудового слідства обвинувачується в тому, що 18.05.2010 року у групі з невстановленою слідством особою на ім`я « ОСОБА_11 », матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа з метою заволодіння чужим майном, а саме квартирою потерпілої ОСОБА_10 на АДРЕСА_3 , використовуючи нотаріально посвідчену довіреність № 592 від 12.05.2010 року, виданою невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, під видом та від імені потерпілої ОСОБА_10 на підставі підробленого паспорта громадянки ОСОБА_10 Серії НОМЕР_1 , виданого 18.06.2009 року Личаківським РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, на право представляти інтереси ОСОБА_10 при приватизації належної їй квартири на АДРЕСА_3 , передавши її підсудному ОСОБА_6 , який був обізнаний у злочинному плані останніх, після чого ОСОБА_6 у зазначений день використав вказану завідомо підроблену довіреність, отримавши у відділі приватизації Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.К.Левицького,67, свідоцтво про право власності на квартиру на АДРЕСА_4 . В подальшому 21.05.2010 року ОСОБА_7 , продовжуючи злочинний умисел, у групі з невстановленою слідством особою на ім`я « ОСОБА_11 », матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа з метою заволодіння чужим майном, а саме квартирою потерпілої ОСОБА_10 на АДРЕСА_3 , використовуючи нотаріально посвідчену довіреність № 1741 від 12.05.2010 року, виданою невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, під видом та від імені потерпілої ОСОБА_10 на підставі підробленого паспорта громадянки ОСОБА_10 Серії НОМЕР_1 , виданого 18.06.2009 року Личаківським РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, на право представляти інтереси ОСОБА_10 під час купівлі-продажу квартири на АДРЕСА_3 , передавши цю довіреність підсудному ОСОБА_6 , який був обізнаний у злочинному плані останніх, після чого ОСОБА_6 у зазначений день в приміщенні приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_5 , використав вказану завідомо підроблену довіреність, уклавши договір купівлі-продажу квартири на АДРЕСА_3 , відповідно до якого продав належну ОСОБА_10 квартиру дійсною вартістю 277301,0 гривень ОСОБА_15 за ціною 51000,0 гривень.

Даний вирок оскаржено прокурором та захисником ОСОБА_8 в апеляційному порядку.

В поданій апеляції прокурор просить скасувати вирок, а кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.4 ст.190 ч.4 ст.358 КК України повернути на новий судовий розгляд до Личаківського районного суду м.Львова у іншому його складі.

Прокурор зазначає, що ряд доказів, які прямо вказують на вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, які ніяким чином спростовано не було, судом не взято до уваги, без їх належної оцінки, аналізу та без мотивації.

Вважає, що без таких аналізу і оцінки зазначених доказів суд прийшов до висновків у справі, які не відповідають її фактичним обставинам.

На думку прокурора, не зазначивши мотивів, з яких суд відкинув докази обвинувачення, суд припустився істотного порушення вимог кримінально-процесуального закону, яке полягає у невиконанні вимог ч.4 ст. 334 КПК України та інших істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону. А саме, суд, визнавши винним ОСОБА_6 , в мотивувальній частині вироку навів ще обвинувачення органу досудового розслідування, згідно з яким ОСОБА_6 вчиняв злочин у співучасті зі ОСОБА_7 , якого визнано невинуватим. Формулювання ж визнаного судом доведеним обвинувачення стосовно ОСОБА_6 у вироку не наведено.

В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить вирок Личаківського районного суду м.Львова від 10.03.2015 року в частині визнання винним ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України та засудженням до 5 років позбавлення волі скасувати, а справу стосовно ОСОБА_6 закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 6 КПК України ( за відсутності складу злочину).

Вважає вирок Личаківського районного суду м.Львова від 10.03.2015 року в частині визнання винним ОСОБА_6 незаконним та необґрунтованим, з підстав однобічності та неповноти досудового та судового слідства, невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи та істотним порушенням кримінально-процесуального закону.

Вказує, що однобічність досудового слідства проявляється в тому, що як встановлено під час судового розгляду, слідчі дії з ОСОБА_6 проводились з обвинувальним ухилом, однобічно без встановлення всіх обставин справи. А також, що суд не досліджував обставин, зазначені в ухвалі Апеляційного суду Львівської області від 06.12.2013 року, якою дана справа була повернута на новий судовий розгляд.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що згідно висновку стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи (висновок № 139 від 10.09.2014) у ОСОБА_6 , виявлено розумову відсталість в ступені легкої дебільності.

Також, покликається на істотні порушення кримінально-процесуального закону, зокрема права на захист.

На думку адвоката ОСОБА_8 через психологічні вади ОСОБА_6 , став зручним інструментом в руках як злочинців, у досягнення корисливих цілей спрямованих на заволодіння майном в особливо великих розмірах так і працівників міліції які не переймалися принципом всебічності, повноти та об`єктивності, а використовували вади ОСОБА_6 для фальсифікації та створенні штучних доказів його причетності до злочинних намірів невстановлених слідством осіб «Валіка» та «Вані».

Крім того, підсудний ОСОБА_6 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить відхилити апеляційну скаргу останнього у зв`язку з безпідставністю та задоволити апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 ..

Вважає, що прокурор безпідставно покликається на докази його вини, зібрані досудовим слідством з порушенням КПК України 1960 редакції року та Конституції України та на припущення, що не неприпустимо.

На думку ОСОБА_6 прокурор не бажає встановлювати осіб винних по даній кримінальній справі на ім`я « ОСОБА_16 », « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_17 ».

ОСОБА_6 не погоджується з думкою прокурора та суду, що його вина повністю доведена, вказує на упередженість суду першої інстанції та прокурора.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляцію та заперечив апеляцію захисника ОСОБА_8 , засуджених та їх захисника, які підтримали апеляцію захисника та заперечили апеляцію прокурора, розглянувши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до задоволення, а апеляцію захисника слід відхилити із наступних підстав.

Суд, розглядаючи кримінальну справу, виходячи зі змісту ст.22 КПК України, зобов`язаний вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи.

Відповідно до ст.367 КПК України підставою для скасування вироку суду є істотне порушення кримінально-процесуального закону.

Саме таке порушення закону допустив суд першої інстанції при розгляді даної справи.

Колегія суддів вважає, що доводи прокурора про те, що суд не навів у вироку формулювання обвинувачення ОСОБА_6 , яке було б визнане доведеним, натомість лише навів обвинувачення органу досудового слідства, згідно якого він вчиняв злочини у співучасті з ОСОБА_7 , що є порушенням вимог ч.1 ст. 334 КПК України ( в редакції 1960 року).

Також суд не виконав вимоги ч.4 ст. 334 КПК України. У вироку суд не проаналізував всі докази обвинувачення та не вказав, чому взяв до уваги одні докази та відкинув інші.

Колегія суддів погоджується із іншими доводами прокурора в апеляційній скарзі, які суд першої інстанції при новому судовому розгляді має перевірити та дати свою оцінку.

Такі порушення норм кримінально процесуального закону позбавило суд можливості постановити законний вирок, а тому доводи захисника ОСОБА_8 не можуть бути предметом аналізу при апеляційному розгляді, а підлягають дослідженню та оцінці судом першої інстанції при новому судовому розгляді.

За таких обставин вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду. При новому судовому розгляді даної справи необхідно виконати вимоги кримінально процесуального закону, дослідити всі докази у справі та дати їм у вироку оцінку з врахуванням доводів апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст.365, 366, 367, 369 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора задоволити. Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 відхилити.

Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 10.03.2015 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Головуючий суддя

Судді: