Номер провадження: 11-сс/785/32/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника цивільного позивача ОСОБА_8

представника цивільного відповідача ОСОБА_9

розглянувши апеляційну скаргу представника цивільного відповідача- захисника ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.10.2014 року про накладення арешту на майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0006373 від 16.07.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:
Зазначеною ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_11 захисника ОСОБА_8 про арешт майна ОСОБА_10 , а саме: нежитлову будівлю, вагову, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлову будівлю, зерносклад, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлову будівлю, зерносклад, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;в рахунок забезпечення цивільного позову, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0006373 від 16.07.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відносно посадових осіб ТОВ «Алькор».

В апеляційній скарзі представник цивільного відповідача-захисник ОСОБА_9 зазначає, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подана без порушення строку, передбаченого ст. 395 ч. 2 п 3 КПК України, оскільки ОСОБА_10 в судове засідання не викликався, копія позову йому не вручалась, а він дізнався про оскаржувану постанову тільки 29.12.2014 року, копія ухвали слідчого судді не вручена до цього часу.

Також, захисник ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить скасувати вищезазначену ухвалу посилаючись на те, що слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна не врахував вимоги ст.ст. 128 ч. 1, 170 ч. 3 КПК України, які передбачають арешт майна підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного. В даному випадку ОСОБА_10 не є підозрюваним. Арештоване майно було предметом цивільного позову ОСОБА_11 до ОСОБА_10 , за результатами розгляду якого винесено рішення апеляційного суду Одеської області від 16.10.20014 року, а також відмовлено позивачу ОСОБА_11 в його перегляді за нововиявленими обставинами ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.12.2014 року.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що слідчий суддя не врахував думку прокурора та слідчого, які заперечували проти задоволення клопотання, оскільки в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0006373 від 16.07.2014 року, клопотання про арешт майна вже було задоволено, а також не врахував те, що майно знаходиться в Миколаївської області, є нежитловим (господарського призначення), та перебуває в фактичному володінні інших осіб, які використовують його за цільовим призначенням.

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_10 - захисника ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який у вирішенні апеляційної скарги покладався на розсуд суду, представника цивільного позивача ОСОБА_11 захисника ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.395 ч.2 п.3 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом 5 днів з дня її оголошення.

Відповідно до вимог ст.395 ч.3 п.2 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів провадження вбачається, що авторозподілом автоматизованої системи документообігу Приморського районного суду м. Одеси клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_11 захисника ОСОБА_8 про арешт майна ОСОБА_10 надійшло до провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси 01.10.2014 року, в цей же день була винесена оскаржувана ухвала.

Крім того, в матеріалах провадження не має жодного документа про повідомлення ОСОБА_10 або його представника-захисника ОСОБА_9 , про надходження зазначеного клопотання, про дату та час розгляду клопотання в судовому засіданні, а також про направлення копії ухвали слідчого судді ОСОБА_10 .

Таким чином, відповідно до вимог ст.395 ч.3 п.2 КПК України, оскільки ухвала слідчим суддею була постановлена без виклику ОСОБА_10 , в матеріалах справи немає відомосте про отримання останнім копії ухвали, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження, який обчислюється з дня отримання копії судового рішення, ОСОБА_10 не пропущений.

Згідно ст. 170 ч.ч. 1,2 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями останніх, можливості відчужувати, використовувати майно або розпоряджатися ним будь яким чином.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 167 ч. 2 п.п. 1,2, 3, 4 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

З витягу з кримінального провадження за №0006373 та матеріалів, наданих до клопотання про арешт майна, вбачається, що 16.07.2014 року, за заявою ОСОБА_11 , до ЄРДР були внесені відомості про те, що посадові особи ТОВ «Алькор» шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами у сумі 65 000 доларів США, під виглядом продажу земельної ділянки.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_10 був допитаний в якості свідка, про підозру повідомлений не був, що підтвердили при апеляційному розгляді прокурор та слідчий.

Таким чином, без правових підстав, передбачених ст. 170 ч. 1 КПК України, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.10.2014 року було задоволено клопотання про арешт майна ОСОБА_10 , який не є підозрюваним, в зв`язку з чим, під час судового розгляду в суді першої інстанції, прокурор та слідчий заперечували проти задоволення клопотання.

Крім того, всупереч вимогам ч.ч. 1, 4 ст. 172 КПК України, ОСОБА_10 та його представник не були повідомлені та не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, матеріали кримінального провадження витребуванні та дослідженні слідчим суддею не були, що позбавило суд першої інстанції можливості встановити зазначені обставини, які впливають на обґрунтованість судового рішення, а також врахувати вимоги ст. 173 ч. 2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна.

При цьому обставин, передбачених ст. 172 ч. 2 КПК України, згідно якої клопотання може розглядатися без повідомлення власника майна, встановлено не було, це питання не вирішувалось під час судового розгляду.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги про недотримання вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання про арешт майна знайшли підтвердження. Відповідно до вимог ст. 407 ч. 3 КПК України, ухвала має бути скасована та постановлена нова ухвала, якою в задоволенні клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_11 захисника ОСОБА_8 про арешт майна ОСОБА_10 , має бути відмовлено, оскільки ОСОБА_10 не є підозрюваним в кримінальному провадженні, правових підстав, передбачених ст. 170 ч. 1 КПК України, для задоволення клопотання про арешт майна свідка немає..

Керуючись ст.ст.404,405,419,422 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.10.2014 року, про накладення арешту на майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0006373 від 16.07.2014 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_11 захисника ОСОБА_8 про арешт майна ОСОБА_10 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0006373 від 16.07.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відносно посадових осіб ТОВ «Алькор».

Ухвала апеляційного суду Одеської області є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області (підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4

Згідно з оригіналом: Суддя апеляційного

Суду Одеської області ОСОБА_2