АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-379/07 Головуючий
Категорія ст. 186 ч. 2 СМОЛЯР
України Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2007 р.
Колегія суддів судової
палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого ЩЕПОТКІНОЇ В.В.

суддів ЄВТУШЕНКА
В.Г. ЯТЧЕНКА М. О.

за
участю прокурора СВИЩ Л.А.

адвоката ОСОБА_1

розглянула
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1
на вирок Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 31 січня 2007 p., яким

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1,
в силу ст. 89
КК України не судимий, -

засуджений
за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення
волі; за ч. 2 ст. 186 КК України з
застосуванням ст. 69
КК України на 3 роки
позбавлення волі.

На
підставі ст. 70
КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточно визначено до відбуття 3 роки позбавлення волі.

Судом задоволений
цивільний позов потерпілого ОСОБА_3та стягнуто з засудженого ОСОБА_2 на його
користь 2545 грн. 50 коп. в рахунок
відшкодування майнової шкоди.

ОСОБА_2
засуджений за те, що він в кінці червня 2006 р. близько 21 год. 30 хв., перебуваючи на автобусній зупинці біля бару
«Людмила», що знаходиться по вул. Енгельса,
245/1 в
м. Черкаси відкрито з застосуванням
насильства, яке не є небезпечним для
життя та здоров'я ОСОБА_4, викрав майно
потерпілого, а саме мобільний телефон
«Самсунг X 120»
вартістю 200 грн. та
карту «Київстар» вартістю 20
грн., а всього на 220 грн.;

він
же, повторно, 20.08.2006
року близько 16 год.
40 хв., перебуваючи поблизу бару «У
Богдана», що розташований по вул. .
Б.Хмельницького, 11 в м. Черкаси відкрито викрав майно ОСОБА_5, а саме мобільний телефон «Сіменс М-65» з
сім-картою «Київстар» на загальну суму 750
грн.;

2

він
же, 03.07.2006 p. близько 22 год., перебуваючи в барі «Людмила» в м. Черкаси повторно таємно викрав майно
потерпілого ОСОБА_3на загальну суму 2545
грн. 50 коп.

В
апеляціях ОСОБА_2 та в його інтересах захисник ОСОБА_1, не оспорюючи доведеності винуватості та
правильності кваліфікації дій засудженого,
просили змінити вирок суду та пом'якшити покарання ОСОБА_2, застосувавши
ст. 75 КК України, мотивуючи тим, що суд не врахував, що він повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у скоєному, відшкодував матеріальну шкоду
потерпілим, позитивно характеризується
за місцем проживання, вчинив злочин
внаслідок збігу тяжких сімейних обставин,
а саме хвороби матері.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення засудженого
ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1, які
підтримали свої апеляції, думку
прокурора про залишення апеляцій без задоволення, вивчивши доводи апеляції та матеріали
кримінальної справи, колегія суддів
судової палати вважає, що апеляції
засудженого та його захисника є підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновок
суду 1 інстанції
про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, за які він засуджений, ґрунтується на доказах, досліджених в порядку ч.3 ст. 299 КПК
України, та ніким не оспорюється.

Дії
ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 2
ст.
185 КК та ч.
2 ст. 186 КК України.

При
призначенні покарання ОСОБА_2 суд 1
інстанції вірно, відповідно до
вимог ст. 65
КК України, врахував ступінь
тяжкості вчинених злочинів, особи
засудженого, який хоча в силу ст. 89 КК України не
судимий, але притягувався до
кримінальної відповідальності за ч. 1
ст.
186 КК
України і після закінчення іспитового терміну знову вчинив 3 умисних корисливих
більш тяжких злочинів. У зв'язку з чим суд прийшов до обґрунтованого висновку
про можливість його виправлення тільки з призначенням покарання у вигляді
позбавлення волі на певний строк.

А
врахувавши обставини, які пом'якшують
покарання засудженого і на який посилаються апелянти, суд призначив йому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, та застосував принцип поглинення покарання за
сукупністю злочинів.

Доводи
апелянтів про те, що ОСОБА_2 вчинив
злочини внаслідок збігу тяжких сімейних обставин у зв'язку з необхідністю
придбання ліків для хвороб матері є безпідставні. З матеріалів справи
вбачається, що гроші від реалізації
викраденого майна були витрачені засудженим на власні потреби, які не були життєво необхідними, а саме на новий мобільний телефон та інші(а. с 17,
75).

Колегія
суддів судової палати не знаходить підстав для застосування щодо
засудженого ст. 75
КК України та звільненні його від призначеного покарання.

У зв'язку з чим
апеляції засудженого та захисника задоволенню не підлягають.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 365,
366 КПК України,
колегія суддів судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 31 січня 2007 р. відносно
ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляції
засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 -[без задоволення.