Справа №573/1255/15-к
Номер провадження 1-в/573/36/15

УХВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
22 червня 2015 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Білопільського МВ КВІ ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі подання Білопільського районного відділу кримінально - виконавчої інспекції управління ДПтСУ у Сумській області відносно

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, засудженого вироком Білопільського районного суду Сумської області від 01 вересня 2014 року за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України

- про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання,
в с т а н о в и в :
09 червня 2015 року до суду надійшло подання інспектора Білопільського міжрайонного відділу кримінально виконавчої інспекції управління ДПтСУ в Сумській області ОСОБА_4 про скасування засудженому ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його до виправної колонії для відбування призначеного покарання. Свої вимоги інспектор мотивував тим, що 03 жовтня 2014 року до Білопільського районного підрозділу кримінально-виконавчої інспекції надійшов на виконання вирок Білопільського районного суду Сумської області відносно ОСОБА_5 . 08 жовтня 2014 року ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробовуванням, йому були встановлені дні явки на реєстрацію до Білопільського районного підрозділу КВІ, а також йому було роз`яснено, що у разі ухилення від виконання покладених на нього обов`язків або систематичного порушення громадського порядку звільнення від відбування покарання може бути скасовано судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання. Однак засуджений встановлені відносно нього обмеження належним чином не виконував, наприкінці січня 2015 року без попередження кримінально-виконавчої інспекції виїхав до м. Донецьк, повідомивши при цьому лише дільничного інспектора Білопільського РВ УМВС України в Сумській області. Вжитими заходами встановити факт проживання ОСОБА_5 на території м. Донецьк не вдалось через проведення АТО в східних областях країни. Посилаючись на викладене, інспектор просив скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 і направити його до виправної колонії для відбування призначеного вироком суду покарання.

У судовому засіданні представник Білопільського міжрайонного відділу кримінально виконавчої інспекції управління ДПтСУ в Сумській області ОСОБА_4 подання підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 та засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити в задовленні подання.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , представника КВІ ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, а також матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Білопільського районного суду від 01 вересня 2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Згідно з п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України його зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти дану інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції (а.с. 4-5).

02 жовтня 2014 року вирок відносно ОСОБА_5 набрав законної сили і був направлений до Білопільського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтСУ в Сумській області для виконання. Того ж дня ОСОБА_5 був направлений виклик до інспекції на 08 жовтня 2014 року (а.с. 3).

08 жовтня 2014 року ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, були встановлені дні явки на реєстрацію до Білопільського районного підрозділу КВІ, а також йому було роз`яснено, що у разі ухилення від виконання покладених на нього обов`язків або систематичного порушення громадського порядку звільнення від відбування покарання може бути скасовано судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання (а.с. 7-10).

Відповідно до ст. 164 КВК України на кримінально-виконавчу інспекцію покладено обов`язок вести персональний облік засуджених протягом іспитового строку, спільно з органами внутрішніх справ та відповідними громадськими формуваннями проводити індивідуально-профілактичну роботу із засудженими та контролювати додержання ними громадського порядку і виконання обов`язків, покладених на них судом, вносити подання органу внутрішніх справ щодо здійснення приводу засуджених, які не з`явились за викликом до кримінально-виконавчої інспекції, організовувати початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, надсилати матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених.

Судом встановлено, що наприкінці січня 2015 року ОСОБА_5 виїхав до м. Донецьк.

З заявою про зміну місця проживання ОСОБА_5 до Білопільського районного підрозділу КВІ не звертався.

Але судом встановлено, що 14 січня 2015 року засуджений ОСОБА_5 на ім`я начальника Білопільського РВ УМВС України в Сумській області надав письмові пояснення про те, що він має намір змінити місце свого постійного проживання та виїхати до м. Донецьк до свої рідної тітки ОСОБА_6 . Вказані пояснення відібрав дільничний інспектор Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_7 (а.с. 12).

Заступником начальника Білопільського міжрайонного відділу кримінально - виконавчої інспекції управління ДПтСУ у Сумській області неоднаразово були направлені запити до кримінально-виконавчої інспекції ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою перевірки факту проживання Корнєйцова за адресою, вказаною у поясненнях засудженого та його тітки ОСОБА_6 наданих начальнику Білопільського РВ УМВС України в Сумській області, для подальшого здіснення контролю за засудженим за територіальністю, але відповідь так і не надійшла, оскільки на даній території на даний час проводиться АТО і відсутні відповідні органи виконавчої влади (а.с. 15, 18).

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що на початку січня 2015 року до нього приїхала його рідна тітка ОСОБА_6 , яка запропонувала йому виїхати з м. Білопілля на постійне проживання до м. Донецьк, так як вона зможе йому допомогти з роботою та житлом. Так як він в м. Білопілля не міг знайти роботи, а коштів на життя не вистачало, він погодився на пропозицію тітки. 14 січня 2015 року дільничний інспектор Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_7 відібрав письмові пояснення у нього та тітки з приводу зміни місця проживання, пояснивши, що цього достатньо і можна виїзжати до м. Донецьк, де його в подальшому викличуть до КВІ за новим місцем проживання. Чому інспектор відібрав у нього пояснення про зміну місця проживання на ім`я начальника Білопільського РВ УМВС України в Сумській області, а не на ім`я начальника Білопільського МВ КВІ, він не знає.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробовуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні кримінально-виконавчої інспекції, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 166 КВК України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

На підставі чинного законодавства, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Суд вважає, що хоча ОСОБА_8 під час іспитового строку і порушив встановлені вироком суду обов`язки шляхом не повідомлення належним чином органи кримінально-виконавчої інспекції в частині зміни місця свого проживання, у зв`язку з чим не можливо було здійснювати контроль КВІ, але враховуючи обставини справи, перебування засудженого на Сході України, де фактично проходять військові події та відсутність відповідних підрозділів КВІ, а також те, що ОСОБА_5 не мав умислу на ухилення від відбування покарння, про що свідчить те, що він повідомив у письмовій формі про зміну місця свого знаходження дільничного інспектора Білопільського РВ, який за дорученням органу КВІ здійснював нагляд за додерженням останнім обов`язків покладених судом, тому у задоволенні подання про скасування ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.78 КК України, ст.166 КВК України. ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:
Білопільському міжрайонному відділу кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Сумській області в задоволенні подання про скасування відносно ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя