печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Публічного акціонерного товариства «АЗОТ» про скасування арешту майна у кримінальному проваджені № 0000190, -

В С Т А Н О В И В :
5 травня 2015 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання ПАТ «АЗОТ» про скасування арешту майна у кримінальному проваджені № 0000190.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року накладено арешт на природний газ обсягом 499 121,046 тисяч кубічних метрів, який зберігається в сховищах газу ПАТ «Укртрансгаз» та належить підприємствам групи компаній «Ostchem», а саме: ПАТ «Рівнеазот» в обсязі 49 372,258 тисяч кубічних метрів, ПАТ «Азот» в обсязі 0,110 тисяч кубічних метрів, ПАТ «Концерн «Стірол» в обсязі 7 522,272 тисяч кубічних метрів, ПрАТ «Сєверодонецьке об`єднання Азот» в обсязі 442 196,406 тисяч кубічних метрів та зобов`язано службових осіб ПАТ «Укртрансгаз» прийняти на відповідальне зберігання вище вказаний природний газ та заборонити будь-яке розпорядження ним, у тому числі продаж та передачу.

Разом з тим, на думку заявника, арешт накладено необґрунтовано, оскільки він не відповідає критерію накладення арешту, встановленим ст. 167 КК України, що унеможливлює здійснення підприємницької діяльності ПАТ «АЗОТ».

До судового засідання учасники процесу за скаргою не з`явились з невідомих причин. Тому, слідчий суддя розглянув скаргу у їх відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року накладено арешт на природний газ обсягом 499 121,046 тисяч кубічних метрів, який зберігається в сховищах газу ПАТ «Укртрансгаз» та належить підприємствам групи компаній «Ostchem», а саме: ПАТ «Рівнеазот» в обсязі 49 372,258 тисяч кубічних метрів, ПАТ «Азот» в обсязі 0,110 тисяч кубічних метрів, ПАТ «Концерн «Стірол» в обсязі 7 522,272 тисяч кубічних метрів, ПрАТ «Сєверодонецьке об`єднання Азот» в обсязі 442 196,406 тисяч кубічних метрів та зобов`язано службових осіб ПАТ «Укртрансгаз» прийняти на відповідальне зберігання вище вказаний природний газ та заборонити будь-яке розпорядження ним, у тому числі продаж та передачу.

Зі змісту ухвали від 30 січня 2015 року вбачається, що арешт накладено у кримінальному проваджені № 0000190 від 02.04.2015 року за фактом розтрати державного майна службовими особами ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» та компаніями, що входять до групи компаній «Ostchem», в особливо великому розмірі шляхом зловживання службовим становищем, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Арешт на майно було накладено, оскільки майно відповідало критеріям, передбаченим п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Тобто накладення арешту на майно було обґрунтованим.

Крім того, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно була предметом апеляційного розгляду і ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 9 червня 2015 року залишена без змін.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді вказаного клопотання, слідчий суддя враховує положення принципу диспозитивності, закріпленого у ст. 26 КПК України, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оскільки заявником не доведено необґрунтованість накладення арешту, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 174, 303-307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «АЗОТ» про скасування арешту майна у кримінальному проваджені № 0000190 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1