Справа № 646/8338/14-к
Провадження № 1-кп/646/503/2014
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2014 року Червонозаводський районний
суд міста Харкова у складі головуючого
судді Міндарьової М.Ю., за участю
секретаря судових засідань Ротач К.О.,
прокурора Осипенко А.Ю., обвинуваченого
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
підготовчому судовому засіданні в
залі суду в місті Харкові кримінальне
провадження № 0001586 від 20.06.2014 року
за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уроженця міста Харкова, громадянина
України, українця, з вищою освітою, не
працюючого, не одруженого,
проживаючого та зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого, у
вчиненні кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.06.2014 року близько 11 години 00 хвилин,
ОСОБА_2, свідомо порушуючи ч. 2 ст. 126
КУпАП, керуючи автомобілем НОМЕР_1, що
належить його знайомому, без наявності
посвідчення водія, на автодорозі біля
магазину «ХМК», за адресою: м.Харків, пр.
Гагаріна, 100, був зупинений інспектором
ДПС взводу із забезпеченням
супроводження РДПС ДАІ ГУМВС України в
Харківській області прапорщиком
міліції ОСОБА_4 та старшим інспектором
ДПС взводу із забезпеченням
супроводження РДПС ДАІ ГУМВС України в
Харківській області капітаном міліції
ОСОБА_5 для перевірки документів. На
вимогу останніх ОСОБА_2 пред'явив
свідоцтво про реєстрацію керованого
ним транспортного засобу та заявив про
відсутність у нього посвідчення
водія, на що співробітники Державної
автомобільної інспекції запропонували
ОСОБА_2 присісти в їх службовий
автомобіль «Фольцваген Пассат», д.н.
НОМЕР_2, для складання
адміністративного протоколу за
вчинення ним правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, тобто
керування транспортним засобом особою,
яка не має права керування таким
транспортним засобом.

Так, ОСОБА_2, знаходячись на
передньому сидінні службового
автомобіля «Фольцваген Пассат», д.н.
НОМЕР_2, під час складання
співробітниками Державної
автомобільної інспекції вищевказаного
протоколу, усвідомлюючи
неправомірність своїх дій, з метою
надання неправомірної матеріальної
вигоди зазначеним службовим особам за
не складання ними даного документу,
дістав з кишені, одягненої на ньому
куртки, грошові кошти в сумі 1500 гривен
та поклав їх на торпеду біля лобового
скла даного службового автомобіля.
ОСОБА_2, незважаючи на відмову
співробітників Державної
автомобільної інспекції отримувати
дані кошти та будучи попередженим про
відповідальність за надання
неправомірної вигоди службовій особі,
вийшов з автомобіля, залишивши грошову
винагороду на вищевказаному місці.
Співробітники Державної автомобільної
інспекції склали протокол серії АВ2
№348464 про вчинення ОСОБА_2
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Дії ОСОБА_2 органом досудового
розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.
369 КК України як надання службовій
особі неправомірної вигоди за вчинення
чи невчинення службовою особою в
інтересах того, хто надає неправомірну
вигоду, будь-якої дії з використанням
наданої їй влади чи службового
становища

29 червня 2014 року між прокурором
прокуратури Червонозаводського району
міста Харкова Лазарєвою М.Д., якій на
підставі ст. 37 КПК України надані
повноваження прокурора у даному
кримінальному провадженні, та
підозрюваним ОСОБА_2 в порядку,
передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК
України, укладено угоду про визнання
винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та
підозрюваний ОСОБА_2 дійшли згоди щодо
формулювання підозри, всіх істотних
для даного кримінального провадження
обставин та правової кваліфікації дій
підозрюваного ОСОБА_2 за ч.1 ст. 369
України, підозрюваний ОСОБА_2 у повному
обсязі сформульованої підозри
беззастережно визнав свою винуватість
у вчиненні даного кримінального
правопорушення. Також, сторонами угоди
визначено узгоджене ними покарання,
яке ОСОБА_2 має понести за вчинене
кримінальне правопорушення, а саме у
виді штрафу у розмірі п'ятисот
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян зі спеціальною конфіскацією,
та отримана згода підозрюваного на
його призначення.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК
України питання про можливість
затвердження даної угоди про визнання
винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК
України у кримінальному провадженні
щодо кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості,
тяжких злочинів, внаслідок яких шкода
завдана лише державним чи суспільним
інтересам, може бути укладена угода між
прокурором та підозрюваним чи
обвинуваченим про визнання
винуватості.

Прокурор під час підготовчого судового
засідання, вважаючи, що при укладенні
даної угоди дотримані вимоги і правила
КПК України та КК України, просили
угоду затвердити і призначити
обвинуваченому узгоджену в ній міру
покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому
засіданні також просив затвердити
угоду про визнання винуватості і
призначити узгоджену в ній міру
покарання, при цьому беззастережно
визнав себе винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК
України, за обставин, як вони викладені
в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає, що обставини
вчинення ОСОБА_2 злочину, передбаченого
ч.1 ст. 369 КК України, знайшли своє
підтвердження під час підготовчого
судового засідання.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 369 КК
України, згідно із ст. 12 КК України є
злочином середньої тяжкості, від якого
потерпілих немає.

Суд, шляхом заслуховування пояснень
сторін кримінального провадження,
переконався, що укладення угоди
сторонами є добровільним, при цьому
судом встановлено, що ОСОБА_2 повністю
усвідомлює зміст угоди про визнання
винуватості, характер обвинувачення,
щодо якого визнає себе винним, цілком
розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст.
474 КПК України, а також наслідки
укладення, затвердження даної угоди,
передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та
наслідки її не виконання, передбачені
ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у
відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67
КК України, з урахуванням характеру та
тяжкістю висунутого ОСОБА_2
обвинувачення, даних про його особу,
обставини, що пом'якшують покарання у
виді щирого каяття у вчиненні злочину.

Враховуючи викладене, оскільки умови
угоди про визнання винуватості між
прокурором та обвинуваченим ОСОБА_2
відповідають вимогам КПК України та КК
України, суд дійшов висновку про
наявність правових підстав для її
затвердження.

Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази необхідно
вирішити відповідно до ст. 100 КПК
України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 29 червня 2014 року
між прокурором прокуратури
Червонозаводського району міста
Харкова Лазарєвою М.Д. та підозрюваним
ОСОБА_2 про визнання винуватості.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК
України, та призначити йому покарання у
виді штрафу у розмірі 8 500 ( вісім тисяч
п'ятсот ) гривень, зі спеціальною
конфіскацією.

Грошові кошти у сумі 1 500 гривень, які
визнані речовими доказами звернути в
дохід держави.

Речові докази:

дві карти пам'яті об'ємом 32 GB і 16 GB з
відеозаписами долучені до матеріалів
провадження, після набрання вироком
законної сили залишити в матеріалах
кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили через
тридцять днів з дня його проголошення,
у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Харківської області
через Червонозаводський районний суд
міста Харкова шляхом подачі апеляції
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
М.Ю.
Міндарьова