ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 561/104/15-к смт. Зарічне

19 лютого 2015 року

Зарічненський районний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне кримінальне провадження № 0000006 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, працюючого єгерем Сільського мисливського господарства «Стохід», раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
в с т а н о в и в:
18 січня 2015 року ОСОБА_4 незаконно придбав, виявивши та привласнивши, знайдені у будинку за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , вогнепальну зброю та боєприпаси до неї: мисливський карабін «Blaser mod. R93» № НОМЕР_1 калібру 308 Win, мисливський карабін «Соболь» № НОМЕР_2 калібру 22 Wmr та 56 патронів, з яких 50 калібру 22 Wmr та 6 калібру 308 Win (7,62х51), які були залишені у його будинку ОСОБА_5 та зберігав їх без передбаченого законом дозволу в одній з кімнат свого будинку до 20 січня 2015 року - дня вилучення працівниками міліції.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України зберігання та придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 30 січня 2015 року, за умовами якої сторони погодилися про повне беззастережне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначення йому покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільнивши на підставі ст. 75 КК України його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. При цьому пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, реально може виконати взяті на себе відповідно до цієї угоди зобов`язання та просить затвердити угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 , оскільки вона відповідає вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність.

Перевіривши угоду про визнання винуватості та заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода відповідає вимогам КПК України та КК України і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч. 2 і ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за цією угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

При призначенні покарання суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, повне визнання ним своєї вини, щире каяття, а також те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування призначеного покарання та відповідно до ст. 75 КК України вважає за доцільне звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Згідно до ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

П. 1 ч. 3 ст.314 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.314, 368-371, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 від 30 січня 2015 року.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази: мисливський карабін «Blaser mod. R93» № 9/ НОМЕР_3 калібру 308 Win, мисливський карабін «Соболь» № НОМЕР_2 калібру 22 Wmr та 56 патронів, які знаходяться на зберіганні в Зарічненському РВ УМВС України в Рівненській області знищити; посвідчення мисливця та дозвіл на зброю № НОМЕР_4 , які повернуті ОСОБА_4 , залишити власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1