Справа №1-31/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
червня 2007 року. Монастириський районний суду Тернопільської області в складі:

одноособово
суддею : Іванчук
В.М.

при
секретарі: Ярушевській
В.В.

з участю
прокурора : Небилович
A.M.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальної справи про
обвинувачення:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженки

та жительки с. Діброва,
Монастириського району,

Тернопільської області,
українки, громадянки

України, освіта середньо-спеціальна,

техпрацівниці
Вістрянської ЗОШ, не судимої, - за
ст. ст. 366 ч.1,
191 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи головою дільничної виборчої комісії
№75 територіального виборчого округу №169 вчинила службове підроблення та
заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем при
наступних обставинах:

Так, 18 лютого 2006 року постановою №11 окружної
виборчої комісії територіального виборчого округу №169 по виборах народних
депутатів України 26 березня 2006 року,
затверджено склад дільничної виборчої комісії №75 в с. Діброва, Монастириського району і головою вказаної
дільничної комісії було обрано підсудну ОСОБА_1. За виконання своїх обов'язків
під час виборів, членам дільничної
виборчої комісії передбачена одноразова грошова винагорода, що регулюється Постановою №9 від 25.04.2006
року «Про виплату одноразової винагороди членам дільничної виборчої комісії
дільниці №75 на виборах 26 березня 2006 року».

Являючись
в силу займаної посади службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими та
адміністративно-господарськими функціями в порушення ст. 50 Закону України «Про вибори народних
депутатів України» від 25.03.2004 року №1665-IV,
підсудна ОСОБА_1. 25 квітня 2006 року по видатковому
касовому ордеру №249 отримала в окружній виборчій комісії територіального
виборчого округу №169 1215 (одна тисяча двісті п'ятнадцять) грн. 20 коп.
одноразової грошової допомоги для виплати винагороди членам виборчої комісії
дільниці №75, якими заволоділа, а окружній виборчій комісії територіального
виборчого округу №169 подала завідомо неправдивий документ, платіжну відомість №75 за квітень місяць 2006
року про отримання членами вищевказаної суми винагороди 1215, 20 грн., однак кошти на вищевказану суму, призначену
для виплати винагороди,
безпідставно використала не
за цільовим їх

призначенням, внаслідок чого члени комісії недоотримали
відповідно ОСОБА_2. - 151, 9 грн.,
ОСОБА_3 - 151, 9 грн., ОСОБА_4. - 151, 9 грн., ОСОБА_5.
- 151, 9 грн., ОСОБА_6. - 151, 9 грн., ОСОБА_7. - 151, 9 грн., ОСОБА_8. - 151, 9 грн. Підсудна дані кошти
використала для власних потреб.

Допитана
в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1. винною себе визнала повністю, і дала суду покази, які повністю підтверджують наведені вище
обставини справи. У вчиненому підсудна щиро розкаялася і просить суд суворо її
не карати.

Дослідження
фактичних обставин справи було обмежено лише допитом підсудної.

Крім
повного визнання вини підсудною ОСОБА_1.,
її вина доведена зібраними по справі під час досудового слідства
доказами, які підсудна не оспорює і
вважає їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

Органами
досудового слідства підсудній ОСОБА_1. пред'явлено обвинувачення за ст.
ст. 366 ч.1, 191 ч.2 КК України.

Даючи
оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд вважає,
що дана кваліфікація є вірною,
оскільки підсудна вчинила зловживання своїм службовим становищем, яке виразилось у розтраті ввіреного майна.

Вирішуючи
питання про призначення покарання, суд
враховує ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особи винної та обставини справи, що пом'якшують і обтяжують її
відповідальність.

Призначаючи
покарання підсудній ОСОБА_1., суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винної, пом'якшуючі
обставини - зокрема те, що ОСОБА_1.
вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем
проживання, визнала вину і щиро
розкаялася у вчиненому та добровільно відшкодувала заподіяну шкоду.

Враховуючи
обставини справи, що пом'якшують
покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про можливість
виправлення підсудної без відбування покарання,
а тому призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за можливе в силу ст. 75 КК України підсудну ОСОБА_1від
відбування покарання, призначеного
судом, звільнити, встановивши їй випробувальний термін та
призначивши їй зобов'язання,
передбачені ст. 76 КК України.

На підставі
наведеного та керуючись ст. ст. 323,
324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винною
ОСОБА_1:

-за ст.
191 ч.2 КК призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення
волі, з позбавленням права обіймати
певні посади чи займатися певною діяльністю строком на 1 (один) рік;

-за ст. 366 ч.1 КК України призначити їй покарання
у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточну міру
покарання призначити у вигляді З (трьох) років позбавлення волі, з позбавлення права обіймати певні посади чи
займатися певною діяльністю строком на 1 рік.

На
підставі ст. 75 КК України засуджену
ОСОБА_1., від відбування призначеного
судом покарання звільнити з випробуванням,
встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст. 76
КК України, покласти на засуджену
ОСОБА_1. обов'язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-

виконавчої
системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи,
навчання.

Міру
запобіжного заходу засудженій ОСОБА_1. залишити попередню, до вступу вироку в законну силу - підписку
про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок
суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області
через Монастириський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.