Спр.№1-2/08р.
ПОСТАНОВА

21 березня 2008р.
м.Вінниця

Вінницький
районний суд Вінницької області

В складі головуючої судді Гриценко І.Г.

при секретарі: Кривешко І.В.

за участю прокурора Гантімурової Н.В.

та адвоката : ОСОБА_5

Розглянувши у відритому судовому засіданні в м.Вінниця кримінальну
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця
Казахстану, Семипалатинська обл., Жармінський р-н, с. Георгіївка, українця,
громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні неповнолітню
дитину, працюючого землевпорядником
Якушинецької сільської ради, Вінницького району, Вінницької області, прож.:
АДРЕСА_1 раніш не судимого,

У вчиненні злочину передбаченого ст.367 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 працюючи на посаді землевпорядника Якушинецької сільської
ради згідно розпорядження № 66 від 17.11.04р., підготував та подав на 10 сесію
5 скликання Якушинецької сільради документи щодо вилучення земельної ділянки
НОМЕР_1 площею 0,12 га по вул. Менделєєва, с Зарванці, Вінницького району у
ОСОБА_2 та передачі її у власність його
синові ОСОБА_3, при цьому не перевіривши, що вказана земельна ділянка
ОСОБА_2 не належить, внаслідок чого було порушено право вільного володіння
вказаною земельною ділянкою ОСОБА_4. Останній дана земельна ділянка 16.10.02
надана для будівництва житлового будинку та ведення особистого підсобного
господарства рішенням 4 сесії 4 скликання Якушинецької сільради.

Так, рішенням 10 сесії 5 скликання Якушинецької сільської
ради від 11.12.06р. земельна ділянка НОМЕР_1 по вул. Менделєєва, с. Зарванці, Вінницького району вилучена у
ОСОБА_2 та передана у власність ОСОБА_3 без будь-яких документів, які б підтверджували право
власності ОСОБА_2 на неї.

Згідно акту перевірки № 1332 від 15.08.07, проведеною управлінням з
контролю за використанням та охороною земель
у Вінницькій області, рішень та іншої інформації про надання земельної
ділянки площею 0,12 га по вул. Менделєєва у селі Зарванці гр. ОСОБА_2 в Якушинецькій сільраді не виявлено, тобто дана
земельна ділянка з 16.10.02 у власності будь-кого окрім ОСОБА_4 не
перебувала.

ОСОБА_1 у своїй службовій
діяльності керується положеннями посадової інструкції спеціаліста 2 категорії
від 10.10.06, згідно якої - п. 2 посадової інструкції, несе обов'язки по
здійсненню держаного контролю за використанням та охороною земельних
ресурсів, за додержанням
власниками землі та
землекористувачами земельного
законодавства, встановленого режиму використання земельних ділянок відповідно
до

їх цільового
призначення та умов надання, ведення державного земельного кадастру; згідно п.4
- ведення земельно-кадастрової книги, підготовки проектів рішень про надання
земельних ділянок, в т.ч. договорів оренди
земельних ділянок, видачі довідок про наявність земель у користуванні громадян,
підприємств, установ, про наявність земель у власності та користуванні
громадян.

Таким чином,
ОСОБА_1 будучи ознайомленим з
положеннями своєї посадової інструкції, згідно якої він, як
службова особа виконує покладені вищезазначені обов'язки, в т.ч. здійснює підготовку
документів по передачі сільською радою земельних ділянок громадянам, будучи
зобов'язаним в процесі підготовки документів перевірити за ким рахується
земельна ділянка НОМЕР_1, маючи можливість перевірити чи сплачується за вказану
землю податок, ким сплачується - цього не
перевірив. Також не перевіривши належним чином той факт, що земельна ділянка
НОМЕР_1 по вул. Менделєєва, с. Зарванці, Вінницького району не перебуває у
власності ОСОБА_2, а перебуває у
користуванні ОСОБА_4, підготував та подав на сесію сільської ради проекти
документів по вилученню вказаної земельної ділянки у ОСОБА_2 та передачі її
ОСОБА_3, внаслідок чого, в подальшому Якушинецькою сільрадою було прийняте незаконне рішення, чим спричинено істотну шкоду
інтересам ОСОБА_4, у вигляді незаконного вилучення з її добросовісного
користування вказаної земельної ділянки, згідно нормативної грошової оцінки
вартість якої складає 808 грн.

Суд вважає вірною зміну прокурором в ході судового слідства обвинувачення
ОСОБА_1 з ст.367 ч.2 КК України на ст.367 ч.1 КК України.

Суд
вважає, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.367 ч.1 КК України, як
службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою
своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну
шкоду охоронюваним законом правам та інтересам потерпілої ОСОБА_4

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про застосування до нього ст.1 п. «б» ЗУ «Про
амністію» від 19.04.2007р. та звільнити від кримінальної відповідальності на
підставі акту амністії.

Потерпіла не заперечує проти
задоволення клопотання обвинуваченого.

Заслухавши заявлене клопотання, думку прокурора, який не заперечує щодо
застосування до ОСОБА_1 Закону України «Про амністію», та інших учасників
процесу, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання
обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності підлягає
до задоволення, оскільки ОСОБА_1 обвинувачується в скоєнні злочину невеликої тяжкості, має неповнолітню
дитину ОСОБА_2, 15.06.2001 року народження, добре характеризується по місцю
роботи та проживання.

Також він відповідно до ст.12 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007
року, вчинив злочин до набрання ним чинності і відповідно до ст.6 цього ж
Закону, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про застосування амністії в Україні»
від 11.07.2003 року питання про застосування амністії суд вирішує за власною
ініціативою, за ініціативою прокурора, органів дізнання та досудового слідства,
органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого,
підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Невизнання вини обвинуваченим по пред'явленому звинуваченню не позбавляє
суд застосувати амністію, оскільки така ознака не передбачена ст.3 Закону
України «Про застосування амністії в Україні» (перелік осіб, щодо яких не може
бути застосована амністія) а також обов'язковість визнання вини не передбачено
Законом України «Про амністію» від 11.07.2003 року та ст.86 КК України.

Цивільні вимоги по справі залишаються без розгляду, оскільки підлягають
розгляду в окремому цивільному проваджені.

Керуючись п. «б» ст.1, ст.6, ст.12 Закону України «Про амністію» від 19
квітня 2007 року, ст.ст.44, 86 КК
України, ст.ст.6 п.4, 237, 240,241, 244, 248,273 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності за ст.367 ч.1 КК України на підставі ст.1 п. «б»
Закону України «Про амністію» від 19.04.2007р.

Закрити кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_1 за ст.367 ч.1 КК України за актом амністії.

Постанова суду може бути
оскаржена до апеляційного суду Вінницької області на протязі 7 діб з моменту
проголошення.

Суддя: