Справа № 11-551/11 Головуючий у І інстанції Рябота В.І.
Категорія - ст. 185 ч. 2 КК Доповідач Трейтяк О. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів НАВОЗЕНКО Л.С., ДЕМЧЕНКА О.В.

з участю прокурора ЩЕРБАКА О.В.

адвоката ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_4 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 червня 2011 року, -

Цим вироком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець смт. Ладан, вул. Вишнева 19, Прилуцького району Чернігівської області, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, не працюючий, раніше судимий Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області 31 травня 2010 року за ст.ст. 185 ч. 3, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

засуджений за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком ОСОБА_4 приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком частково у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі, і остаточно до відбування йому покарання призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_4 визнаний винним і засуджений за те, що 20 січня 2011 року, близько 19 години, перебуваючи в будинку свого знайомого ОСОБА_5 по вул. Підгірській 14 в смт. Ладан, після спільного вживання алкогольних напоїв, скориставшись тим, що господар заснув, умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з під скатертини на комоді в одній з кімнат гроші в сумі 850 грн., завдавши останньому матеріальну шкоду і з місця скоєння злочину зник.

Не погоджуючись з даним вироком суду, адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_4 подав апеляцію, в якій не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи та кваліфікацію дій свого підзахисного просить вирок змінити, застосувати ст. 69 КК України і призначити покарання останньому у вигляді штрафу, оскільки вважає занадто суворим. Доводи апеляції зводяться до того, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв в розкритті даного злочину та відшкодував завдані збитки потерпілому.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_3 і адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляцію і просили її задовольнити з викладених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляції, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляцію безпідставною, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_4 у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, яким дана належна юридична оцінка.

На досудовому слідстві і в засіданні суду першої інстанції ОСОБА_4 повністю визнавав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Фактичні обставини справи, доведеність винності і кваліфікація дій ОСОБА_4В в судовому засіданні суду першої інстанції ніким, в тому числі і підсудним, не оспорювались і згідно ст.299 КПК України не досліджувались.

Відповідно до ч.3 ст.299 КПК України у випадку розгляду справи без дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються, учасники судового розгляду позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Ці наслідки були розяснені всім учасникам судового розгляду, в тому числі і підсудним, і вони добровільно погодились на скорочений порядок судового слідства.

Розгляд справи в суді проводився за правилами ст. 299 ч. 3 КПК України, тому в апеляційному суді висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які в суді не оспорювалися і стосовно яких докази не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.

Дії ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 2 КК України судом кваліфіковано вірно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_4, суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України призначив його враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що помякшують покарання, в тому числі і ті, на які посилається в апеляції адвокат, та з врахуванням особи ОСОБА_4, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не став на шлях виправлення, оскільки знову скоїв новий злочин в період іспитового строку.

Призначене засудженому ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі, є достатнім і необхідним для його виправлення та перевиховання, а тому на думку колегії суддів відсутні підстави до застосування ст. 69 КК України та призначення більш мякого покарання, як про це ставиться питання в апеляції.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону при розслідуванні справи та її розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо засудженого судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 червня 2011 року щодо ОСОБА_4 - без змін.

СУДДІ:

Л.С. ОСОБА_6В ОСОБА_7 ОСОБА_1