Ухвала

іменем україни

21 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Тельнікової
І.Г.,

суддів Лагнюка
М.М., Суржка А.В.,

при секретарі Сідько В.В.,

розглянувши у судовому засіданні
кримінальне провадження, внесене до
ЄРДР за № 0000567 за обвинуваченням

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та жителя АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185
КК України,

за участю прокурора Сорокіної О.А.,

за касаційною скаргою прокурора на
ухвалу Апеляційного суду Чернівецької
області від 14 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У касаційній скарзі прокурор ставить
питання про скасування ухвали
апеляційного суду та призначення
нового розгляду в суді апеляційної
інстанції, посилаючись на істотні
порушення кримінального
процесуального закону та неправильне
застосування закону України про
кримінальну відповідальність. Вказує,
що суд апеляційної інстанції, у
порушення вимог ст. ст. 290, 404 КПК України
дослідив докази, які не досліджувалися
судом першої інстанції не з причин, які
дозволяли суду апеляційної інстанції
взяти їх до уваги, послався на розписку,
згідно якої ОСОБА_1 надав у позику
грошові кошти ОСОБА_2, а потерпілою у
кримінальному провадженні визнано
ОСОБА_3 Зазначає про відсутність цієї
боргової розписки на час проведення
досудового розслідування. Вважає
неправильною перекваліфікацію дій
ОСОБА_1 та, як наслідок, безпідставним
закриття кримінального провадження
щодо нього.

Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора, який підтримав касаційну
скаргу, обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що вона
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Вироком Сокирянського районного суду
Чернівецької області від 13 листопада
2013 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК
України до штрафу в сумі 850 грн.

Вирішені питання про речові докази та
судові витрати у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду
Чернівецької області від 14 січня 2014
року вирок суду скасовано, дії
обвинуваченого перекваліфіковано з ч. 1
ст. 185 на ст. 356 КК України та
кримінальне провадження за цим
обвинуваченням закрито.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнаний
винним в тому, що він 16.10.2013 року
приблизно о 16 год. 30 хв., з господарства
ОСОБА_3, яке розташоване в АДРЕСА_2,
діючи умисно, протиправно, шляхом
вільного доступу на подвір'я вказаного
господарства, таємно викрав мотоблок
марки «Витязь» 2012 року випуску
вартістю 5512 грн., чим завдав потерпілій
матеріальну шкоду на вказану суму.

Переглядаючи справу за апеляцією
ОСОБА_1, апеляційний суд дослідив
докази, які не досліджувалися судом
першої інстанції, перекваліфікував дії
винного на ст. 356 КК України та закрив
кримінальне провадження, оскільки
потерпіла відмовилася від
обвинувачення за ст. 356 КК України.

Таке рішення суду апеляційної
інстанції, на думку колегії суддів, є
передчасним з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК
України істотним порушенням вимог
кримінального процесуального закону є
такі порушення вимог цього Кодексу, які
перешкодили чи могли перешкодити суду
ухвалити законне та обґрунтоване
судове рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 404 КПК України, за
клопотанням учасників судового
провадження суд апеляційної інстанції
зобов'язаний повторно дослідити
обставини, встановлені під час
кримінального провадження, за умови, що
вони досліджені судом першої інстанції
не повністю або з порушеннями, та може
дослідити докази, які не
досліджувалися судом першої інстанції,
виключно якщо про дослідження таких
доказів учасники судового провадження
заявляли клопотання під час розгляду в
суді першої інстанції або якщо вони
стали відомі після ухвалення судового
рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. ч. 6, 12 ст. 290 КПК України,
сторона захисту за запитом прокурора
зобов'язана надати доступ та
можливість скопіювати або відобразити
відповідним чином будь-які речові
докази або їх частини, документи або
копії з них, а також надати доступ до
житла чи іншого володіння, якщо вони
знаходяться у володінні або під
контролем сторони захисту, якщо
сторона захисту має намір використати
відомості, що містяться в них, як докази
у суді. Якщо сторона кримінального
провадження не здійснить відкриття
матеріалів відповідно до положень цієї
статті, суд не має права допустити
відомості, що містяться в них, як
докази.

Проте, ці вимоги кримінального
процесуального закону суд апеляційної
інстанції не врахував.

Так, з матеріалів провадження
вбачається, що прокурор, відповідно до
вимог закону, повідомляв ОСОБА_1 про
необхідність надати доступ та
можливість скопіювати або відобразити
відповідним чином будь-які речові
докази або їх частини, документи або
копії з них, а також надати доступ до
житла чи іншого володіння, якщо вони
знаходяться у володінні або під
контролем сторони захисту, якщо
сторона захисту має намір використати
відомості, що містяться в них, як докази
у суді. А також повідомляв, якщо сторона
кримінального провадження не
здійснить відкриття матеріалів
відповідно до положень статті 290 КПК
України, суд не має права допустити
відомості, що містяться в них, як докази
(а. с. 80).

На лист прокурора ОСОБА_1 повідомив, що
в нього відсутні будь-які матеріали,
документи, речові докази, які він має
намір використати як докази у суді (а. с.
81)

Як убачається з матеріалів
кримінального провадження, розписка,
на яку послався суд апеляційної
інстанції, ні під час досудового
розслідування, ні в ході судового
розгляду, стороною захистку не
надавалася, судом першої інстанції не
досліджувалася, клопотання про її
дослідження ніхто з учасників
провадження не заявляв.

За таких обставин, дослідження
апеляційним судом вказаної розписки не
узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 404
КПК України.

Також, суд апеляційної інстанції,
переглядаючи справу в апеляційному
порядку, не звернув увагу, що в суді
першої інстанції за згодою учасників
процесу, справа розглядалася
відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України,
оскільки ОСОБА_1, свою вину визнав у
пред'явленому обвинуваченні за ч. 1 ст.
185 КК України і щиро розкаявся у
вчиненому, йому роз'яснені наслідки
такого порядку судового розгляду
кримінального провадження.
Обвинувачений не заперечував проти
такого порядку та підстав для
оскарження вироку в апеляційному суді.

За таких обставин, ухвалу апеляційного
суду не можна вважати законною і вона
підлягає скасуванню.

Під час нового апеляційного розгляду
слід врахувати наведене, виконати
вимоги Кримінального процесуального
закону і постановити законне судове
рішення.

Керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора
задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької
області від 14 січня 2014 року щодо ОСОБА_1
скасувати та призначити новий розгляд
у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:

І.Г.Тельнікова М.М.Лагнюк А.В.Суржок