Справа №11 -а-843 2007р. Головуючий в суді 1-ї інстанції -
- ст. 364 ч.2 КК України Доповідач у апеляції -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада
2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючого: Драного О.П. Суддів: Палічука А.О. Нікітіна О.С. з участю прокурора: Замороза О.Р.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді кримінальну справу за апеляцією прокурора Бобринецького району
Кіровоградської області на постанову Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 11 вересня 2007 року, якою кримінальна справа у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с Михайлівка Кам'янського району Черкаської області, мешканця с Веселівка Бобринецького району
Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого,
що не працює, раніше судимого:

11.12.2006
року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ст.
ст. 364 ч.2, 191 ч.2, 69, 70
КК України до 5 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати
посади, пов'язані з
адміністративно-господарськими обов'язками,
на підставі ст. ст. 75,
76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком
на 2 роки, -

обвинувачених
за ст. 367 ч.2 КК України, направлена на додаткове розслідування.

У
відповідності до пред'явленого обвинувачення,
на підставі протоколу №12 від 13.04.2006 року та рішення №38
Веселівської сільської територіальної виборчої комісії ОСОБА_1 обраний
сільським головою Веселівської територіальної громади Бобринецького району
Кіровоградської області.

Обіймаючи
з 15.04.2006 року вказану посаду, будучи
службовою особою, діючи в порушення ст. 42 ч.2 п.1 Закону України «Про місцеве
самоврядування», відповідно до якого
сільський голова забезпечує на відповідній території додержання Конституції та
Законів України, виконання актів
Президента України та відповідних органів виконавчої влади, та ст.
42 ч.4 Закону України «Про місцеве самоврядування», згідно до якої сільський голова несе
персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом
повноважень, ОСОБА_1 вчинив службову
недбалість, яка виразилася в неналежному
виконанні службовою особою своїх службових обов'язків

через несумлінне ставлення
до них, що спричинило тяжкі наслідки
охоронюваним законом правам, свободам та
інтересам юридичної особи.

Так, у серпні 2006 року до ОСОБА_1 як до службової
особи органу місцевого самоврядування звернувся ОСОБА_2 щодо можливості
демонтажу труб водогону, які проходять
по території Веселівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської
області за умови, що даний водогін
належить Веселівській територіальній громаді.

Внаслідок чого ОСОБА_1, не вживши
ніяких заходів по встановленню факту належності чавунних труб водогону
Веселівській територіальній громаді довжиною 23, 2 км. , який
проходить по території Веселівської сільської ради Бобринецького району між селами
Веселівка, Роздолля, Крутоярка та Юріївна, введеного в експлуатацію в 1998 році, не переконавшись у тому, що він може належати іншій юридичній
особі, безпідставно дозволив ОСОБА_2
демонтувати чавунні труби водогону, який
згідно акту передачі основних засобів від 29.04.2000 року №1 був переданий від
КСП ім. Лапаєва на баланс
правонаступника приватного сільськогосподарського підприємства «Злагода». При
цьому, ОСОБА_1 безпосередньо вказував на
місцевості розташування труб даного водогону під час проведення їх демонтажу та
сприяв у наданні власникам земельних паїв,
на території яких проходить водогін,
дозволу на його демонтаж власноруч складеним зразком розписки.

Впродовж серпня-грудня 2006 року ОСОБА_2,
вважаючи достовірною інформацію ОСОБА_1 про належність вказаного
водогону Веселівській територіальній громаді,
з використанням спецтехніки,
викопав чавунні труби водогону,
який належить ПСП «Злагода»,
довжиною 1, 984 км. ,
загальною вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи
№323/25 від 03.03.2007 року - 285696 грн.,
та у подальшому здав їх на металобрухт.

Внаслідок
неналежного виконання своїх службових обов'язків ОСОБА_1 ПСП «Злагода» завдано
збитків на суму 285696 грн., що є
тяжкими наслідками.

Повертаючи
кримінальну справу для проведення додаткового розслідування, суд вказав,
що органом досудового слідства ОСОБА_1 пред'явлено неконкретне
обвинувачення та по справі допущена неповнота досудового слідства, що виразилася у неповно з'ясованих фактичних
обставинах справи.

В
апеляції прокурор, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції, просить скасувати постанову Бобринецького
районного суду Кіровоградської області від 11.09.2007 року як незаконну, а справу повернути на новий судовий розгляд в
іншому складі суду, посилаючись на
те, що по справі зібрано достатньо
доказів, які підтверджують вину
обвинуваченого в інкримінованому йому злочині,
а також зазначив, що судом не
вказано у чому виразилася неконкретність пред'явленого ОСОБА_1 обвинувачення за ст.
367 ч.2 КК України.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію, вивчивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція не підлягає
задоволенню за таких підстав.

Згідно
до ст.
281 ч.1 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з
мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише
тоді, коли ця неповнота або
неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано
зазначив, що ОСОБА_1 як на протязі
досудового слідства, так і в судовому засіданні
неодноразово стверджував, що в указаний
період він ОСОБА_2 не бачив, ніяких
вказівок по демонтажу водогону, що
належав ПСП «Злагода», не надавав. З
пояснень ОСОБА_2 у судовому засіданні (т.2 а.с.
370, 371) вбачається, що про демонтаж водогону він з ОСОБА_1
особисто не домовлявся, а домовлявся
ОСОБА_3 Про те, що водогін він демонтує
незаконно, ОСОБА_2 стало відомо від
працівників міліції, що затримали
автомобіль, на якому знаходилися
демонтовані труби та екскаватор, які
деякий час перебували в Бобринецькому РВ УМВС.

Крім
того, органом досудового слідства
достовірно не встановлено чи дійсно автомобіль з демонтованими трубами та
екскаватор вилучалися працівниками міліції,
а якщо так, то з яких причин та
ким проводилися вищевказані дії, кому і
у зв'язку з чим були повернуті автомобіль та екскаватор, де поділися демонтовані труби. Також, під час досудового розгляду справи не
встановлені та не допитані особи, які
займалися безпосередньо демонтажем труб,
не встановлений та не допитаний водій автомобіля, який відвозив труби у м. Миколаїв.

До того
ж, районний суд правильно зазначив, що прокурор у судовому засіданні змінив
обвинувачення на ч.2 ст. 367 КК України
(т.2 а.с. 379-383), проте не вказав у
новому обвинуваченні в чому проявилося несумлінне ставлення ОСОБА_1 до виконання своїх
службових обов'язків.

Таким
чином, доводи апеляції прокурора про
можливість розгляду кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст. 367 ч.2 КК України без її повернення на
додаткове розслідування є непереконливими.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що органом досудового
слідства під час досудового розслідування порушені вимоги ст. 22 КПК України щодо всебічності, повноти та об'єктивності розслідування
кримінальної справи, у зв'язку з чим
рішення суду першої інстанції стосовно направлення справи на додаткове
розслідування є законним та обгрунтованим і,
відповідно, не вбачає підстав для
задоволення апеляції прокурора.

Керуючись ст.
ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора Бобринецького району Кіровоградської області - залишити без
задоволення.

Постанову
Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2007 року
про направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст. 367 ч.2 КК України на додаткове
розслідування - залишити без зміни.