Справа № 1-384/11
В И Р О К

іменем України

20.06.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Лисенка Владислава Вікторовича

при секретарі: Ярмольській І.В.

за участі прокурора: Черната О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

· у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

·

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2010 року близько 20 години ОСОБА_2 з метою незаконного заволодіння чужим майном прийшов за місцем роботи ОСОБА_3 в магазин «Марічка», що знаходився по вул. Молодіжній в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, якій повідомив неправдиву інформацію з приводу необхідності термінового погашення неіснуючого кредиту за автомобіль, тим самим викликавши в неї впевненість про обовязок передачі йому власного майна для погашення кредиту, тим самим ввівши її в оману щодо своїх дійсних злочинних намірів, після чого ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 прийшли в ломбард «Пектораль», що розташований по вул. Білогородській, 43 в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, де він, реалізовуючи свій злочинний умисел, за згодою та домовленістю з ОСОБА_3 заставив її золотий браслет 583 проби вагою 5,76 г, за що отримав грошові кошти в сумі 1035 гривень, пообіцявши викупити його через два тижні.

Однак, ОСОБА_4 в обіцяний термін ОСОБА_3 ні золотий браслет, ні отримані за нього в ломбарді грошові кошти не повернув, в звязку з чим заподіяв їй матеріального збитку на вищевказану суму.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та суду пояснив, що влітку 2010 року він познайомився з ОСОБА_3, з якою став товаришувати. 22.11.2010 року він прийшов до ОСОБА_3 та попросив у неї в борг гроші, повідомивши, що йому треба погасити кредит за автомобіль. ОСОБА_3 повідомила, що грошей у неї немає, але запропонувала здати до ломбарду її золотий браслет. Він погодився і вони разом пішли до ломбарду, де ОСОБА_3 здала свій золотий браслет, за що отримала гроші в сумі 1035 грн., які передала йому. На даний час збитки потерпілій відшкодував. У вчиненому розкаявся. просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини підсудним, його вина у вчиненні злочину повністю підтверджується:

· показами потерпілої ОСОБА_3, яка суду пояснила, що влітку 2010 року вона познайомилась з ОСОБА_1, з яким стала товаришувати. 22.11.2010 року ОСОБА_1 прийшов до неї та попросив у в борг гроші, повідомивши, що йому треба погасити кредит за автомобіль. Вона повідомила, що грошей у неї немає, але запропонувала здати до ломбарду її золотий браслет. ОСОБА_1 погодився і вони разом пішли до ломбарду, де вона здала свій золотий браслет, за що отримала гроші в сумі 1035 грн., які передала ОСОБА_1 На даний час збитки їй відшкодовані. Претензій до підсудного не має.

Крім того, вину підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину повністю підтверджують докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

- заява ОСОБА_3, в якій вона просить прийняти міри до ОСОБА_1, який шахрайським способом заволодів її майном (а.с. 2);

- протокол огляду місця події, обєктом якого являється приміщення ломбарду „Пектораль, що в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Білогородській, 43 (а.с. 3);

- довідка, згідно якої в ломбарді „Пектораль в заставі перебував золотий браслет, який був викуплений 31.12.2010 року (а.с. 34).

Суд визнає, що підсудний ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_3 давали правдиві покази суду, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_1 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому та відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину і особу підсудного ОСОБА_1, який вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, тому з урахуванням обставин справи і даних про особу підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначити підсудному ОСОБА_1 покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції статті 190 ч 1 КК України і не знаходить підстав для призначення іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч 1 ст. 190 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_1 злочину, особу підсудного, який розкаявся у вчиненому, відшкодував завдані збитки, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, покладаючи на нього частину обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 (один) рік.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту проголошення вироку.

Зобов′язати засудженого ОСОБА_1 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили, - залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речовий доказ: золотий браслет, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_3 - залишити ОСОБА_3 (прож.: ІНФОРМАЦІЯ_4).

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області прокурором, потерпілою, а засудженим в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ: