Справа № 199/1383/15-к
ВИРОК
іменем України
20 квітня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську кримінальне провадження №10000005 у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, зі середньо-спеціальною освітою, неповнолітніх дітей не маючого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , старшого стрільця 2 відділення 2 стрілецького взводу 16 стрілецької роти 6 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 (яка дислокується у АДРЕСА_2 за адресою АДРЕСА_3 ),

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старшого солдата ОСОБА_4 2 квітня 2014 року наказом №72 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 (яка дислокується у АДРЕСА_2 за адресою АДРЕСА_3 ), зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , та наказом №73 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 призначено на посаду старшого стрільця 2 відділення 2 стрілецького взводу 16 стрілецької роти 6 стрілецького батальйону.

Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст.9, 11, 12, 127, 128 Статусу внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

З 14 листопада 2014 року старший солдат ОСОБА_4 проходив лікування за місцем проживання та 2 грудня 2014 року повинен був повернутися на службу і приступити до виконання службових обов`язків.

Але, старший солдат ОСОБА_4 02.12.2014 року так і в подальшому, маючи умисел тимчасово ухилитися від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, чим протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

12.02.2015 року старший солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової частини НОМЕР_1 .

14.02.2015 року у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст.407 КК України.

16.02.2015 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості ОСОБА_4 .

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину та обсяг підозри за ч.3 ст.407 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, а саме - керуючись вимогами ст.ст.60,69 КК України сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту на гауптвахті строком на два місяця, тобто покарання, не зазначеного у санкції ч.3 ст.407 КК України. В угоді передбачені наслідки її ухвалення та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті.

Суду також показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, беззастережно і добровільно, повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинувачені.

Крім того ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

За таких підстав суд вважає доведеним у засіданні те, що ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, а тому його дії за ч.3 ст.407 КК України кваліфіковані правильно.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом роз`яснено, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ч.5 ст.474 КПК України, а також розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Таким чином, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст.ст.470,472 КПК України, добровільність її укладення, відповідності інтересам суспільства, можливості її виконання та наявності всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Суд враховує обставини, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, тобто: ОСОБА_4 раніше не засуджувався та не був судимим, щиро кається та активне сприяє розкриттю злочину, дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність, добровільно своїми діями оказав допомогу на досудовому розслідуванні і суду у виясненні обставин скоєння кримінального правопорушення, які мають суттєве значення для повного його розкриття, повідомивши про обставини, час та місце скоєння кримінального правопорушення, не перешкоджав слідству, характеризується задовільно, має на утриманні мати похилого віку.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про винуватість покарання за ч.3 ст.407 КК України та на підставі ст.ст.60,69 КК України у виді арешту на гауптвахті строком на два місяці, тобто до покарання, не передбаченого санкцією ч.3 ст.407 КК України, і вважає це доцільним з огляду на наявність декількох обставин, пом`якшуючих покарання, відсутність обставин, обтяжуючих покарання, а також, враховуючи, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Керуючись ч.2 ст.110, ст.ст.188-191,314,315,369,370,371,373,374,468, 469, ст.ст.473-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 16 лютого 2015 року про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №10000005 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України та, на підставі ст.ст. 60,69 КК України, призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16 лютого 2015 року покарання за ч.3 ст.407 КК України у вигляді арешту на гауптвахті строком на два місяці.

Відбуття ОСОБА_4 призначеного покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання та затримання ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.2 ст.60 КПК України військовослужбовець ОСОБА_4 повинен відбувати арешт на гауптвахті, у тому числі можливе відбування цього покарання і на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченому, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його-згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На підставі ч.6 та ч.7 ст.376 КПК України - копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1