В И Р О К Справа №
1-363

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2008 року

23 грудня 2008 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі: головуючого -судді Матвієнка В.М.

при секретері - Павличенко О.А.

з участю прокурора - Савицького І.В.

захисника - ОСОБА_1

представника потерпілого - ОСОБА_2, ОСОБА_3

цивільного відповідача - ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Терни, Лубенського району Полтавської області , українки,
громадянки України, освіта середня,
заміжньої, приватного підприємця, мешканки АДРЕСА_1, раніше не судимої,

у скоєні злочину передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, суд -

В С Т А Н О В И
В:

25.04.2008 року
близько 17 години 50 хвилин ОСОБА_5, керуючи
автомобілем ВАЗ - 21043 НОМЕР_1
належного ОСОБА_4. , який взяла в нього в оренду в усній формі, з його згодою, без доручення рухалась в по вул. Партизанській в
напрямку вул. Української м.Лубни
Полтавської області .

Наближаючись
до рівнозначного перехрестя вул. Партизанська та вул. Українська, здійснюючи маневр повороту праворуч в районі
буд.№6 вул. Української м. Лубни,
ОСОБА_5, грубо порушуючи вимоги ПДР України, проявила неуважність , не
переконавшись в безпеці виконуваного маневру, при виконанні повороту праворуч
на перехресті рухаючись не ближче до правого краю проїжої частини та не надавши
переваги в русі скутеру 'Хонда', який наближався , рухаючись зправа по вул.
Українській під керуванням ОСОБА_6, який
перевозив пасажира ОСОБА_7, виїхала на його смугу руху, створивши при цьому для
нього небезпеку, допустивши з ним зіткнення.

В результаті даної ДШП
ОСОБА_5
заподіяла водію скутера 'Хонда' ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження,
а його пасажиру ОСОБА_7- тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно
судово - медичної експертизи водій скутера ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у
вигляді відкритого внутрішньо - суглобового перелому обох кісток лівої гомілки
( роздроблений через суглобовий перелом проксимального метаепіфізу
великогомілкової кістки зі зміщенням осколків, осколковий перелом
проксимального мета епіфізу малогомілкової кістки зі зміщенням), садна лівої
гомілки, закритої травми живота - ушкодження капсули підшлункової залози з
явищами посттравматичного панкреатиту ,
які згідно висновку судово - медичної
експертизи кваліфікуються, як тяжкі
тілесні ушкодження.

Пасажир
скутера 'Хонда' ОСОБА_7в наслідок даної
ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому медіальної кісточки лівого
скокового суглобу( медіальна кісточка великогомілкової кістки), садна з забитою
раною по передній поверхні лівого колінного суглобу, садна по передній поверхні лівої гомілки в нижній
третині, які згідно судово - медичної експертизи відносяться до тілесних
ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

Згідно висновку судово - автотехнічної
експертизи в даній дорожній обстановці в діях підсудної вбачається грубе
порушення вимог п.п.10.1; 10.5; 16.12 Правил дорожнього руху України, що означають:

П.10.1 Перед
початком руху , перестоюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен
переконатися , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху.

П.10.5 Поворот
необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин
транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а в разі повороту
праворуч слід рухатись ближче до правого краю проїзної частини , крім випадку
виїзду з перехрестя , де організовано круговий рух, де напрямок руху визначено
дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або де рух можливий лише в одному
напрямку.

П.16.12 На
перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу
зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам , що наближаються праворуч.

'Дати дорогу '-
вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух , не
здійснювати будь - який маневр ( за винятком вимоги звільнити займану смугу
руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху , які мають
перевагу , змінити напрямок руху або швидкість.

В умовах даної пригоди технічна
можливість уникнути зіткнення з боку водія ОСОБА_5 полягала у виконанні нею
вимог даних пунктів ПДР , для чого у неї
не було перешкод технічного характеру та в умовах даної пригоди технічна
можливість уникнути зіткнення не залежала від односторонніх дій водія ОСОБА_6,
а повністю визначалась діями водія ОСОБА_5, отже , порушуючи вищевказані п.п.
ПДР, дії ОСОБА_5 під час керування ВАЗ 21043 з технічної точки зору знаходились
в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди .

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_5 вину за вищенаведеними обставинами
визнала повністю, підтвердивши суду , що 25.04.2008 року вона керувала
автомобілем ВАЗ 21043 при виїзді на вул. Українська , виконуючи поворот вправо, виїхавши на
зустрічну смугу руху допустила зіткнення зі скутером під керуванням
ОСОБА_6 Даний автомобіль взяла в оренду
за усною домовленністю у ОСОБА_4. при
цьому довіренності , договору оренди
власник автомобіля їй не видавав , договір з нею не укладав, розуміла, що керує
автомобілем неправомірно, у скоєному кається.

Згідно ст.299
КПК України судом за згодою всіх учасників судового засідання суд при
дослідженні фактичних обставин справи обмежився допитом підсудної, потерпілих ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7пояснення яких відповідають дійсним обставинам скоєного.

Допитаний
судовому засіданні цивільній відповідач ОСОБА_4. позовні вимоги в частині
відшкодування матеріальної шкоди визнав
частково, в частині відшкодування моральної шкоди не визнав так як ДШП скоєно
тільки з вини ОСОБА_5 Належний йому автомобіль передав у керування ОСОБА_5 за
усною домовленістю, ніяких правових документів на керування автомобілем не
оформляв, довіряючи їй як особі, яка має великий досвід водія.

Кваліфікація дій
ОСОБА_5, що виразились у порушенні
правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що
спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, потерпілій ОСОБА_7
тілесні ушкодження середньої тяжкості за ст. 286 ч.2 КК України своє
підтвердження у судовому засіданні знайшла, вина підсудної з урахуванням
досліджених обставин та добутих доказів суд
вважає встановленою і доведеною, підсудною визнана.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд
враховує , що вона раніш не судима, вину
визнала повністю, у скоєному кається, її
позитивні характеристики і визнає
обставиною, що пом'якшує її відповідальність.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину,
ступінь вини підсудної, її особу, тяжкі наслідки ДШП ОСОБА_5 повинна нести
покарання у вигляді позбавлення волі з

позбавленням права керування транспортними засобами. При
цьому суд також взяв до уваги те що ОСОБА_5 вже немає наміру керувати
транспортними засобами, що нею підтверджено у судовому засіданні.

Однак,
враховуючи те що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності,
її каяття, позитивні характеристики, що
злочин скоєно з необережності, думку
прокурора, потерпілих не застосовувати до підсудної покарання пов'язане з позбавленням волі, вищезгадані обставини, можливість її
виправлення без ізоляції від суспільства суд вважає можливим звільнити її від
відбування основного виду покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК
України.

Згідно медичних довідок ОСОБА_5
здорова, працездатна, у примусовому лікуванні від алкоголізму , наркоманії не
потребує.

Позовні вимоги
ОСОБА_6 щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягають
задоволенню частково виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода , завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій
підставі (праві власності) володіє транспортним засобом.

Як встановлено судом ОСОБА_5 на час скоєння злочину (ДШП)
не мала ніяких правових підстав на
користування транспортним засобом - автомобілем ВАЗ - 21043, що нею було
підтверджено у судовому засіданні.

Власником даного автомобіля являвся і являється ОСОБА_4.,
який добровільно, безпідставно , всупереч вимогам діючого законодавства , за
усною домовленістю передав цей транспортний засіб у користування ОСОБА_5 без оформлення будь - яких документів . На
час скоєння ДШП ОСОБА_5, неправомірно володіла цим автомобілем, власником якого
був ОСОБА_4., який і повинен згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України відшкодовувати
матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 в розмірі - 3711грн. 68 коп. В стягнення
витрат з ОСОБА_5 в розмірі - 1500 грн.
пов'язаних з наданням правової допомоги
представнику потерпілого слід відмовити так як нормами КПК України не
передбачено відшкодування цих витрат .

Згідно ч.2 п.1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її
завдала якщо шкода завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії
джерела підвищеної небезпеки .

Потерпілий ОСОБА_6 зазнав каліцтва, отримав 2 групу інвалідності в результаті дії джерела підвищеної небезпеки,
скоєння ДШП з вини ОСОБА_5 на автомобілі , яким вона керувала без будь яких
правових підстав, власником якого був
ОСОБА_4.

Враховуючи те що ОСОБА_4. , являючись власником джерела
підвищеної небезпеки (автомобіля ВАЗ 21043) добровільно, безпідставно ,
всупереч вимогам діючого законодавства , за усною домовленістю передав цей
транспортний засіб у користування ОСОБА_5
без оформлення будь - яких документів, що шкода ОСОБА_6 завдано
каліцтвом, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, що на час скоєння ДШП
ОСОБА_5 неправомірно володіла цим автомобілем, вимоги ч.2 п.1 ст. 1167 ЦК
України суд прийшов до висновку, що моральну шкоду повинен також відшкодовувати
тільки ОСОБА_4., як власник джерела підвищеної небезпеки . При цьому суд також
взяв до уваги те що встановити ступінь вини у заподіяні шкоди ОСОБА_5 та
ОСОБА_4. в кримінальному процесі неможливо, на що вказав у своїй позовній заяві
і сам позивач.

Факт спричинення моральної шкоди в результаті ДШП ОСОБА_6
мав місце так як він переніс і переносить фізичний біль від отриманих травм,
постійно перебуває на лікуванні, отримав 2 - у групу інвалідності, мав моральні
та психічні страждання, порушено його нормальний ритм життя, погіршився стан
здоров'я.

При визначенні
розміру моральної шкоди суд взяв до уваги характер, тривалість моральних та
психічних страждань потерпілого ОСОБА_6, тяжкість наслідків від отриманих
травм, ступінь вини заподіювача, його матеріальний стан і оцінює в розмірі
-20000 грн.

У
стягненні з підсудної витрат, пов'язаних
з проведенням експертизи необхідно відмовити так як експертиза проведена
державною установою і якій в установленому

законом порядку на це виділяються кошти з бюджету
держави.

Керуючись ст.323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винною у
скоєні злочину передбаченого ст. 286 ч.2 КК України - 3 (трьох) років
позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними
засобами строком 2 роки.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_5
звільнити від відбування основного виду покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 2 роки.

У відповідності
з ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_5
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи, періодично з'являтися на реєстрацію до цих органів.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_5 до набрання вироком чинності залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 - 3711грн. 68 коп.
матеріальної шкоди, 20000 грн. моральної шкоди (а.с.68),

Речовий доказ,
що зберігається під зберігальною розпискою у ОСОБА_4.- автомобіль ВАЗ - 21043 НОМЕР_1 залишити йому , як власнику.( а.с. 88)

Речовий доказ,
що зберігається на території штрафмайданчика
Лубенського МВ скутер 'Хонда' повернути ОСОБА_6, як власнику. (а.с.86).

Вирок може бути оскаржено до апеляційного
суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Лубенського міськрайонного суду:
В.М. Матвієнко.