В И Р О К
іменем України
06 січня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

13.04.2004, вироком Оболонського районного суду м. Києва, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в:
06.11.2014, близько 14 год. 10 хв., у ОСОБА_4 , який перебував в примішенні магазину «Рошен», який належить ДП «Ізюмінка», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тимошенка, 14-а, виник умисел направлений на викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 таємно, шляхом вільного доступу, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв п`ять шоколадок «Рошен», загальною вартістю 61 (шістдесят одна) гривня 80 коп., та поклав до себе в пакет, після чого останній пройшов повз лінію кас та направився до виходу з магазину. Однак, коли працівник магазину, який побачив протиправні дії ОСОБА_4 , намагався його затримати та запропонував повернути викрадений товар, останній вирвався, та діючи відкрито, з місця злочину втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд. Однак, через деякий час, був затриманий працівниками магазину, які в подальшому викликали працівників міліції.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи викладені у вироці вище, зокрема пояснив, що 06.11.2014, близько 14 год. 10 хв., він перебував в магазині «Рошен», що по вул. Тимошенка, 14-а, в м. Києві де викрав п`ять шоколадок з якими хотів вийти з магазину, але його помітили працівники вказаного магазину та намагались його зупинити, однак він вирвався і втік, а в подальшому після продажу шоколаду, був затриманий працівниками магазину, які в свою чергу викликали міліцію.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, доведена.

Дії ОСОБА_4 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинені повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, що обвинувачений за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працює.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати покарання ОСОБА_4 , у виді позбавлення волі, але, з урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання та вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік. Зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись на реєстрацію в орган кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1