Дата документу Справа № 335/7253/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 335/7253/15-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11сс/778/679/15 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 06 серпня 2015року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2015 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мелітополь Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

підозрюваний ОСОБА_6 ,

його захисник - адвокат ОСОБА_8 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, тобто у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , працюючи директором ТОВ «Племзавод «Атманай», а в подальшому його виконавчим директором, будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, привласнив майно в особливо великих розмірах.

Сума готівкових грошових коштів ТОВ «Племзавод «Атманай», яка надлишково одержана з каси підприємства фізичною особою ОСОБА_6 в якості повернення грошової позики по договору від 01 січня 2011 року та необгрунтовано виведена з обороту підприємства, за період з 01 січня 2011 року по 16 травня 2014 року складає 2 689 401, 31 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, маючи корисливий умисел, спрямований на привласнення чужого майна, у період часу з 01 січня 2011 року по 16 травня 2014 року, діючи умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, привласнив майно належне Товариству в особливо великих розмірах на суму 2 689 401, 31 грн., тобто на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

16 червня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000247 внесені відомості про злочин, передбачений ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 190 КК України.

22 липня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000286 внесені відомості за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст. 190 КК України.

24 липня 2015 року матеріали досудових розслідувань під №0000247 та №0000286 об`єднані за єдиним №0000247.

27 липня 2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

28 липня 2015 року ст. слідчий в ОВС СУ ГУ МВС України в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, необхідність обмеження підозрюваного у свободі пересування у зв`язку з характером злочинної діяльності, що посилюється фактом прямого знайомства між потерпілими та більшістю свідків, його обізнаністю про сторони їх особистого життя, місця їх звичайного перебування та проживання і дає підстави стверджувати, що підозрюваний зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого і, обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слідчий суддя вказав на недоведену прокурором в судовому засіданні недостатність застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним в клопотанні ризикам, у зв`язку з чим, врахувавши тяжкість інкримінованого йому злочину, наявність у нього сім`ї та місця постійного проживання, прийшов до висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з 20.00 год. до 07.00 год. з покладенням певних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність та необгрунтованість ухвали, ненадання судом належної оцінки наявним ризикам, неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного за допомогою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зазначаючи про істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, позицію підозрюваного та його захисника щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваного рішення та обрання найсуворішого запобіжного заходу, перевіривши матеріали провадження, судова колегія прийшла до наступного висновку.

У відповідності до положень ч.1 ст. 404 КПК України, судове рішення слідчого судді переглядається в межах апеляційної скарги.

Слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.
Так, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Відмовляючи у задоволенні відповідного клопотання та, обираючи відносноОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу з посиланням на те, що прокурором не доведена недостатність обранняОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Що стосується даних про особу підозрюваного, то згідно з матеріалами провадження,ОСОБА_6 не судимий, одружений, має неповнолітнього сина 2006 року народження, постійне місце проживання, що вірно враховано слідчим суддею при винесені оскаржуваного рішення.
Підозрюваний з`явився на виклик апеляційного суду. Згідно повідомлення прокурораОСОБА_6 не ухиляється від явки до правоохоронного органу та від проведення слідчих, процесуальних дій.

З наведеного можна зробити висновок, що підстав вважати, що ОСОБА_6 має намір переховуватися від органів досудового слідства та суду не має.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
На думку колегії суддів, з врахуванням даних про особистість підозрюваного, прокурор не довів наявність ризиків, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.
Наявність підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідно до вимог ст. 178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст. 8 КПК України, є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, що повинно враховуватися у сукупності з іншими обставинами.
ОСОБА_6 з січня 2014 року не працює у ТОВ «Племзавод «Атманай», що не оспорюється прокурором, бухгалтерська документація слідчим вилучена, судово-економічна експертиза проведена, що нівелює ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.
Виходячи з викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без зміни.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2015 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою і застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4