Справа № 350/597/15-к
Провадження № 11-кп/779/282/2015
Категорія ст. 289 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської о бласті, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_6 на вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2015 року, згідно якого

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Біленченківка, Гадяцького району Полтавської області, проживає АДРЕСА_1 .

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та правильність кваліфікації дій обвинуваченого вважає, що вирок є незаконним з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить вирок Рожнятівського районного суду від 22.04.2015 року стосовно ОСОБА_7 за ст. 289 ч.1 КК України скасувати з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, згідно якого ОСОБА_7 визнати винним за ст. 289 ч.1 КК України та призначити покарання у межах санкції статті у виді 3 років обмеження волі.

За вироком суду ОСОБА_7 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 117 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1989 гривень.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України

Судом встановлено, що 28 березня 2015 року приблизно о 02 годині, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшовши до будинку по АДРЕСА_2 де побачив біля під`їзду автомобіль ВАЗ -2107 бежевого кольору д.н.з НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_10 . В цей момент в обвинуваченого виник умисел на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом. З цією метою, ОСОБА_7 шляхом підбору ключа відчинив двері зі сторони водія автомобіля, та сів в салон за кермо. Після чого шляхом підбору ключа, обвинувачений, завів двигун автомобіля і поїхав транспортним засобом, яким незаконно заволодів, в центральну частину смт. Рожнятіва , а звідти по вул. Сірка, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ -2106 д.н.з. НОМЕР_2 після чого з місця події втік.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 заперечили проти апеляційної скарги прокурора, та просили вирок суду залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України, тобто є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України, ґрунтується на належно зібраних і досліджених по справі достовірних доказах яким надано правильну правову оцінку.

Прокурор в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції застосовуючи при призначені покарання ОСОБА_7 положення ст. 69 ч.1 КК України та призначаючи покарання нижче нижчої межі, зазначеної в санкції ст. 289 ч.1 КК України за цей злочин, не врахував тяжкості вчиненого злочину та в повній мірі дані про особу обвинуваченого.

Однак, на думку колегії суддів призначаючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання в силу ст. 66, 67 КК України, тобто дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання. Вчинений злочин за ст. 289 ч.1 КК України згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, і судом призначено покарання з врахуванням реальних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

При цьому, як вбачається з вироку судом враховано характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу обвинуваченого який позитивно характеризується по місцю проживання (Т.1 а.с.23), на обліку в кабінетах нарколога та психіатра не перебуває, ( Т.1 а.с. 17,18), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (Т.1 а.с. 22).

Крім цього, судом визнано обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 в силу ст. 66 КК України, повне визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому та сприяння розкриттю злочину, думка потерпілого щодо призначення покарання. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суд оцінивши зібрані докази в сукупності, давши їм належну правову оцінку, врахувавши обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, прийшов до обґрунтованого висновку, щодо можливості застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України та призначив ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі зменшивши розмір штрафу, який визначено як основне покарання за ст.289 ч.1 КК України, оскільки санкції статті альтернативна.

Призначене покарання ОСОБА_7 на думку колегії суддів є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст. 50 КК України тому доцільності в призначенні більш суворого покарання колегія не вбачає.

Отже, доводи апеляційної скарги прокурора з приводу невідповідності призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого в наслідок м`якості спростовуються висновками наведеними у вироку суду першої інстанції, зокрема проханням потерпілого призначити обвинуваченому найбільш м`яку міру покарання ( а.с.31). Питання відшкодування шкоди потерпілим не ставилося.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено апеляційних підстав для скасування вироку суду та постановлення нового, а тому подана апеляційна скарга прокурора з приводу призначення більш суворого покарання є необґрунтованою, а призначене покарання судом першої інстанції відповідає ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого. Крім цього прокурором в апеляційній скарзі не наведено мотивів призначення більш суворого покарання обвинуваченому коли санкція статті передбачає покарання штраф.

Колегія суддів враховує також негативне ставлення обвинуваченого до вчиненого, який засуджує свої неправомірні дії, його молодий вік і, що є сусідами з потерпілим який висловив свою думку щодо покарання .

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а вирок Рожнятівського районного суду Івано Франківської області від 22 квітня 2015 року без змін.

Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 418,419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_6 залишити - без задоволення, вирок Рожнятівського районного суду Івано Франківської області від 22 квітня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_2