СУД
Справа №11-518/2007 року Головуючий
у 1 -й ін-т. Сьоря С.І.
Категорія: ч.2 ст. 156 Доповідач:
УХВАЛА
Іменем України

2007року травня місяця 16 дня Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого-судді Куліша
В.М.

Суддів: Довгаль
С.А., Тараненка Ю.П.

з участю прокурора Гриня
Н.Г.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляціями
помічника прокурора м. Кременчука та засудженого ОСОБА_1. на вирок Крюківського
районного суду м. Кременчука від 19 лютого 2007 року.

Цим вироком засуджений: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, громадянин України, уродженець
та мешканець АДРЕСА_1, з неповною середньою освітою не одружений, не
працюючий, на підставі ст..89 КК України вважається таким, що не має
судимості, -

- За ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 156 КК України на один рік шість місяців
позбавлення волі;

За ч.2 ст. 156 КК України на два роки позбавлення волі. На підставі
ст. 70 КК України
шляхом часткового складання призначених покарань остаточно за
сукупністю злочинів йому призначено два роки два місяці позбавлення волі.

2

За вироком суду ОСОБА_1 засуджений за вчинення розпусних дій стосовно
малолітніх за таких обставин: 21 серпня 2006 року, близько 13-ї години,
ОСОБА_1, маючи умисел на задоволення своїх статевих пристрастей шляхом вчинення
розпусних дій щодо малолітніх, приїхав до м. Кременчука. З цією метою він
зайшов у під'їзд №1 будинку №6/20 по вул., Пролетарській у м. Кременчуці де
зустрів на площадці між першим і другим поверхами малолітню ОСОБА_2, 2002 року
народження. Реалізуючи свій злочинний умисел, він підійшов до неї та став
непристойно торкатися до неї.

У цей же день, близько 14-ї години 40 хвилин, продовжуючи свою злочинну
діяльність, він зайшов за малолітньою потерпілою ОСОБА_3, 1996 року народження
у під'їзд №4 будинку 12-а по вулиці Халаменюка у м. Кременчуці. Наздогнавши її
на третьому поверсі він намагався вчинити стосовно неї розпутні дії, однак не
довів свій злочинний намір так як потерпіла вчинила йому опір, вирвалася від
засудженого та втекла, а ОСОБА_1 тут же на місці затримали громадяни.

В апеляціях: - Прокурор, що приймав участь у розгляді справи в першій
інстанції, просив скасувати вирок районного суду у зв'язку з невідповідністю
призначеного покарання тяжкості вчиненого засудженим злочину, вказуючи, що
ОСОБА_1раніше був неодноразово судимий за подібні злочини, крім того він
незадовільно характеризується.

У поданій апеляції засуджений ОСОБА_1 просив скасувати вирок районного суду
так як вважає, що його вина у вчиненні злочину стосовно ОСОБА_2. не доведено,
крім того під час проведення досудового слідства до нього застосовували
незаконні методи, допитані ж свідки давали неправдиві свідчення. Засуджений
також вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував
його стан здоров'я, що він у цілому характеризується позитивно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянтів на
підтримання поданих ними апеляцій, міркування прокурора Гриня Н.Г. про
залишення апеляції засудженого без задоволення, Перевіривши матеріали справи та
доводи апеляцій,, колегія суддів апеляційного суду не знаходить підстав для їх
задоволення.

Винність ОСОБА_1. у вчиненні злочинів, за які він засуджений, доведена
матеріалами справи, що досліджувалися місцевим судом у судовому засіданні та
докази з якої приведені у вироку.

Так, про непристойні доторкання до тіла з боку засудженого засвідчили під
час досудового слідства та у судовому засіданні малолітні потерпілі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. Зокрема, остання об'єктивно зрозуміла такі дії ОСОБА_1і сприйняла їх як
замах на зґвалтування, та вирвавшись від нього, стала кликати мешканців будинку
на допомогу, завдяки чому засуджений був затриманий на місці вчинення злочину.

Свідчення малолітньої ОСОБА_3підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
показавши, що потерпіла постукала у двері їх квартири та розповіла, що
незнайомий чоловік намагався її зґвалтувати, при цьому вказала на ОСОБА_1, що
спускався східцями, після чого ОСОБА_5

3

.
затримав його та викликав міліцію. Підстав не довіряти таким свідченням у суду
не було, на них не вказав і сам засуджений.

Як на особу, котра вчинила розпусні дії у судовому засіданні прямо вказала
на ОСОБА_1і чотирирічна потерпіла ОСОБА_2. її ж показання підтвердила і
свідокОСОБА_7., засвідчивши, що бачила засудженого біля будинку, як той виходив
із парадного через кілька хвилин, як туди зайшла її внучка ОСОБА_2. Такі
свідчення малолітньої потерпілої та свідка ОСОБА_7 підтверджуються і їх поясненнями
про прикмети зловмисника, що збіглись із зовнішнім виглядом засудженого
ОСОБА_1.

Убачається, що і сам засуджений ОСОБА_1 зразу ж після затримання у своїх
поясненнях детально розповів про вчинення розпусних дій стосовно малолітньої
ОСОБА_2та замаху це зробити стосовно малолітньої ОСОБА_3

Його твердження про те, що такі пояснення дав під примусом працівників
міліції не заслуговують на увагу, на що правильно вказав у вироку місцевий суд.
Так, ці пояснення об'єктивно співпадають з іншими матеріалами справи, та
фактичними обставинами встановленими під час досудового слідства і у суді.

Проведеною перевіркою, прокурором не було встановлено незаконних дій з боку
працівників міліції, у зв'язку з чим по даному факту відмовлено у порушенні
кримінальної справи. Не встановлено незаконних методів ведення слідства і у
судовому засіданні, у тому числі і апеляційної інстанції.

Як підтвердив апеляційному суду ОСОБА_1у нього під час досудового слідства
та у судовому засіданні був захисник - адвокат ОСОБА_4, при цьому вбачається,
що він скористався своїм правом передбаченим ст. 63 Конституції України та
відмовився давати показання як підозрюваний, коли у нього не було захисника та
як обвинувачений, коли йому було пред'явлено обвинувачення з участю захисника.

У той же час із змісту показань у судовому засіданні та поданої апеляції
видно, що його доводи є непереконливими .та суперечливими. За таких обставин,
виходячи із зібраних доказів, колегія суддів апеляційного суду вважає доведеним
вчинення ОСОБА_1 дій спрямованих на вчинення розпусних дій стосовно малолітніх
ОСОБА_2та ОСОБА_3а тому його дії правильно кваліфіковані за відповідними
статтею Кримінального кодексу України.

Правильно призначена засудженому і міра покарання, яка відповідно до вимог
ст..65 КК України є необхідною і достатньою для його виправлення та
попередження нових злочинів., при цьому було враховано і обставини на які
вказував у своїй апеляції засуджений - його стан здоров'я.

Отже підстав для скасування вироку, у тому числі з
мотивів вказаних прокурором, та пом'якшення покарання, як
просив засуджений, апеляційний
суд не вбачає. Убачається, що у своїй апеляції прокурор вказував на наявність у
засудженого судимостей за подібні злочини, однак районний суд правильно не взяв
їх до уваги оскільки на час вчинення ОСОБА_1злочинів ці судимості у
передбаченим законом порядку погашені.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України Колегія суддів
Апеляційного суду Полтавської області, -

4

Ухвалила:

Апеляції помічника прокурора м. Кременчука та засудженого ОСОБА_1залишити
без задоволення а вирок Крюківського районного суду м. Кременчука від 19 лютого
2007 року стосовно нього - без змін.