Справа № 1-43/2007 рік
ВИРОК

ім'ям України

« 16 » березня 2007 року м.
Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого: судді Мовчана О.Г.

при
секретарі Звєрєвої
Е.С.

за участю прокурора Євсюкова
Ф.Б.

потерпілого ОСОБА_1

представника
потерпілого ОСОБА_2

підсудного ОСОБА_3

захисника
підсудного адвоката
ОСОБА_4

підсудного ОСОБА_5

захисника
підсудного адвоката
ОСОБА_6

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, що народився у селі Тополине, Василівського району,
Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня технічна, не
одруженого, працюючого зварювальником на ВЧД-5 Мелітопольського 3/Д Депо,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше судимого:

- 12 квітня 2005 року
Василівським районним судом за ч.1 ст.185 КК України

до одного року
позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з

випробуванням
строком на один рік;

справа
призначена до розгляду за ч.З ст.289 КК України;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, що народився у місті Дніпрорудне, Василівського району,
Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня технічна,
одруженого, працюючого робочим на ЗАТ «ЗЗРК», проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, не судимого;

справа
призначена до розгляду за ч.3 ст.289 КК України;

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2005 року близько 23-00 години в селі
Тополине Василівського району Запорізької області, ОСОБА_5, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_3, який також перебував у
стані алкогольного сп'яніння, знаходячись поблизу кафе «Юлія», розташованого по
вулиці Леніна, діючи навмисно, з корисливих збуджень, маючи умисел, спрямований
на незаконне заволодіння транспортним засобом шляхом отримання

2

ключа
від потерпілого, вивели ОСОБА_1 з
приміщення кафе «Юлія» й, застосовуючи до нього насилля, небезпечне для життя й
здоров'я, яке відобразилося у тому, що ОСОБА_3 кулаком правої руки наніс
ОСОБА_1 удар в обличчя, від отримання якого ОСОБА_1 позадкував. Після цього
ОСОБА_3 наніс правою ногою удар в область грудей ОСОБА_1, а також удар по
спині в область нирок, після чого ОСОБА_1 впав на землю. В цей час ОСОБА_5
наніс ОСОБА_1 два удари ногою в область обличчя, а також удар ногою в область
тулуба ззаду. Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_5 разом стали наносити численні
удари ногами в область голови та тулуба ОСОБА_1

Не отримавши ключа від замку запалювання транспортного засобу, що належав
ОСОБА_1, й продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на заволодіння
транспортним засобом, ОСОБА_3 та ОСОБА_5,
використовуючи іншій транспортний засіб, всупереч волі потерпілого,
відбуксували мотоцикл «Дніпро-11»
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
вартістю 1 000 гривен,
що знаходився у володінні потерпілого ОСОБА_1, до місця проживання ОСОБА_5

В результаті нанесених ударів ОСОБА_5 та ОСОБА_3,
потерпілому ОСОБА_1 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забиття
головного мозку другого ступеню, закритого переламу кісток носа, синців в
області обох очей, лівої ушної раковини, які відносяться до категорії тілесних
ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров'я
понад 21 день, а
також завдано матеріальну шкоду внаслідок протиправного заволодіння
транспортного засобу.

Досудовим слідством дії ОСОБА_3 та ОСОБА_5 кваліфіковані як вчинення
злочину, передбаченого ч.З ст.289 КК України, тобто як незаконне заволодіння
транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з
насильством, небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5, який під час досудового слідства
повністю визнавав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.З ст.289 КК
України, повідомив про невизнання себе винним за висунутим обвинуваченням, пославшись
на фальсифікацію матеріалів справи слідчими під час досудового слідства й
відсутністю умислу на заволодіння транспортним засобом та дій по його
реалізації. ОСОБА_5 повідомив, що до подій, зазначених в обвинуваченні мала
місце дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП)
за участі ОСОБА_5 й ОСОБА_1,
яка сталася з вини останнього. Одразу ж після ДТП, ОСОБА_1 пообіцяв
відшкодувати шкоду, завдану транспортному засобу, що належить ОСОБА_5, проте
своєї обіцянки не виконав, в зв'язку з чим 12 листопада 2005
року ОСОБА_5 під час зустрічі ОСОБА_1, нагадав йому про боргові
зобов'язання. Під час бесіди, ОСОБА_5 відштовхнув від себе ОСОБА_1 наслідок
чого останній перечепився й впав. Після цього, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_1, про
те що забирає його мотоцикл й віддасть після повернення боргу. Використовуючи
автомобіль ОСОБА_7, мотоцикл ОСОБА_1 був відбуксирован до місця проживання
ОСОБА_5

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3, який під час досудового слідства
також повністю визнавав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.З
ст.289 КК України, повідомив про невизнання себе винним за висунутим
обвинуваченням, пославшись на фальсифікацію матеріалів справи слідчими під час
досудового слідства й відсутністю умислу на заволодіння транспортним засобом та

3

дій по його реалізації. ОСОБА_3 повідомив, що 12 листопада 2005 року він був
присутнім під час бесіди між ОСОБА_5
та ОСОБА_1 з приводу відшкодування шкоди заподіяної під час ДТП. Також ОСОБА_3
повідомив, що від поштовху ОСОБА_5, ОСОБА_1 дійсно впав, але інших ударів не він,
не ОСОБА_5 не наносили. З метою допомогти ОСОБА_5 відбуксирувати мотоцикл,
ОСОБА_3 звернувся за допомогою до ОСОБА_7.

Крім того, в судовому засіданні підсудні свої дії спрямовані на заволодіння
транспортним засобом, також поясняли бажанням перешкодити можливості ОСОБА_1 керувати
мотоциклом, оскільки останній знаходився у стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи всі досліджені обставини по справі та оцінивши їх у купі, суд
вважає за потрібне критично віднестись до пояснень підсудних даних у судовому
засіданні в частині відсутності умислу спрямованого на протиправне заволодіння
транспортним засобом з заподіянням тілесних ушкоджень потерпілому, оскільки їх
вина у вчиненні протиправного діяння повністю знайшла своє підтвердження в
досліджених у судовому засіданні й оцінених у купі між собою:

·
протоколі допиту у якості підозрюваного ОСОБА_5,
виконаного друкарським способом з підписом підсудного про обізнаність зі
змістом й відповідності його викладеним обставинам (т.1 а.с.62, 79), в якому
зафіксовані його пояснення про те, що 12
листопада 2005 року
він, зустрівши ОСОБА_1 у кафе, нагадав про борг, а після відмови останнього
його повертати, запропонував вийти на вулицю. Знаходячись на вилиці, ОСОБА_5
знову запропонував ОСОБА_1 повернути борг, проте останній зробив спробу піти,
при цьому спробувавши пошкрябати обличчя ОСОБА_5, в зв'язку з чим, він ОСОБА_5
відштовхнув ОСОБА_1 й один раз правою рукою ударив його в обличчя. Внаслідок
удару ОСОБА_1 відійшов назад і вдарився головою об дерево. ОСОБА_5 повідомив
про те, що забирає мотоцикл до себе додому для того, щоб ОСОБА_1 наступного дня
прийшов до нього побалакати. Згідно пояснень ОСОБА_5, зазначених у
протоколі, ОСОБА_3 допомагав причіпляти мотоцикл під час буксировки;

·
протоколі допиту у якості підозрюваного ОСОБА_3,
виконаного друкарським способом з підписом підсудного про обізнаність зі
змістом й відповідності його викладеним обставинам (т. 1 а.с.68, 95), в якому
зафіксовані його пояснення про те, що 12
листопада 2005 року
він, разом з ОСОБА_5 прийшов до кафе «Юлія». ОСОБА_5, побачивши ОСОБА_1 нагадав
останньому про борг, після чого вони вийшли на вулицю. Знаходячись на вулиці,
ОСОБА_1 став шкрябати обличчя ОСОБА_5,
в зв'язку з чим останній, захищаючись, відштовхнув ОСОБА_1 й наніс йому один
удар кулаком в обличчя. ОСОБА_5 повідомив, що забирає мотоцикл ОСОБА_1 для
того, щоб той наступного дня прийшов до нього додому для вирішення питання про
борг. З метою допомогти, ОСОБА_3 допоміг причепити мотоцикл під час буксировки;

протоколі допиту у якості обвинуваченого ОСОБА_5, виконаного
друкарським способом з підписом підсудного про повне визнання себе

4

винним за обвинуваченням, передбаченим ч.3 ст.289 КК України й обізнаність
зі змістом й відповідності його викладеним обставинам (т.1 а.с.88), в якому
зафіксовані його пояснення про те, що 12
листопада 2005 року
він, зустрівши ОСОБА_1 у
кафе, нагадав про борг, а після відмови останнього його повертати,
запропонував вийти на вулицю. Знаходячись на вилиці, ОСОБА_5 знову запропонував
ОСОБА_1 повернути борг, проте останній зробив спробу піти, при цьому
спробувавши пошкрябати обличчя ОСОБА_5, в зв'язку з чим, він ОСОБА_5
відштовхнув ОСОБА_1 й один раз правою рукою ударив його в обличчя. Внаслідок
удару ОСОБА_1 відійшов назад і вдарився головою об дерево. ОСОБА_5 повідомив
про те, що забирає мотоцикл до себе додому для того, щоб ОСОБА_1 наступного дня
прийшов до нього побалакати. Згідно пояснень ОСОБА_5, зазначених у протоколі,
ОСОБА_3 допомагав причіпляти мотоцикл під час буксировки;

- протоколі допиту у якості обвинуваченого
ОСОБА_3, виконаного друкарським способом з підписом підсудного про повне
визнання себе винним за обвинуваченням, передбаченим ч.3 ст.289 КК України й
обізнаність зі змістом й відповідності його викладеним обставинам (т.1
а.с.106), в якому зафіксовані його пояснення про те, що 12

листопада 2005 року він, разом
з ОСОБА_5 прийшов до кафе «Юлія». ОСОБА_5, побачивши ОСОБА_1 нагадав останньому
про борг, після чого вони вийшли на вулицю. Знаходячись на вулиці, ОСОБА_1 став
шкрябати обличчя ОСОБА_5, в зв'язку з чим останній, захищаючись, відштовхнув
ОСОБА_1 й наніс йому один удар кулаком в обличчя. ОСОБА_5 повідомив, що забирає
мотоцикл ОСОБА_1 для

того, щоб той наступного дня
прийшов до нього додому для вирішення питання про борг. З метою допомогти,
ОСОБА_3 допоміг причепити мотоцикл під час буксировки; поясненнях, даних у судовому засіданні:

- потерпілим ОСОБА_1, який повідомив
суду, що 12 листопада
2005

року він, разом з ОСОБА_8, на
мотоциклі приїхали до кафе «Юлія», в яке також зайшов ОСОБА_5, який перебував у
стані алкогольного сп'яніння й став вимагати повернення боргу. Після того, як
вони вийшли з приміщення кафе, ОСОБА_5 повідомив про намір забрати мотоцикл. В
цей час до них підбіг ОСОБА_3 й наніс

кулаком правої руки удар в обличчя ОСОБА_1, в зв'язку з
чим останній застеріг ОСОБА_3 від втручання у спір, на що той відповів, що
міліція нічого йому не зробить й наніс правою ногою удари у груди і по спині.
Вони впали. В цей час ОСОБА_5 наніс ОСОБА_1 два удари ногою по обличчю й один удар
по тулубу. В зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не відпускав ОСОБА_3, той, разом з
ОСОБА_5, стали
наносити ОСОБА_1, удари ногами по голові й тулубу, при цьому, домовляючись, що
заберуть мотоцикл у якості боргу. ОСОБА_5 вимагав віддати йому ключі від
мотоциклу, проте ОСОБА_1 їх не віддав і через деякий час втратив свідомість.
Отямившись, ОСОБА_1 побачив, що мотоцикл відсутній;

5

·
свідком ОСОБА_9, яка повідомила, що працювала барменом в
кафе «Юлія». 12 листопада
2005 року
вона працювала у кафе й продала підсудним по пляшці пива. Трохи пізніше
приїхали працівники міліції в зв'язку з побиттям ОСОБА_1;

·
свідком ОСОБА_10, який повідомив суду про те, що у нього
є автомобіль Москвич. 12
листопада 2005 року
ОСОБА_5 попросив його відбуксувати до нього додому мотоцикл. Причепивши
мотоцикл, на який сіли ОСОБА_5 та ОСОБА_3, він відбуксирував його до дому
ОСОБА_5;

·
свідком ОСОБА_8, який повідомив суду, що потерпілий
доводиться йому двоюрідним братом, з яким він 12 листопада 2005
року приїхав на мотоциклі до кафе. Після виходу з бару, ОСОБА_5 та ОСОБА_3
стали питати ОСОБА_1 про повернення боргу. Після цього ОСОБА_3 першим наніс
удар ОСОБА_1, ОСОБА_5 також став наносити йому удари руками і ногами по різним
частинам тіла. ОСОБА_5 сказав, що в зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не повертає борг,
вони заберуть мотоцикл. Що відбувалося далі, йому невідомо, оскільки пішов, щоб
не втручатися у події, які відбувалися. Зустрівшись через півгодини з ОСОБА_1,
він побачив, що одяг на ньому був розірваний, й побито обличчя. Разом вони
викликали працівників міліції;

·
свідком ОСОБА_11, який
повідомив суду, що продав ОСОБА_1 мотоцикл. Угода про купівлю-продаж письмово
між ними не укладалася;

оголошених у
судовому засіданні:

·
протоколі усної заяви (повідомлення) про злочин,
зареєстрованої 13 листопада
2005 року, в
якій ОСОБА_1 повідомляє про відібрання у нього мотоцикла (т. 1 а.с. 10);

·
протоколі огляду (т.1 а.с. 17), в якому зафіксовані результати огляду мотоцикла «Дніпро-11»;

·
довідці з Дніпрорудненської міської лікарні, що містить
відомості про перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 13 листопада 2005 року (т.1
а.с.22);

·
висновку експерта №
16 від 05 січня 2006 року (т.1
а.с.29-31), відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено забиття головного мозку
другого ступеню, закритий перелам кісток носу, синці в області обох очей, лівої
ушної раковини, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню
тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров'я понад 21 день. Зазначені
тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок не однократного
ударно-травматичного впливу тупим предметом (предметами) з обмеженою травмуючою
поверхнею. До таких предметів можуть бути віднесені взуті ноги, кулаки та таке
інше. Давнина утворення ушкоджень не суперечить строкам та обставинам,
зазначеним у постанові;

довідці про вартість лікування, відповідно до якої
ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у Дніпрорудненській міській лікарні 17 днів
(т.1.а.с.34);

6

·
протоколі допиту свідка ОСОБА_12 (т.1. а.с.49-50), відповідно до якого, після того, як
ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відійшли від кафе у напрямку будинку клубу, й
ОСОБА_1 спробував взяти за обличчя ОСОБА_5, останній наніс удар кулаком правої
руки по обличчю ОСОБА_1,
від якого він впав. Що відбувалося далі, свідок не бачила, оскільки
залишила місце події;

·
протоколах очних ставок між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (т.1
а.с.107-108), ОСОБА_8
та ОСОБА_5 (т.1 а.с.109), ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (т.1 а.с.110), ОСОБА_8 та ОСОБА_3
(т.1 а.с.111), ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (т.1 а.с.112-113), в яких зазначені особи
підтвердили свої пояснення дані під час досудового слідства;

- інших
матеріалах справи.

Знаходячи обвинувачення доведеним, суд вважає, що
органами, які проводили досудове слідство та здійснювали підтримку державного
обвинувачення, дії ОСОБА_5 та ОСОБА_3 вірно кваліфіковані як вчинення злочину,
передбаченого ч.З ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним
засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством,
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого.

Речові докази по
справі:

- мотоцикл
«Дніпро-11» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1
а.с.18), що переданий на відповідальне збереження ОСОБА_1 (т.1 а.с.19), суд,
відповідно до положень ст.81 КПК України, вважає за потрібне залишити в
розпорядження володільця ОСОБА_1

Цивільний позов, заявлений по справі прокурором Василівського району в
інтересах Дніпрорудненської міської лікарні у сумі 634 грн. 21 коп. (т.1
а.с.152), підтверджується матеріалами справи, в зв'язку з чим підлягає
задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення суми позову в солідарному
порядку з підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Цивільний позов, заявлений по справі ОСОБА_1 до ОСОБА_5 й ОСОБА_3 у сумі 15846 грн. 53 коп., що
складається з 5846 грн. 53 коп.
матеріальної шкоди та 10000
грн. моральної шкоди, й обґрунтовується як:

1014 грн. 97
коп. - витрат
на придбання ліків;

447 грн. 28
коп. - витрат
на підготовку до операції;

1000 грн. -
витрат на проведення операції;

574 грн. -
витрат на придбання страховки;

1600 грн. -
витрат за надання юридичних послуг;

15 грн. -
витрат на проведення судово-медичного освідчення;

406 грн. -
витрат на транспортні послуги;

150 грн. -
на харчування у лікарні;

639 грн. 28
коп. - недоотриманих
коштів до щорічної відпустки;

10000 грн. - моральної шкоди,
завданої в наслідок побиття, тривалого лікування, фізичних та душевних
страждань, обмеженні у пересуванні в наслідок лікування та хворобливого стану,
позбавленні заробітку,

7

суд вважає обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню
(за відрахуванням відшкодованих 1480
грн.) відповідно до положень ст.ст.1190, 1195, 1167 ЦК України, оскільки підтверджується у
повному обсязі матеріалами дослідженими у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному
ОСОБА_5, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом'якшують і
обтяжують покарання. Зокрема, суд враховує
суспільну небезпечність вчиненого злочинного діяння, зухвалість з якою
воно було вчинено, мотив, характер
і ступень тяжкості наслідків, вік підсудного на час вчинення злочину, сімейний стан,
характеристику особи як до так і після вчинення злочину, відсутність
адміністративних та будь-яких
інших правопорушень, вчинення злочину
у стані алкогольного сп'яніння,
що визнається судом обставиною, яка
обтяжує покарання, вчинення
злочину вперше, часткове відшкодування завданого
збитку у сумі 980 грн.,
ставлення потерпілого до можливої
міри покарання, а
саме: наполягання на
призначенні покарання,
пов'язаного лише з позбавленням волі, з урахуванням відсутності підстав для
застосування положень ст.ст.69, 75
КК України, керуючись принципами поняття покарання та мети його призначення, з
метою виправлення підсудного, вважає, що виправлення можливе лише за умови
ізоляції від суспільства. Одночасно зважаючи на вік підсудного, вчинення
злочину уперше та інші обставини по справі, суд вважає що слід призначити
мінімальне покарання відповідно до санкцій вчиненого злочину.

Підстави для звільнення підсудного від додаткового
покарання у вигляді конфіскації майна -
судом не встановлені.

Вирішуючи
питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_3, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що
пом'якшують і обтяжують покарання. Зокрема, суд враховує суспільну
небезпечність вчиненого злочинного діяння, зухвалість з якою воно було вчинено,
мотив, характер і ступень тяжкості наслідків, вік підсудного на час вчинення
злочину, сімейний стан, характеристику особи як до так і після вчинення
злочину, вчинення протиправного діяння під час звільнення від відбуття
покарання призначеного за вироком Василівського районного суду від 12 квітня 2005 року,
вчинення злочину у
стані алкогольного сп'яніння,
що визнається судом обставиною, яка
обтяжує покарання, вчинення
злочину вперше, часткове відшкодування завданого збитку у сумі 500 грн., ставлення
потерпілого до можливої міри покарання,
а саме: наполягання
на призначенні покарання пов'язаного лише з позбавленням
волі, з урахуванням відсутності підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України,
керуючись принципами поняття покарання та мети його призначення, з метою
виправлення підсудного, вважає, що виправлення можливе лише за умови ізоляції
від суспільства. Одночасно зважаючи на вік підсудного, вчинення злочину уперше
та інші обставини по справі, суд
вважає що слід призначити мінімальне покарання відповідно до санкцій вчиненого
злочину.

Підстави для звільнення підсудного від додаткового покарання у вигляді
конфіскації майна - судом не
встановлені.

8

Керуючись ст.ст.124, 129
Конституції України, ст.ст.50-51, 63,
65-67, 69, 75, ч.3 ст.289 КК України, ст.ст.323-324 КПК, суд, -

ПРИСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого
ч.3 ст.289 КК України та призначити йому покарання у вигляді семи років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу, змінити
з підписки про невиїзд на утримання під вартою, взявши під варту із залу суду й
обчислювати відбуття покарання з цього дня, тобто з 16 березня 2007 року.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.З ст.289 КК
України та призначити йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому майна.

Застосовуючи положення ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання до
призначеного покарання, невідбутої частини покарання призначеного за вироком
Василівського районного суду від 12
квітня 2005 року,
ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у вигляді семи років одного місяця
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, змінити
з підписки про невиїзд на утримання під вартою, взявши під варту із залу суду й
обчислювати відбуття покарання з цього дня.

Речові докази по
справі:

- мотоцикл
«Дніпро-11» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1
а.с.18), що переданий на відповідальне збереження ОСОБА_1 (т.1 а.с.19) - залишити в
розпорядженні володільця ОСОБА_1

Стягнути в солідарному порядку з засуджених ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 на користь Дніпрорудненської міської лікарні 634 (шістсот
тридцять чотири) грн. 21
коп.

Стягнути в солідарному порядку з засуджених ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 14366
(чотирнадцять тисяч триста шістдесят шість) грн. 53 коп.

На вирок суду може бути подана апеляція в апеляційний суд Запорізької
області через Василівський районний суд протягом п'ятнадцяти днів з моменту
оголошення чи отримання засудженим, що знаходиться під вартою копії вироку.