Справа № 1- 2/2008 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

31 березня 2008 р.

Міжгірський
районний суд Закарпатської області

в складі : головуючого
судді Гайдур А.Ю.,

при секретарі Царь О.В.,

з участю: прокурора Варга Ю.Ю.,

підсудного ОСОБА_1

та
адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в смт.Міжгір'ї справу про обвинувачення
:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уроджинець с.Н.Студений, Між- гірського району, мешканець
АДРЕСА_1, гр.України, українець, освіта середня спеціальна, одружений, не
судимий, тимчасово непрацюючий,

- у вчиненні ним
злочину, передбаченого ч.2
ст.286 КК України, -

В
С Т А Н О В И В :

Підсудний
ОСОБА_1 14 липня 2007 року приблизно в 23 годині 15 хвилин перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, керуючи
автомобілем «ВАЗ-21013» державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_7 і
яким керував по довіреності на право керувати та розпоряджатись ним, рухаючись
по автодорозі «Н.Ворота-Колочава-Буштино» в с.Синевир, Міжгірського району в
напрямку смт.Міжгір'я, в районі будинку № 1504, не забезпечив безпеки
дорожнього руху, порушивши вимоги п.п.2.9. «а», 12.1., 12.2., 12.3. Правил
дорожнього руху України, а саме: керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, під
час вибору в установлених межах
безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також
особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та
безпечно керувати ним; у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості
швидкість повинна бути такою, щоб водій мав
змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; у разі
виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний
виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до
зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду
перешкоди, скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які ішли по краю
проїзної частини дороги в попутному напрямку по руху автомобіля, внаслідок чого
ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні
ушкодження , від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в лікарні. Отримані ОСОБА_8
внаслідок наїзду тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого знаходяться в безпосередньому причинному зв'язку.

Висновки
суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочині ґрунтуються
на доказах безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.

Підсудний
ОСОБА_1 під час досудового та судового слідства
свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України визнав
частково, суду показав, що він визнає свою вину в тому, що скоїв наїзд на
потерпілого ОСОБА_8, однак не визнає свою вину в тому, що під час наїзду
був у стані алкогольного сп'яніння,
оскільки випив спиртного після наїзду. Потерпілі стояли на дорозі десь 1-2
метри від обочини. Він їхав зі швидкістю 60 км/год. на ближньому світлі і побачив потерпілих метрів за 20. Він подав
звуковий сигнал, почав гальмувати і хотів їх об'їхати, але цього зробити не
зумів і правою частиною автомобіля наїхав на пішоходів. Зустрічних машин не
було. Гальмівна система та світлові прибори були справні . Він підходив до
потерпілих, але коли стали підходити
люди то він злякався і поїхав з місця пригоди. Потерпілій ОСОБА_9 дав у лікарні
кошти в сумі 2600 грн. Після наїзду випив півпляшки горілки, яка знаходилась в
машині . Того дня був на пікніку із
дружиною. Визнає, що порушив правила керування автомобілем.

Вина
підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину, зазначеного у вироку вище підтверджується слідуючими доказами по справі:

-
показами потерпілої ОСОБА_9, яка показала, що 14 липня 2007 року біля 23
год. йшла із
ОСОБА_8 вверх по обочині дороги в с.Синевир і машина під'їхала ззаду і бампером
правої сторони ударила ОСОБА_8, а її зацепило дзеркало машини. Світла
автомобіля вона небачила, звукового сигналу та звук гальмів не чула. Вони з
ОСОБА_8 йшли в напрямку смт.Міжгір'я.
Має до підсудного претензії майнового законного порядку. Після наїзду її та ОСОБА_8 доставили в
лікарню;

- показами свідка
ОСОБА_10, який показав в суді, що 14.07.2007 р. біля 23 год. він почув звук
гальм машини і удар. Вийшовши на вулицю побачив відкритий капот на машині і
водія, якого запитав, що сталося на що останній відповів, що нічого. Машина
знаходилась з лівої сторони, а потерпілі ОСОБА_9 і ОСОБА_8 з правої. Підсудний
без включених фар поїхав в сторону Міжгір'я ;

- показами свідка ОСОБА_11, який ствердив в
суді, що на місце ДТП попав випадково хвилин через 10 і відвіз на своїй
автомашині потерпілих до Міжгірської ЦРЛ;

- показами свідка ОСОБА_12 та ОСОБА_13
стверджується, що факт наїзду підсудного
на автомобілі на потерпілих мав місце в
с.Синевир на краю проїзної частини дороги правої смуги по руху автомобіля в напрямку смт.Міжгір'я, оскільки на місці
виявлені куски розбитого скла та краски автомобіля і що машина, яка скоїла
наїзд їм була вже відома. На місці ДТП був слід юза коліс, гальмівного сліду
небуло;

– показами свідка ОСОБА_14, яка в судовому засіданні
показала, що 14.07.2007 р. біля
23 год. йшла разом
з ОСОБА_15 по вулиці в с.Синевир, а потерпілі
йшли позаду них. Вона
почула, що два рази стукнуло і хтось
вийшов з машини. Вони повернулися
і побачили, що потерпіла
лежала на обочині. На подвір'ї
було сухо і темно. Звук машини
та фари вона не
чула і не бачила;

– показами свідка
ОСОБА_15 , які він дав під
час досудового слідства
і оголошених в суді вбачається, що 14.07.2007 р. біля 23 год.
він вмісті з
ОСОБА_14 йшли по вулиці
с.Синевир в сторону с.Син.Поляна, а позаду них
йшли потерпілі ОСОБА_8 і ОСОБА_9
Коли вони знаходились в районі
“Товчки” то позаду них їхала
якась автомашина в напрямку йхнього
руху і це він
бачив по світлу фар. Пройшовши метрів 5
він почув свист коліс
і сильний звук удару і потім
побачив, що автомобіль
рухається з правої
сторони на ліву і вдарився
в бетонну споруду. Водій
вийшов з автомобіля і пішов вниз
по дорозі, а він з ОСОБА_10
теж пішов вниз і
побачив ОСОБА_9, яка сиділа на колінах, а потім він знайшов у траві
за обочиною ОСОБА_8, який лежав
і не рухався. Як стався наїзд не бачив, на їх з ОСОБА_10 запитання, водій відповів, що нічого не сталося. Потерпілі йшли
по краю дороги (а.с.84-86);

– протоколом огляду
місця події від 15.07.2007 року з план-схемою до
нього і фототаблицею до нього, згідно з якими
місцем злочину є с.Синевир,
Міжгірського району поблизу будинку
№ 1504, автодорога “Н.Ворота-Колочава-Буштино” (а.с. 5-15);

– протоколом огляду автомобіля від 15.07.2007 р. марки
ВАЗ - 21013 державний номер
НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1
при вчиненні 14.07.2007 р. близько
23 год. 15 хв. ДТП, та який має
механічні пошкодження внаслідок
вказаної
дорожньо-транспортної пригоди
(а.с. 17);

– протоколом
огляду і перевірки технічного
стану транспортного засобу ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_1 під час ДТП і який має
механічні зовнішні
пошкодження, і який є
технічно справний і фототаблицею до нього (а.с. 18-20);

– протоколом огляду
предметів, знайдених на місці ДТП та автомобіля ВАЗ 21013 д/н
НОМЕР_1, яким керував під час ДТП ОСОБА_1, який має
механічні пошкодження
внаслідок ДТП і фототаблицею
до нього (а.с. 32-37);

– протоколом відтворення
обстановки та обставин події
від 22 серпня 2007 року за
участю свідка ОСОБА_1, який показав
та розповів, як він
14.07.2007 р. скоїв ДТП в с.Синевир, схемою та фототаблицею до протоколу (а.с. 95-99).

– Висновками судової
автотехнічної експертизи № 320 від 03.09.2007 р. згідно з якими водій
автомобіля ВАЗ-21013 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1
мав технічну можливість уникнути наїзду
на пішоходів ОСОБА_8 і ОСОБА_9
шляхом застосування своєчасного гальмування з моменту
виникнення йому небезпеки
для руху, з технічної точки
зору причиною даної ДТП
стали дії водія
ОСОБА_1, який перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з моменту виникнення
йому небезпеки для руху
не вжив заходів до
своєчасного гальмування (а.с. 60-66).

– Висновками
судово-медичної експертизи (трупа № 75
від 18.07.2007 р. згідно з якими смерть ОСОБА_8 настала
внаслідок важкої
черепно-мозкової травми, що супроводжувалась переломами
кісток склепіння та основи черепа, субдуральною гематомою,
субарахноїдальним крововиливом, забоєм
речовини головного мозку
у великий потиличний отвір, що і явилось безпосередньою причиною смерті
його. Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих
предметів, якими могли бути виступаючі
частини облицювання автомобіля, що діяли по механізму
удару з наступним наданням
тілу динамічного прискорення з
послідуючим падінням,
ударянням та ковзанням по
підлеглих покривах дороги, ОСОБА_8 міг знаходитись у вертикальному положенні,
повернутий задньобоковою (правою)
поверхнею тіла до травмуючого предмета,
дані тілесні ушкодження
кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що є небезпечними
для життя і знаходяться в прямому
причинному зв'язку з настанням смерті
ОСОБА_8 і вкладаються в час
пригоди (а.с. 42-46).

– Висновками
судово-медичної експертизи № 475
від 03.08.2007 р. потерпілої ОСОБА_9, згідно з якими
у потерпілої мали місце:
ЗЧМТ, струс головного мозку,
забій шийного відділу хребта,
убій плечового суглобу зліва, контузія дистальних відділів лівого плечового
сплетіння, посттравматичний нарез
лівої кінцівки І ступеню і
вищевказані тілесні ушкодження
потягли за собою розлад здоров'я
більше 21 дня і
кваліфікуються як тілесні ушкодження
середнього ступеню тяжкості (а.с. 51-53).

– Протоколом
освідування № 64 від 15.07.2007 р. згідно
з яким, ОСОБА_1 15.07.2007
р. о 2 год. ночі знаходився
в легкій степіні алкогольного сп'яніння (а.с. 21).

– Актом судово-медичного дослідження № 1553 від 26.07.2007 р.
згідно з яким в крові ОСОБА_1 виявлено
етиловий спирт в концентрації
1,08 %, що відповідає середньому ступеню
алкогольного сп'яніння.
Вказаний доказ, а також
пояснення самого ОСОБА_1 від 14.07.2007 р. (а.с. 13-15, 24-26) спростовують
покази підсудного ОСОБА_1, що він
під час скоєння
ДТП не перебував в стані
алкогольного сп'яніння. Такі покази
підсудного суд оцінює критично,
як дані з метою пом'якшити
покарання за вчинений злочин;

– показами спеціаліста судово-автотехнічного експерта ОСОБА_16 даних ним в суді
повністю підтверджується дана
ним судово- автотехнічна експертиза
та недотримання водієм ОСОБА_1
вимог ПДР, що призвело
до скоєння ним ДТП;

– речовими доказами
по справі: автомобіль ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_7,
а підсудний ОСОБА_1 ним володіє
по довіреності , що стверджується копією
свідоцтва про реєстрацію
ТЗ (а.с. 29) та довіреностями ( а.с.
30, 31).

Показами
свідків ОСОБА_17, ОСОБА_18
даних ними в суді
не заслуговують на

увагу, оскільки їм нічого
не відомо про обставини ДТП,
скоєного ОСОБА_1, а також
щодо вживання останнім
спиртних напоїв.

Аналізуючи всі
досліджені в судовому засіданні
докази в їх сукупності, суд злочинні
дії підсудного ОСОБА_1
кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК
України, як дії, які виразились
в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка
керує транспортним засобом,
що спричинили загибель
потерпілого ОСОБА_8 та заподіяли потерпілій ОСОБА_9 середньої
тяжкості тілесні ушкодження
і вина підсудному в цьому
є повністю доведеною.

При
призначенні покарання ОСОБА_1
суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого ним
злочину, який відповідно до п. 4
ст. 12 КК України є тяжким
злочином зі формою вини-необережним, та особу винного,
який раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю
проживання, не працює, має на
утриманні двох малолітніх
дітей.

Обставиною, що обтяжує
покарання підсудного ОСОБА_1
суд визнає вчинення
ним злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Обставин, що пом'якшують покарання
підсудному судом не встановлено.

При
визначенні підсудному ОСОБА_1
виду та міри покарання
суд керується вимогами
ст. 65 КК України. Таким
чином, враховуючи обставини
вчинення злочину, його
ступінь тяжкості, форму
вини винного, його особу,
обставину, що обтяжує покарання,
суд прийшов до висновку, що підсудний ОСОБА_1
представляє собою небезпеку
для суспільства, його виправлення
та перевиховання потребує
негайної ізоляції від суспільства, а тому
призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі, без
позбавлення права керувати транспортними засобами,
оскільки ОСОБА_1 позбавлений
такого права 07.08.2007 р.

Підстав для
застосування ст. 75 чи ст. 69 КК
України суд не вбачає.

Цивільний позов
не заявлений, судові витрати
не зазначені.

При
вирішенні питання в частині
речових доказів суд
керується вимогами ст. 81 КПК України.
Враховуючи, що автомобіль ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 належить ОСОБА_7, що
ОСОБА_1 володіє ним по довіреності то суд
вважає, що вказаний автомобіль
слід залишити за належністю - ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З
А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України і призначити йому
покарання у вигляді 5
(п'ять) років позбавлення
волі без позбавлення
права керувати транспортними засобами.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 у вигляді підписки
про невиїзд змінити
на взяття під варту негайно,
після проголошення вироку. Строк
відбуття покарання ОСОБА_1
рахувати з часу взяття
його під варту.

Цивільного позову
немає, судових витрат немає.

Речові докази
по справі: автомобіль ВАЗ 21013
д/н НОМЕР_1 повернути за належністю ОСОБА_1
і домкрат до автомобіля , інші
речові докази - жіноча
заколка для волосся, уламки
дзеркала частинки
відшарування червоної фарби -знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Закарпатської області протягом 15 діб з
моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк, але з
моменту вручення йому
копії вироку.

Головуючий: /підпис/
А.Ю.Гайдур

ВІРНО:

Суддя Міжгірського райсуду: А.Ю.Гайдур