Справа
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2007 року Великолепетиський районний
суд Херсонської області
головуючого Мамаева В.А.
при секретарі Хатункіній Л.О.
за участю прокурора Зелінка Л.О.
захисника ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Велика Лепетиха кримінальну справу по обвинуваченню: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця с Ульянівка Білопільського району Сумської області, українця,
громадянина України, освіта неповна середня, не
працюючого, не військовозобов'язаного, рішенням Великолепетиського районного
суду Херсонської області від 04.05.2007 р. позбавлений
батьківських прав у відношенні своїх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н., раніше не судимого 12.03.1996
р. Яготинським районним судом Київської області за ст. 140 ч.3 КК
України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 24.09.1999 р.
Кам"янським районним судом Черкаської області за ст. 81 ч.3, ст. 86 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна,
звільнився зі Старобабанівської виправної колонії № 92 по відбуттю
покарання 24.10.2003 року, проживаючого в АДРЕСА_1, в скоєні злочину,
передбаченого ст. 121 ч.1 КК України
близько 22.00 год. ОСОБА_2
в АДРЕСА_2 в ході сварки на грунті раптово виниклих неприязнених відносин
умисно наніс удар ножем, що мав при собі, в область грудної клітки справа ззаду
ОСОБА_5, в результаті чого заподіяв останньому, згідно висновку судово-медичного
експерта № 16/к від 29.01.2007 року, тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для
життя в момент заподіяння, а саме: «рану в області грудної клітки справа,
проникаючу в праву плевральну порожнину, що супроводжувалась
пневмогемотораксом, заподіяна гострим знаряддям, та відноситься до тяжких
тілесних ушкоджень, небезпечних для життя". Підсудний ОСОБА_2 свою вину у
скоєному злочині визнав частково і пояснив суду, що він майже рік співмешкає з
ОСОБА_6 та проживає разом з нею за АДРЕСА_1. 13.01.2007 року ввечері донька його співмешканки - ОСОБА_7 пішла до
знайомих купатись. Коли по телевізору закінчилась передача «Танці на льоду»,
його співмешканка сказала, що піде зустрічати свою доньку. Оскільки вже було
часу ближче до 22 години, він сказав, що піде з нею, бо на вулиці можуть ходити
різні люди, і в нетверезому стані в тому числі. Вони одяглися та пішли за
ОСОБА_7. Коли вони з співмешканкою вже йшли по АДРЕСА_2, не доходячи метрів 100
до перехрестя, він помітив, що їм назустріч хтось іде. Коли вони розминались
незнайомий чоловік зачепив його співмешканку, вдарив її рукою у груди, удар
прийшовся у ліву сторону плеча і грудей, вона похилилась, він машинально
підтримав її, чоловік пішов собі далі, навіть не вибачившись, відійшов метрів
на п'ять. Це йому не сподобалось, він сказав йому вслід на російській мові: «Куда прешь?». А він відповів у
відповідь: «Хто, я пру? Ти, овца...»,
та ще додав нецензурні слова. У цей момент між ним та незнайомцем стала
співмешканка. А незнайомець у цей момент замахнувся у їхню сторону ногою, хотів
ударити. Тоді він відштовхнув від себе співмешканку, щоб мати змогу захищатись.
Незнайомець замахнувся на нього кулаком, і він побачив, що незнайомець щось
зажимає у руці, якою хотів вдарити, подумав може камінь, але самого предмета
він не бачив, не може стверджувати чи був взагалі якийсь предмет. Він миттєво
вихопив з кишені штанів розкладний ніж, який завжди носив з собою для
господарчих цілей, та у відповідь на удар кулаком незнайомця, від якого він ухилився, він лівою рукою наніс йому удар ножем.
Взагалі ніж дістав з метою, так як думав, що чоловік побачить ніж,
злякається і вони розійдуться. Куди саме потрапив ножем точно сказати не може,
ніж він тримав поперед себе, у той момент не думав, що зможе поранити чоловіка.
Після цього схопив співмешканку за руку і вони пішли вгору по вул. Шевченка.
Все тривало 2 -З хвилини. Після сутички з незнайомцем у нього були сумніви чи
дійсно він поранив його
хвилювався, розповів про це співмешканці ОСОБА_6, вона запропонувала піти до міліції все розповісти, але він злякався, оскільки
раніше судимий і йому ніхто не повірить, що він поранив
випадково, захищаючись, по цій же причині спалив свою куртку, викинув ніж. 15.01.2007 року він написав явку з повинною, показав де
куртка, де викинув ніж. Вину у вчиненому злочині визнає частково,
оскільки тілесні ушкодження ОСОБА_5 заподіяв, захищаючись, це була самооборона, бо на той момент він відчував для себе та
співмешканки загрозу, не бажав завдати шкоди
здоров'ю потерпілого. Цивільний позов в частинні стягнення матеріальної шкоди визнав повністю. Цивільний позов в
частині стягнення моральної шкоди не визнав, так
як потерпілий сам винуватий і йому не має за що платити моральну шкоду. Вина
підсудного, крім визнання ним своєї вини, підтверджується:
Показаннями потерпілого ОСОБА_5, який суду пояснив, що наприкінці грудня
2006 року він приїхав на канікули в АДРЕСА_3, проживають його батьки. Вдень
13.01.2007 року він займався оформленням курсової роботи, потім ввечері його мати пішла в гості до куми, старший брат ОСОБА_8 теж
пішов з дому, вдома залишились тільки він та його батько ОСОБА_9
Близько 22 години він сказавши батькові, що піде до центру, теж пішов з дому. Того вечора одягнув майку, чорного светра,
зимову куртку-дублянку коричневого кольору та
джинси світлого кольору. Пройшовши по провулку Суворова, звернув на вулицю Шевченка, пішов вниз по даній вулиці, та побачив, що
назустріч йому хтось іде, присвічуючи ліхтарем чи запальничкою. Потім, коли
відстань між ними стала десь метрів 5, і ті, хто йшли
йому назустріч, ліхтарик вимкнули, він побачив, що то йшли якісь чоловік з жінкою. Жінка була невисокого зросту, чоловікові по
підборіддя, повненька. Вона була одягнена в якусь довгу куртку,
здається, темно-зеленого кольору, з капюшоном, який був одягнений на голову. Обличчя її він не розгледів, бо ніч була темна.
Чоловік був зросту приблизно такого ж як і він,
худорлявий, був одягнений в болоньєву куртку білого кольору та темні штани. Чоловік був без головного убору, обличчя
його теж не розгледів. Ті чоловік та жінка були
йому незнайомі. Того вечора пройшов дощ, на дорозі буди калюжі. Дійшовши до одного місця, де якраз на дорозі були дві калюжі,
вибоїна, які обійти було не можливо, він намагався
обійти їх, і як раз у цей момент чоловік та жінка наблизились до нього, і він
зачепив лівим рукавом своєї куртки жінку, з якою розминався. Вважаючи, що
нікому не завдав ніякої шкоди, пішов далі, пройшов вниз по
вулиці десь три метра. Однак чоловік, який ішов з тією жінкою, крикнув йому вслід на російській мові: «Куда прешь?» та ще додав
щось нецензурною лайкою образливе на адресу його
батьків, У відповідь на це він повернувся до них, запитав: «Що?» У цей момент
жінка стояла між ним та тим чоловіком, який почав робити якісь випади в його сторону, однак жінка йому заважала, говорила йому:
«ОСОБА_2, пішли, ОСОБА_2 перестань"». Чоловік намагався до нього наблизитись, однак жінка стояла між ними,
чоловік говорив на його адресу нецензурні слова, а він
сказав йому: «Ти що, хворий? Іди своєю дорогою...» , зробив два шага уперед, щоб налякати його, битись він не
збирався. Чоловік вів себе агресивно, продовжував
говорити нецензурні слова, казав "Яв тебе сейчас дырок понаделаю", при цьому тримав руки, розведені в сторони.
Чи тримав він щось у руках, сказати не може, бо не звертав на це уваги. Повернувшись від них, стоявши боком чи
спиною, він хотів іти далі, але чоловік зробив різкий
випад у його сторону, тоді він від нього відскочив, витяг руки з кишені і ліву руку витяг у його сторону, щоб чоловік до нього не
наблизився. При цьому сказав, що щось йому зробить,
і що знайде його завтра. Після цього чоловік заспокоївся і почав від нього відходити. Жінка знаходилась ближче до нього, метрів за 5
і щось говорила на його адресу, що саме, не пам'ятає. Потім вони пішли вгору по
вулиці Шевченка, а він вниз. Пройшовши кілька метрів відчув, що по його правому
бокові щось тече гаряче, запустив руку під одяг та відчув рукою, що по тілу тече кров. Зрозумівши, що його чимось поранили
розвернувся та пішов додому. Вдома пішов до ванної
кімнати, де побачив, що права холоша його джинсів повністю у крові, у крові
були також і светр та куртка. Тоді він погукав батька, який, побачивши його
дуже перелякався, викликав швидку допомогу та разом з ним на машині швидкої
допомоги поїхав до лікарні. Спочатку його поклали до хірургічного відділення
В.Лепетиської ЦРЛ, потім перевели до реанімації, а 16.01.2007 року,
оскільки стан здоров'я погіршився, його направили для подальшого лікування до теракального відділення Херсонського обласного
тубдиспансеру, де він перебував до 2.02.2007 року, а зараз продовжує перебувати
на лікуванні в хірургічному відділенні В.Лепетиської ЦРЛ. Цивільний позов
підтримує, збільшує розмір позовних вимог і просить суд стягнути з підсудного
матеріальну шкоду у розмірі 2397,35 грн., яка складається із
медикаменти у Великолепетиській ЦРЛ на суму 296, 35 грн., 1000 грн.
благодійного внеску до Херсонського обласного Фонду милосердя і здоров'я,
витрат на медикаменти у Херсонському обласному тубдиспансері
у розмірі 651 грн., витрат у розмірі 450 грн., які він поніс у зв"язку з пошкодженням його куртки (дубленки), оскільки куртку підсудний пробив ножем, а потім куртку також пошкодили при проведені медико-криміналістичної
експертизи. Також просить стягнути моральну
шкоду яку оцінює у розмірі 5000 грн., оскільки він переніс сильну фізичну біль та страждання, не міг навчатись у
коледжі, до поранення був кандидатом у майстри
спорту по боксу, а після завданої травми не може навіть бігати, нормально
займатися спортом. Через пошкодження здоров'я
обмежений у виборі професій. Також йому заподіяні і душевні страждання, які він зазнав через нанесене йому тілесне ушкодження
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що ввечері 13.01.2007 року вони всією сім'єю перебували вдома. Близько 20 години дружина пішла в гості
до сусідів, старший син ОСОБА_8 з товаришем пішов в центр відпочивати,
а молодший син ОСОБА_5 працював на комп'ютері, друкував курсову роботу в коледж. Після 21 години ОСОБА_5 поросився у нього
піти пройтися по центру, одягнувся та пішов, це було
близько 21.30 год. Хвилин через десять після цього він почув, що його гукає ОСОБА_5, подумав, що він щось забув,
та гукає його з порогу. Вийшов на поріг будинку, сина там не побачив,
помітив на підлозі в будинку кров, пішов до ванни і побачив там сина ОСОБА_5. Він уже зняв із себе куртку, хотів
зняти штани, але не зміг, бо йому стало погано. Одяг сина був у крові: куртка,
светр, джинси. Він зняв із сина светр, майку, які були в крові, та побачив на спині справа, ближче набік, поріз, з якого йшла
кров. Він здогадався, що сина хтось підрізав,
запитав у нього, що трапилось. ОСОБА_5 відповів: «Не знаю». Він був у шоковому стані, говорив, що не треба викликати
швидку допомогу, що йому не дуже болить, і що все пройде. Він
затиснув рану синові рушником та відразу викликав швидку допомогу, яка приїхала хвилин за 15, пішов до сусідів та забрав дружину.
Поки чекали приїзду швидкої допомоги, він замочив одяг
сина, у ванні, бо весь одяг був у крові, а потім дружина той одяг випрала. Коли сина забрали до Великолепетиської ЦРЛ на автомобілі
швидкої допомоги, він поїхав разом з ним. В
лікарні син спочатку перебував у хірургічному відділенні, а потім був переведений до реанімаційного відділення, та в
післяобідній час 16.01.2007 року за направленням
з нашої лікарні відвезли сина на лікування до теракального відділення обласного
тубдиспансера. Особисто йому син розповів, що того вечора, 13.01.2007 року,
коли він ішов по вулиці Шевченка, то йому назустріч ішли чоловік і жінка. Він
обминав калюжу та випадково зачепив рукавом жінку, а її супутник
став на нього кричати, говорив нецензурні слова, сказав, що зараз «поштопає його», після чого штовхнув його, та вони пішли вгору по
вулиці, а син пішов вниз. Але син відчув щось
липке у кишені, де тримав руку, коли витягнув праву руку з кишені куртки, то
побачив, що вона в крові, та відразу ж повернувся додому.
Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що ввечері 13.01.2007 року вона, її
співмешканець ОСОБА_2, її мати ОСОБА_10 та її сестра ОСОБА_11 перебували вдома.
її донька ОСОБА_7 ввечері того дня пішла до
знайомих, які проживають по АДРЕСА_2, щоб
скупатись, бо їй треба було в понеділок їхати на навчання до технікуму. Вони домовились, що коли закінчиться по
телевізору передача «Танці на льоду», вона та її
співмешканець Володимира підуть та заберуть доньку додому. Тож, коли по телевізору закінчилась вказана передача, вона з ОСОБА_2
відразу вирушили за її донькою. Вона мала при собі ліхтар денного освітлення,
яким освітлювала дорогу, коли вони звернули з вулиці Чапаева та йшли по вулиці Шевченка, то
побачили вдалині, що їм на зустріч хтось ішов. Та людина була досить високою. Вона спочатку подумала, що то її донька, бо
вона теж високого зросту, до людини вони не
обзивались, бо дочка зазвичай сама до них підходить. її рука заморилась тримати ліхтар, вона його виключила і поклала в кишеню
куртки, у якій була. ОСОБА_2 був одягнений у болоньєву куртку білого кольору.
Вони йшли та розмовляли між собою, їх неможливо було не
помітити на дорозі. Коли та людина, що йшла їм назустріч, наблизилась, то вона
побачила, що то був чоловік. Вона з ОСОБА_2 йшли по своїй правій стороні дороги дорозі, той чоловік ішов по середині
дороги. Того вечора погода була сира, але калюж на дорозі не було, вона була у
замшевих чобітках, і коли вони вже повернулись додому, то чобітки мокрими не були.
Коли той чоловік, що йшов їм назустріч, розминався з ними, то до нього була ближче вона, а ОСОБА_2 ішов від неї по праву
руку, тобто, ближче до тротуару. Це було недалеко
від перехрестя вулиці Шевченка та провулку Суворова. І в той момент, коли вони розминались, вона відчула удар
в груди, вскрикнула, ОСОБА_2 сказав чоловіку на
російській мові: «Куда ты
прешь?». У відповідь незнайомець сказав у їхню адресу: «Хто прет, а ну иди сюда
овца» та ще додав щось нецензурною лайкою, розвернувся та почав іти до них. ОСОБА_2 теж відповів йому у
відповідь. Не бажаючи, щоб виник конфлікт, вона почала говорити: «ОСОБА_2, пішли», та стала між ним та незнайомцем, спиною до
незнайомця, він підійшов збоку, замахнувшись на неї
рукою. ОСОБА_2 та незнайомець продовжували лаятись, що вони конкретно говорили
один одному, точно сказати не може, бо має проблеми зі слухом. Раптом ОСОБА_2 відштовхнув її від себе, і вона побачила,
що незнайомець став у бойову стійку та почав
розмахувати ногами та руками до ОСОБА_2, а той стояв і ухилявся. Вона почала
кричати, щоб вони припинили, закрила очі руками, тому що трапилось далі і як
припинилась сварка між її співмешканцем ОСОБА_2 та незнайомцем сказати не може,
все тривало 4-5 хвилин. Вона
сказала незнайомцю: «Ну що, отримав?», так сказала, тому, що він заспокоївся, перестав битись і вона подумала, що ОСОБА_2 його
вдарив і він заспокоївся. ОСОБА_2 схопив
її за руку, та вони пішли вгору по вул. Шевченка, а незнайомець ішов вслід за
ними. Вона подумала, що він женеться
за ними, але потім він кудись подівся. ОСОБА_2 йшов поруч неї неспокійний, його трусило, потім він
сказав їй, що підрізав того незнайомця ножем, захищаючись від нього у бійці. Говорив, що, мабуть, серйозно його
поранив, хоча не хотів цього, а
вийшло це випадково, у ході бійки. Коли ОСОБА_2 повідомив їй про те, що
підрізав людину, вона сказала йому,
що треба йти в міліцію та все розповісти, але він відповів, що у нього судимість, йому ніхто не повірить, тому до
міліції йти не захотів. Куди після цього ОСОБА_2 подів той ніж, яким від вдарив незнайомця, він їй не
розповідав. Про те, що ОСОБА_2
носить з собою ніж не знала, коли він ходив на роботу вона йому на обід клала
сало, хліб, їх не нарізала.
Наступного дня вранці приїхали працівники міліції та забрали ОСОБА_2, але потім, коли вони йшли з матір'ю до міліції, по
вулиці Чапаева зупинився службовий міліцейський
автомобіль, з якого вийшов ОСОБА_2, сказав, що його возили в лікарню показувати потерпілому, та потерпілий його не
впізнав, вона сказала, що потерпілий його не впізнав, бо він був у чорній куртці, в якій він на вид здається худим, а
якби був у білій куртці, то
потерпілий би його впізнав. Тому ОСОБА_2 наступного дня спалив у них вдома у
пічці ту білу куртку, у якій був
ввечері 13.01.2007 року. Спиртне ні вона, ні ОСОБА_2 13.01.2007 року не вживали, ОСОБА_2 цілий день ходив на роботу.
ОСОБА_2 не казав В.О., потерпілому, що наробить у ньому дірок.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що після порання її син ОСОБА_5 знаходився у дуже тяжкому стані, не міг самостійно
ходити, довгий час знаходився на лікування, одразу у
Великолепетиській ЦРЛ з 13.01.2007 р. по 16.01.2007р., потім з 16.01.2007р. по 04.02.2007 року в теракальному відділенні Херсонського
обласного тубдиспансера, потім з 05.02.2007 р. по 15.02.2007 року у Великолепетиській ЦРЛ. На лікування
витратили 2397,35 грн., із них 1000 грн. заплатили
благодійний внесок до Херсонського обласного Фонду милосердя і здоров'я. На даний час стан здоров'я сина погіршився, не може
переносити навантаження, позбавлений можливості займатися спортом.
Свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що ОСОБА_2 15.01.2007 року забирали до Великолепетиського РВ УМВС для дачі пояснень. Про те, хто
наніс поранення ОСОБА_5 ще не було відомо. Тому ОСОБА_2 написав явку з
повинною, яка була прийнята В.Лепетиським РВ УМВС.
Також вина підсудного ОСОБА_2 підтверджується: протоколом огляду місця
події від 14.01.2007 року в домоволодінні ОСОБА_12 в АДРЕСА_3 в ході якого вилучений одяг потерпілого ОСОБА_5, в якому
він перебував ввечері 13.01.2007 року в момент
заподіяння йому тілесних ушкоджень, а саме: куртка чоловіча
зимова коричневого кольору та светр чоловічий чорного кольору, свіжовипрані, у мокрому стані ( а.с. 9-10 );
речовими доказами - одягом потерпілого ОСОБА_5,
у якому він перебував ввечері 13.01.2007 року, а саме: куртка чоловіча зимова коричневого кольору та светр чоловічий
чорного кольору ( а.с. 12 ); протоколом огляду місця події від 16.01.2007 року, в ході якого при огляді домоволодіння
ОСОБА_6 в смт. Велика Лепетиха
Херсонської області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_2 вилучений
складаний ніж, яким ОСОБА_2, заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_5 ввечері 13.01.2007 року, та металеві залишки, а
саме: 2 елементи застібки «блискавка» і заклепка від куртки білого кольору, у якій обвинувачений ОСОБА_2
перебував у день вчинення злочину, та яку знищив шляхом спалювання в
домоволодінні ОСОБА_6, та
до даного протоколу ( а.с. 23-24, 26-29 ); явкою з повинною ОСОБА_2 ( а.с. 17-18 ); протоколом відтворення обстановки та обставин події з
підозрюваним ОСОБА_2 та фототаблицею
до нього ( а.с. 78-79, 80-86 ); довідкою з Великолепетиської ЦРЛ та копією
медичної карти № 115 стаціонарного хворого ОСОБА_5 про тілесні ушкодження,
заподіяні потерпілому ОСОБА_5 ( а.с. 5-6 ); висновком судово-медичного експерта
№ 16/к від 29.01.2007 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя»( а.с. 103-104);
висновком експерта № 14-МК від 07.02.2007 року (медико-криміналістична
експертиза), згідно якого при експертизі куртки, джемпера потерпілого ОСОБА_5
виявлено по одному пошкодженню, які є колото-різаними і виникли від дії
колючо-ріжучого предмета типу клинка ножа. Заподіяння пошкоджень куртки,
джемпера клинком наданого на експертизу ножа, який був вилучений 16.01.2007
року при огляді домоволодіння ОСОБА_6 за місцем проживання ОСОБА_2 в АДРЕСА_1,
не виключається ( а.с. 114-121 ); протоколом очної ставки між потерпілим
ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_6 ( а.с. 123-125 ); речовими доказами -металевими
залишками, а саме: 2 елементами застібки «блискавка» і заклепкою від куртки
білого кольору, у якій обвинувачений ОСОБА_2 перебував у день вчинення злочину,
та складаним кишеньковим ножем, яким ОСОБА_2, заподіяв тілесні ушкодження
ОСОБА_5, вилученими 16.01.2007 року при огляді домоволодіння ОСОБА_6 в смт
Велика Лепетиха Херсонської області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_2
( а.с. 138 ); протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим
ОСОБА_2 ( а.с. 140-142).
Суд критично
відноситься до показань підсудного ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6 про те, що
потерпілий ОСОБА_5 наносив у сторону ОСОБА_2 удари ногами та руками, так як
підсудний ОСОБА_2 не отримав жодного тілесного ушкодження, хоча потерпілий є
кандидатом у майстри спорту по боксу і у разі застосування до підсудного сили
останній напевне б отримав тілесні ушкодження, а свідок ОСОБА_6 є співмешканкою
підсудного. Суд критично відноситься і до показань підсудного ОСОБА_2 щодо його
уяви про можливе находження в руці потерпілого якогось предмету, а також що
його життю загрожувала небезпека і наносячи удар ножем потерпілому він діяв у
стані необхідної оборони, оскільки вказані обставини не підтверджуються
матеріалами справи, навпаки підсудний сам вів себе агресивно по відношенню до
потерпілого і свідок ОСОБА_6, ставши між підсудним та потерпілим, просила
підсудного "ОСОБА_2 пішли, ОСОБА_2
перестань.". Коли ж потерпілий розвернувся і хотів піти підсудний наніс йому
удар ножем ззаду, що підтверджується локалізацією тілесного ушкодження. Тому
суд кладе в основу вироку показання потерпілого.
Дії підсудного ОСОБА_2
необхідно кваліфікувати за ст. 121 ч.1 КК України, як умисне тяжке тілесне
ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент
заподіяння, так він умисно наніс удар ножем, що мав при собі, в область грудної
клітки справа ззаду ОСОБА_5, в результаті чого заподіяв йому, згідно висновку
судово-медичного експерта № 16/к від 29.01.2007 року, тяжке тілесне ушкодження,
небезпечне для життя.
покарання підсудному ОСОБА_2 суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину,
щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, які суд відносить до обставин,
що пом'якшують покарання, особу підсудного з даних про яку видно, що він за
місцем проживання характеризується позитивно, рецидив злочину, який суд
відносить до обставини, що обтяжує покарання, вважає, що він повинен нести
покарання в межах санкції ст. 121 ч.1КК України.
ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково. Позивач стверджує, що поніс витрати на
лікування у Великолепетиській ЦРЛ 296, 35 грн., що підтверджуються відповідними
довідками (а.с. 145-146), витрати на лікуванні у теракальному відділенні
Херсонського обласного тубдиспансера у розмірі 651 грн., що підтверджується
довідкою(а.с), 1000 грн. благодійного внеску до Херсонського обласного Фонду
милосердя і здоров'я, що підтверджується квитанціями (а.с.150); витрати у
розмірі 450 грн., які потерпілий поніс у зв"язку з пошкодженням його
куртки. Вартість куртки визначена згідно довідки (а.с. 158), її розмір
підсудним не оспорюється, факт пошкодження підсудним підтверджується
показаннями підсудного та потерпілого, висновком медико-криміналістичної
експертизи № 14-МК (а.с.) та іншими матеріалами справи. Підсудний позовну
вимогу про стягнення матеріальної шкоди у
розмірі 2397, 35 грн. визнав у
повному обсязі, але задоволенню і стягненню відповідно до ст.ст. 22, 1166 ЦК України підлягають лише кошти у розмірі 1397,
35 грн., тобто прямі витрати, які поніс потерпілий на лікування у зв"язку зі скоєним у
відношенні нього злочину та пошкодженням
його здоров'я, а також збитки, які потерпілий поніс у зв"язку з
пошкодженням його майна (куртки).
Задоволенню не підлягають кошти у розмірі 1000 грн., які потерпілий сплатив як благодійний внесок до Херсонського
обласного Фонду милосердя і здоров'я, оскільки
цей платіж був добровільним, а тому не може бути визнаний судом як прямі
витрати потерпілого на лікування.
Позовна вимога про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню у повному розмірі відповідно до ст.
23, 1167-1168 ЦК України, так як у зв"язку з отриманням тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для
життя, потерпілий переніс сильні фізичні болі та страждання, стан здоров'я його
погіршився у зв"язку з чим не міг навчатись у
коледжі, будучи кандидатом у майстри спорту втратив можливість займатися спортом далі, обмежений у виборі подальшої професії за
станом здоров'я. Також моральна шкода полягає і у душевних
стражданнях, які потерпілий зазнав у результаті пошкодження його здоров'я. А тому цивільний позов ОСОБА_5 підлягає
задоволенню частково. Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_2 за ст. 121 ч.1 КК України на п'ять років два місяці позбавлення волі з відбуванням покарання у
кримінально-виконавчій установі. Строк покарання ОСОБА_2
обчислювати з 16 січня 2007 року.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_2 - тримання пів вартою, залишити
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 1397 грн. 35 коп. та моральну шкоду у
розмірі 5000 грн., а всього грошові кошти у
розмірі 6397 (шість тисяч триста дев'яносто сім) гривень 35 коп.
В задоволені іних позовних вимог
Речові докази - 2 елементи застібки «блискавка» і заклепка від куртки
білого кольору; складаний кишеньковий ніж; куртку
чоловічу зимову коричневого кольору та светр чоловічий чорного кольору
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Херсонського обласного бюро судово-медичної
експертизи через УДК по
Херсонській області, МФО
судово-медичної експертизи судові витрати у розмірі 23(двадцять три)
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської
області через Великолепетиський
районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під
вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.