Справ № 1-50/ 2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 січня 2008 р.

Рівненський
районний суд Рівненської області в складі:

головуючого
судді Лопацького В.А.

при
секретарі Іллюк С.Р.

з участю прокурора Ідрісова Р.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця смт.Оржів і зареєстрованого в АДРЕСА_1,
проживаючого в АДРЕСА_2, українця, громадянина України, із середньою освітою,
неодруженого, непрацюючого, неодноразово судимого, останній раз 11 травня 2006
року Костопільським районним судом Рівненської області за ст. 186 ч.З КК
України до 4 років і 1 місяця позбавлення волі,

за ст.395 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,
якому постановою Рівненського районного суду Рівненської області 3 лютого 2006
року було встановлено адміністративний нагляд та ряд обмежень звинувачується в
тому, що він умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно
залишив обране місце проживання в АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав і пояснив, що дійсно він
зареєстрований за місцем проживання свого батька в АДРЕСА_1. Насправді ж, він
проживав у своєї співмешканки ОСОБА_2 в
АДРЕСА_2 з моменту звільнення з місць позбавлення волі. В лютому 2006 року він
посварився зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 і остання вигнала його з дому.
Оскільки йому не було де проживати, а до батька іти було соромно то він
проживав періодично або в підвалах або у своїх друзів в Костопільському районі.
Після встановлення адміністративного нагляду йому ніхто не пояснював де він має
жити і яке місце проживання не має права залишати. В постанові про встановлення
адміністративного нагляду цього також не було вказано. З ОСОБА_2 він проживав
разом, поскільки в них є спільний син.

Свідок
ОСОБА_3 пояснив, що підсудний є його
рідним братом. Після звільнення з місць позбавлення волі брат проживав у своєї
співмешканки ОСОБА_2, хоча зареєструвався за місцем проживання їх батька в
АДРЕСА_1. Фактично ж він за даною адресою не проживав ні одного дня, а жив у
співмешканки по АДРЕСА_2. В будинку по АДРЕСА_1 він з'являвся періодично з метою провідати батька.
Ніяких особистих речей в будинку батька він не зберігав.

Свідок
ОСОБА_4 дав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_3.

Свідки
ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що в їх обов”язки як
працівників міліції, входило контролювати місце проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_1.
Під час проведення профілактичних заходів було встановлено, що ОСОБА_1 за даною
адресою не проживає, його речей в будинку не має і, за словами родичів, він
проживає по АДРЕСА_2 у ОСОБА_2 За цією адресою вони теж його бачили не часто. В
кінці лютого 2006 року їм стало відомо, що ОСОБА_1 вчинив злочин на території
Костопільського району.

Відповідно
до постанови Рівненського районного суду від 3 лютого 2006 року ОСОБА_1 як
особі, що звільнилася з місць позбавлення волі, було встановлено адміністративний
нагляд та ряд обмежень, серед яких заборонено виходити з будинку з 23 год. 00
хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня. В цій постанові не вказано за якою
адресою знаходиться даний будинок. В анкетних даних цієї постанови вказано
місце реєстрації ОСОБА_1, а не проживання, оскільки, як встановлено в ході
судового слідства, проживав він в АДРЕСА_2.

Дослідивши
зібрані по справі докази, заслухавши покази підсудного та свідків суд приходить
до висновку, що його дії органами досудового слідства кваліфіковані за ст.395
КК України не вірно, а вина його у вчиненні даного злочину не доведена. Такий
висновок суду ґрунтується на тому, що підсудному ОСОБА_1 при встановленні
адміністративного нагляду не було визначено яка адреса є його місцем проживання
і яку відповідно він не має права залишати. Виходячи з матеріалів справи за
адресою АДРЕСА_1 він не проживав на момент встановлення адміністративного
нагляду і після встановлення, і не міг таким чином самовільно залишити вказане
місце проживання. Як вбачається з аркушів справи 21, 24, 25, 26, 27 в рапортах
працівників міліції, які контролювали дотримання ОСОБА_1. обмежень
адміннагляду, вказана адреса його проживання АДРЕСА_2. Зі слів свідка ОСОБА_2
та підсудного в лютому 2006 року між ОСОБА_2 та підсудним виникла сварка в результаті
якої ОСОБА_2 вигнала ОСОБА_1 з дому і не пускала його більше проживати з нею.
Цілком очевидно, що метою залишення місця проживання за адресою АДРЕСА_2
ОСОБА_1. було не ухилення від адміністративного нагляду, а тимчасові неприязні
відносини між ним та ОСОБА_2

При
таких обставинах суд вважає, що за ст.395 КК України ОСОБА_1 слід виправдати,
оскільки вина його у вчиненні даного злочину матеріалами справи не доведена.

На
підставі викладено, керуючись ст.ст.323, 324 КК України, суд

З а с у д и в:

ОСОБА_1
в пред”явленому обвинуваченні за ст..395 КК України визнати не винним і по суду
виправдати.

Запобіжний
захід обраний ОСОБА_1 на досудовому слідстві скасувати.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний
суд протягом п”ятнадцяти діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_1. в
той же строк з моменту одержання копії вироку на руки.

Суддя: