Провадження №1-кс/127/7558/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки станції Безрічній Четинської області РФ, росіянки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , заміжньої, освіта середня, раніше не судима, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України лейтенанта юстиції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204 від 23.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Досудовим слідством встановлено, ОСОБА_5 проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді старшого радіотелеграфіста військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат».

Відповідно до Директиви Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06 травня 2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» у строк до 12 травня 2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 повинні були прибути до пункту збору у військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) для подальшого розподілу по військовим частинам Повітряних Сил Збройних Сил України.

Проте, 13 травня 2014 року старший солдат ОСОБА_5 не прибула до пункту збору військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_3 , вчинивши дезертирство, тобто нез`явлення на службу, з метою ухилитись від проходження військової служби.

Старший солдат ОСОБА_5 , знаходячись за межами військової частини НОМЕР_2 проводить час на власний розсуд, не маючи наміру повернутись у військову частину, з метою ухилитись від військової служби, протизаконно припинила виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України.

ОСОБА_5 до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби не повернулася та наміру повертатись не має, крім того, відповідно до виписки з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №187 від 30 грудня 2014 року ОСОБА_5 звільнено з військової служби в Збройних Силах Російської Федерації наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 8 грудня 2014 року №90 по досягненню граничного віку перебування на військову службі та з 30 грудня 2014 року виключена зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та направлена на постановку на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Переховуючись від органів досудового розслідування, старший солдат ОСОБА_5 не вжила жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявила про себе до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд поза межами місця служби та ухиляється від проходження служби, продовжуючи проходження військової служби в лавах Збройних Сил Російської Федерації.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді старшого радіотелеграфіста військової частини НОМЕР_1 (яка до 13 травня 2014 року дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 ), 13 травня 2014 року в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вчинила дезертирство, тобто не з`явилась при переведенні на нове місце служби до пункту збору - військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , з метою ухилитись від проходження військової служби в Збройних Силах України, продовжуючи проходити в лавах Збройних Сил Російської Федерації

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України складено 23 липня 2015 року та цього ж дня вручено ОСОБА_7 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків, військовий квитком ОСОБА_6 , витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №187 від 30 грудня 2014 року та іншими матеріалами.

Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_6 .

Так, у ході досудового розслідування отримано достатньо доказів, щодо переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, зокрема ОСОБА_6 продовжила проходити військову службу в АР Криму в лавах Збройних Сил РФ до 30 грудня 2014 року, перебувала на материковій території України 22.11.2014, 27.12.2014, 10.01.2015, 20.02.2015 по даний час не повідомила командування Повітряних Сил Збройних Сил України та не звернулась до правоохоронних органів України, як це передбачено п. 2 ст. 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» про своє прибуття, проживаючи в м. Вінниці.

Крім того, перебуваючи на свободі ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити особову справу чи інші документи щодо проходження військової служби в лавах ЗС РФ, які мають істотне значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженню, з метою повного виключення себе із сфери військово-службових відносин.

Слід також звернути увагу на особливу зухвалість при вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй злочину в умовах сьогодення, що вказує на присутність в останнього відчуття вседозволеності та безкарності, відсутності боязні бути викритим правоохоронними органами.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрювану ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки запобіжний захід цілодобовий домашній арешт забезпечить у подальшому виконання підозрюваним ОСОБА_6 усіх процесуальних рішень та унеможливить спроби останньої перешкоджати законній діяльності органів досудового розслідування.

З урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_6 жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України не забезпечить належну поведінку підозрюваної ОСОБА_6 виконання з нею процесуальних дій та спробам останньої перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, необхідно врахувати суспільну небезпечність діяння, у вчиненні якого підозрівається ОСОБА_6 в період проведення Антитерористичної операції на сході держави та визнання Україною агресії з боку Російської Федерації, незаконну анексію Автономної Республіки Крим.
У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_6 , в умовах сьогодення, з метою унеможливлення його втечі з метою уникнення відповідальності, суспільного осуду, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, вживати дії до знищення доказів його злочинної діяльності, а також те, що запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому слідчий просив клопотання задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_6 не заперечував щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідчий суддя, вислухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання слідчого, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного ОСОБА_8 та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, на час розгляду клопотання підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України обґрунтовані, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором та слідчим при розгляді даного клопотання.
Слідчий суддя враховує, що дій ОСОБА_6 , в умовах сьогодення, їх суспільного осуду, а також враховуючи те, що у зв`язку із тяжкістю вчиненого злочину, підозрювана ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, вживати дії до знищення доказів його злочинної діяльності, тому суд приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване, тому вважає за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом, за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:

-прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, судді, суду на визначений ними час;

-заборонити залишати місце постійного проживання, за адресою АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00год. до 07:00год., без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів, починаючи з 27.07.2015 року.
Встановити строк дії ухвали до 24.09.2015року.
Копію ухвали направити начальнику Вінницький МВ УМВС України у Вінницькій області для виконання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: