Справа № 555/1113/15-к
Номер провадження 1-кп/555/90/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2 ,
з участю прокурораОСОБА_3

обвинуваченого- ОСОБА_4

захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, працюючого трактористом в селянському фермерському господарстві " Поляна", раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України

В С Т А Н О В И В:
23 березня 2015 року, ОСОБА_4 , являючись придатним за станом здоров"я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, всупереч вимогам ст.65 Конституції України, ст.ст. 1,22 Закону України " Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" , Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року , затвердженого Законом України № 113-УІІІ від 15 січня 2015 року" Про затвердження Указу Президента України " Про часткову мобілізацію", з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи 19 березня 2015 року належним чином попередженим про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправлення в команді В № 1670 за спеціальністю мтрільця стрілецького відділення стрілецьких частин, ВОС -100 915-А, без поважних причин не прибув до вказаного районного військового комісаріату, в результаті чого ухилився від призову за мобілізацією.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією .

Під час підготовчих дій до судового розгляду прокурором ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000217, надано суду угоду укладену між ним та підозрюваним про визнання підозрюваним ОСОБА_4 винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному в обвинувальному акті діянні , прокурор і обвинувачений погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 336 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням обов"язків , передбачених п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості

Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до злочинів середньої тяжкості, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ст. 336 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4,5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 травня 2015 року у кримінальному провадженні №0000217, укладену між старшим прокурором прокуратури Березнівського району Рівненської області юристом 2 класу ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000217 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням відповідно до п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України обов"язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально- виконавчої інспекції про зміну місця проживання , роботи або навчання, періодично з"являтися в ці органи для реєстрації.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Березнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1