ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7.05.2007р.
Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Панасюка О.С.

при секретарі Отрошко Н.М.

за участю прокурора Романової Л.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Гайсині справу про обвинувачення

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. нар., уродженця с. Мехнатабад Республіки
Таджикистан, жителя АДРЕСА_1, громадянина України, не працює, із базовою
середньою освітою, одруженого, раніше судимого 26.12.2005р. за ч.1 ст.296 КК
України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, -

Встановив:

23.10.2006р., приблизно о 10 годині в м. Гайсині ОСОБА_1 в будинку ОСОБА_2, схопивши
кухонного ножа, який знаходився на холодильнику в веранді цього будинку,
приставив його до горла потерпілого ОСОБА_2, погрожуючи при цьому
вбивством; захищаючись від протиправних дій ОСОБА_1 потерпілий ОСОБА_2отримав
тілесні ушкодження у виді поверхневих різаних ран долоні правої руки, що згідно
з висновком судово-медичної експертизи № 657 від 7.11.2006р. відносяться до
легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров'я.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину визнав повністю, щиро каявся,
але відмовився давати показання по суті справи.

Окрім визнання вини підсудним, його винуватість у скоєнні злочину
підтверджується такими доказами.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що вранці 23.10.2006р. до нього до дому прийшли
ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_3, з якою вони напередодні вечором відпочивали і вживали
спиртні напої; без будь-яких пояснень ОСОБА_1 витяг ножа і приставив йому до
горла, при цьому погрожуючи, що вб'є, потерпілий відштовхнув його ріку з ножем,
але ОСОБА_1 знову приставив до горла ніж; схопившись за лезо ОСОБА_4 вирвав
ножа з рук ОСОБА_1, порізавши при цьому руку.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні розповіла, що напередодні вони з
ОСОБА_4 та його дружиною відпочивали в кафе, після чого дорогою до дому ОСОБА_4
намагався її зґвалтувати. Повідомивши про це чоловікові ОСОБА_1, вони вранці
23.10.2006р. прийшли до будинку ОСОБА_4; де вона залишилась на вулиці, а
ОСОБА_1 зайшов в веранду; якийсь час між ним та потерпілим була суперечка, але
що там відбувалось вона не бачила і не чула.

Оголошеним в судовому засіданні протоколом допиту свідка ОСОБА_5 про те, що вранці 23.10.2006р. хтось прийшов до будинку, де вона проживає
із дочкою та її чоловіком ОСОБА_2; останній вийшов в веранду і вона почула
крики; вибігши на шум побачила, як незнайомий чоловік приставляв ножа до горла
ОСОБА_4а і погрожував вбити його; ОСОБА_4 вирвав ножа (а.с.38).

2

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 657 від
7.11.2006р., у потерпілого мали місце тілесні ушкодження у виді поверхневих
різаних ран долоні правої руки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень з
короткочасним розладом здоров'я (а.с.35).

Постановою слідчого прокуратури Гайсинського району від 19.01.2007р. про
відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 за фактом замаху на
зґвалтування ОСОБА_3, з якої видно, що ОСОБА_1 мав реальні підстави вважати, що
ОСОБА_4 намагався зґвалтувати його дружину ОСОБА_3 (а.с.99).

За таких обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 129 КК України, як
погрозу вбивством, коли були реальні підстави побоюватися здійснення цієї
погрози.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує, що скоєний ним злочин є
злочином невеликої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України; дані про особу
підсудного, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на
утриманні двоє неповнолітніх дітей; обставини, що пом'якшують покарання, до
яких відповідно до ст.66 КК України суд відносить щире каяття підсудного,
скоєння злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного
аморальною поведінкою потерпілого, примирення підсудного з потерпілим; а також
позицію самого потерпілого, який просив суд не призначати покарання ОСОБА_1,
пов'язане з обмеженням волі, тому навіть попри наявність судимості, суд вважає
за можливе виправлення підсудного і запобігання скоєнню нових злочинів в разі
призначення відповідно до ст.69 КК України більш м'якого виду покарання, ніж
покарання встановлене в санкції ч.1 ст. 129 КК України - штрафу.

Вирішуючи питання про речовий доказ, суд вважає, що чоловічу футболку,
необхідно повернути потерпілому ОСОБА_2, як її законному володільцю, на підставі п.5
ч.1 ст.81 КК України.

Потерпілий ОСОБА_2відмовився від позовних вимог, заявлених у кримінальній
справі, відмова прийнята судом провадження у справі в частині цивільного позову
закрито.

Судових витрат у справі немає.

Керуючись ст. ст. 323-335 КПК України, суд, -

Присудив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 129 КК
України і призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу
в розмірі 600 (шістсот) грн.

Покарання за вироком Гайсинського районного суду від 26.12.2005р. у виді 1
року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік виконувати самостійно, відповідно
до ч.3 ст.72 КК України.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_1 залишити попередній - підписку
про невиїзд.

Речовий доказ - чоловічу футболку синього кольору повернути ОСОБА_2

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб до апеляційного суду Вінницької
області через Гайсинський районний суд.