Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/373/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 368-370 (168, 170, 171) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження №0000080 від 28.07.2014 року за апеляцією прокурора та захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- визнано винним та засуджено за ч.1ст.368 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік без позбавлення спеціальної конфіскації.

Вироком місцевого суду ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що вчинив одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища.

Кримінальне правопорушення вчинено за за наступних обставин.

Будучи старшим лейтенантом внутрішньої служби, ОСОБА_9 , відповідно до п.1 примітки до ст.364, ч.3 ст.18 КК України, п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ст.ст.1-2 Закону України «Про державну службу» є службовою особою. Відповідно до

Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань від 25.12.2003 № 275, він мав повноваження застосовувати заходи заохочення та стягнення, які беруться до уваги при визначенні ступеня виправлення засуджених та при складанні на них характеристик, та інших документів, які надають засудженим права, передбачені ст.ст. 81, 82 КК України, на поліпшення умов тримання.

Однак, ОСОБА_9 займаючи посаду начальника соціально-психологічного відділення №7 відділу соціально-психологічної та виховної роботи ВК №6 УДПтС України в Кіровоградській області, діючи всупереч своїм прямим і загальним обов`язкам, нехтуючи завданнями і функціями органів пенітенціарної служби, з метою незаконного збагачення вирішив умисно вчинити одержання неправомірної вигоди для себе за підготовку документів щодо застосування до засудженого ОСОБА_10 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким для розгляду та прийняття рішення адміністративною комісією Кіровоградської ВК №6.

Приблизно наприкінці червня початку липня 2014 року начальник соціально-психологічного відділення №7 відділу соціально-психологічної та виховної роботи ВК №6 УДПтС України в Кіровоградській області ОСОБА_9 , при зверненні до нього засудженого ОСОБА_10 з приводу підготовки пакету документів для прийняття рішення про застосування до нього пільги, передбаченої ст. 82 КК України, а саме заміни невідбутої частини покарання більш м`якою, для подальшого переведення до одного з виправних центрів Кіровоградської області, право на яке з`явилось у ОСОБА_10 в травні 2014р. вирішив скористатись даною ситуацією і повідомив, що у разі передачі йому грошових коштів у сумі 2000 грн., він підготує та подасть на розгляд адміністративної комісії Кіровоградської ВК №6 для подальшої передачі їх до суду для вирішення питання про заміну ОСОБА_10 невідбутої частини покарання більш м`яким.

Розуміючи ситуацію ОСОБА_10 вимушений був погодитися на вказану незакону пропозицію ОСОБА_9 , з метою убезпечення себе від можливого настання негативних наслідків.

ОСОБА_9 дізнавшись від ОСОБА_10 номер телефону його дружини, сказав щоб ОСОБА_11 зателефонувала йому і домовилась про зустріч з ціллю передачі коштів.

25.07.2014 ОСОБА_9 зустрівшись з ОСОБА_11 біля магазину «Ягідка» по вул. Ушакова в м. Кіровограді, повідомив про своє прохання щодо отримання неправомірної вигоди у сумі 2000 гривень та визначились з датою передачі грошових коштів.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_9 , зустрівшись за попередньою домовленістю близько 16.25 год. 30.07.2014 неподалік магазину «Ягідка» з ОСОБА_11 , відвів її у двір будинку АДРЕСА_2 , де одержав від неї неправомірну вигоду в сумі 2000 гривень за підготовку документів для прийняття рішення про заміну засудженому ОСОБА_10 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Одразу після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_9 був затриманий працівниками УСБУ в Кіровоградській області біля кута будинку № 56 по вул. Яновського у м. Кіровограді.

В апеляціях :

-прокурор просить вирок районного суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки зі спеціальною конфіскацією.

Свої доводи мотивує тим, що судом без достатніх на те підстав, в порушення вимог ст. 374 КПК України, ОСОБА_9 призначено занадто м`яке покарання. Судом визнано обставиною, пом`якшуючою покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. У ході досудового розслідування покази ОСОБА_9 не надавались, під час судового розгляду покази ОСОБА_9 надані в останню чергу. Отже, лише під тягарем незаперечних доказів, досліджених у ході судового розгляду, частково визнані фактичні обставини і жодного каяття в його діях не було.

- захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок районного суду змінити та визнати винним його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України і призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Свої доводи мотивує тим, що ОСОБА_9 кошти ні у кого не вимагав і не просив. ОСОБА_11 сама йому їх запропонувала, він особисто ніяких сум не озвучував. ОСОБА_10 про необхідність сплати коштів за позитивне вирішення питання не повідомляв, суми з ним не обговорював. Крім того, до повноважень ОСОБА_9 відноситься тільки підготовка та подання документів на комісію при ВК №6 і впливу на комісію та інших осіб в нього немає, і ні ОСОБА_11 , ні ОСОБА_10 його повноважень не знали, він їх просто обманув.

Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Вважає, що в даному випадку потерпілою кошти ОСОБА_9 було надано добровільно, потерпіла була впевнена у вигідності передачі йому коштів. При цьому ОСОБА_9 недобросовісно використав довіру потерпілої щодо можливостей, не повідомив ряд відомостей та приховав ряд обставин щодо своїх повноважень, можливостей (тобто не проінформував потерпілу про те, що його повноваження та можливості закінчуються поданням документів на комісію при ВК №6), приховав, що можливість впливу на будь-який із органів, уповноважений на прийняття рішення (адміністративна комісія при ВК №6, суд, тощо) у нього відсутня.

Також вважає, що передача коштів (в даному випадку після засідання комісії) за відсутності попередніх домовленостей (до засідання комісії, до підготовки документів) за вирішення якихось питань є ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а не ч.1 ст.368 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив задовольнити апеляцію прокурора, скасувати вирок у зв`язку із необґрунтованим застосуванням ст. 75 КК України та винести вирок, яким призначити ОСОБА_7 2 роки позбавлення волі, а апеляцію захисника залишити без задоволення, обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали свою апеляцію та просили вирок суду змінити, перекваліфікувавши дії обвинуваченого на ч.1 ст.190 КК України, а апеляцію прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, підтверджується зібраними по справі та перевіреними у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково та пояснив, що працював на посаді начальника соціально-психологічного відділення №7 відділу соціально-психологічної та виховної роботи ВК №6 УДПтС України в Кіровоградській області, в званні старший лейтенант внутрішньої служби. В його обов`язки входило подання документів на засуджених щодо умовно дострокового звільнення та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, які підлягають застосуванню до засуджених.

25.07.2014року на його номер мобільного телефону поступив дзвінок від потерпілої ОСОБА_11 , яка попросила зустрітись з нею щодо підготовки документів на її чоловіка ОСОБА_10 про застосування пільги, передбаченої ст. 82 КК України. Вона призначила зустріч, того ж дня, по вул. Яновського в м. Кіровограді, біля магазину «Ягідка». Пізніше зателефонувала йому і повідомила, що вона біля магазину «Ягідка» і повідомила в чому одягнена. Коли він підійшов до магазину вона підійшла до нього і запитала ви ОСОБА_12 , на що він дав схвальну відповідь. Потім вони пройшли у двір будинку АДРЕСА_2 . Потерпіла його запитала, як її чоловік, чи підготовлені та здані на нього документи до адміністративної комісії і коли буде суд. Він відповів, що ОСОБА_13 пройшов комісію, а коли буде суд не знає. Вона йому повідомила, що чоловік хоче допомогти на благоустрій місць позбавлення волі, але оскільки не має часу ходити купувати гуманітарну допомогу, запропонувала кошти в сумі 2000грн., на що він погодився. При цьому повідомила, що при собі коштів не має, але вони будуть пізніше і вона зателефонує щоб зустрітись.

30.07.2014року приблизно о 12.00 год. потерпіла зателефонувала і запропонувала зустрітись біля магазину «Ягідка» на що він погодився. Так як був за межами установи то зразу пішов до магазину, біля якого зустрівся з ОСОБА_11 . Потім вони пішли в двір того ж будинку, що і при першій зустрічі, де вона запитала чому другий раз суд відкладає засідання по її чоловіку. Потім повідомила, що грошей при собі не має, але з`їздить до подруги на Балашівку і привезе, приблизно через годину - півтори. Він погодився, після чого розійшлись. Пропонував ОСОБА_11 зустрітись в адміністративній будівлі установи, де він повідомить, яка їм необхідна допомога.

Того ж дня біля 16.00 год. зателефонував потерпілій, так як було неприйняте СМС повідомлення про її дзвінок. Домовились про зустріч. Коли зустрілись знову пішли в двір будинку АДРЕСА_2 , де він сів на лавку, а службовий блокнот положив на відстань витягнутої руки від себе, Курись стояла навпроти. Потім він пішов купувати собі квас. Бачив, як потерпіла з бокового карману сумки витягнула кошти і положила їх в його блокнот. Коли він повернувся запропонував ОСОБА_11 взяти блокнот і пройти до адміністративної будівлі, але їй не пояснював, що необхідно пройти до адміністративної будівлі для вирішення питання внесення грошей на розрахунковий рахунок установи. Вона відмовилась, повідомила, що поспішає і як доказ показала білет на автобус, потім за щось подякувала і пішла. Він встав з лавки, залишивши блокнот, і пішов у бік магазину «Ягідка», однак на вул. Ушакова його заблокували працівники СБУ.

Вину визнає частково, так як з ОСОБА_11 про гроші розмовляли і він погодився їх взяти, але не вимагав їх, суму з потерпілою не обговорювали, 2000 грн. потерпіла запропонувала сама. Будь-якого впливу на прийняття рішення адміністративною комісією не має і не міг впливати. Його службові обов`язки обмежені збором документів на засудженого для подання на розгляд комісії. З ОСОБА_10 розмови про гроші не було. У вчиненому щиро розкаюється. При затриманні працівниками міліції написав заяву про щире каяття.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними зібраними у справі та дослідженими у судовому засіданні доказами:

- показами свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що працював на посаді помічника начальника установи Кіровоградської ВК №6 з червня 2013року. До його обов`язків входило працевлаштування засуджених під час відбування покарання. З цього ж часу був членом адміністративної комісії Кіровоградської ВК №6. Комісія щотижня розглядає широке коло питань, в тому числі і ті, що стосуються клопотання перед судом щодо заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі засудженого. Яким чином відбувається підготовка документів щодо засуджених для розгляду комісії йому точно не відомо. Основними документами при розгляді вищевказаного питання є характеристика, довідка про заохочення та стягнення, довідка про наявність позовів та аліментів у засуджених. На засіданні комісії про засудженого доповідає «отрядний». Яким чином та коли конкретно розглядалось питання стосовно засудженого ОСОБА_10 не пам`ятає;

- показами свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що працює на посаді директора підприємства установи заступника начальника установи з виробництва з січня 2013року по теперішній час. З цього ж часу є членом адміністративної комісії КВК №6 Документи щодо засуджених для комісії готує начальник відділення соціально психологічної служби, який повинен підготувати їх у місячний строк після отримання засудженим права на пільгу. На засіданні комісії після доповіді начальника відділення соціально психологічної служби характеристики на засудженого, члени комісії, якщо треба уточнити якісь питання розглядають документи, що додаються до клопотання та висловлюють свої зауваження, якщо вони є. Після розгляду комісією клопотання і його задоволення документи направляють до суду який і приймає рішення по суті. Документи щодо засудженого ОСОБА_10 готував начальник відділення ОСОБА_9 і від нього залежала швидкість та повнота підготовки документів щодо засудженого. Яким чином та коли конкретно розглядалось питання стосовно засудженого Шевченка не пам`ятає. Зазначив, що ОСОБА_9 впливу на членів комісії не має;

- показами свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні пояснив, що працював на посаді заступника начальника установи з соціально виховної та психологічної роботи з грудня 2013року. З цього ж часу був членом адміністративної комісії КВК №6. Якщо у засудженого настала пільга то начальник відділення зобов`язаний підготувати документи на засудженого, які розглядає комісія. Основними документами при розгляді питань є характеристика, довідка про заохочення та стягнення та довідка щодо наявності цивільних позовів та аліментів у засуджених. Під час засідання комісії начальник відділення представляє засудженого та оголошує свою характеристику на нього, а члени комісії розглядають наявні матеріали та висловлюють свої зауваження, якщо вони є. Після розгляду питання про подання до суду щодо заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким вона надсилається до наглядової комісії при Кіровоградському міськвиконкомі, а потім до суду., який і приймає рішення по суті. Документи щодо засудженого ОСОБА_10 готував начальник відділення ОСОБА_9 і від нього залежала швидкість і повнота підготовлених документів. Яким чином та коли конкретно розглядалось питання стосовно ОСОБА_10 не пам`ятає. Начальник відділення ніяк не впливає на комісію, оскільки не є її членом;

- показами свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні показала, що працює на посаді начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень КВК №6 з липня 2012 року по теперішній час. З цього часу є секретарем комісії КВК №6. Документи на засудженого готує начальник відділення соціально психологічної служби, в місячний строк після отримання засудженим права на пільгу. Документами при розгляді питань є характеристика, довідка про заохочення та стягнення та довідка щодо наявності цивільних позовів та аліментів у засуджених. По засудженому ОСОБА_10 вищевказані документи готував ОСОБА_9 . Під час засідання комісії начальник відділення представляє засудженого та висловлює свою думку щодо нього та клопоче щодо прийняття комісією певного рішення, а члени комісії розглядають наявні матеріали та висловлюють свої зауваження якщо вони є. Обов`язком начальника відділення соціально психологічної служби, ким був ОСОБА_9 є підготовка документів, впливу на комісію він не має. Після засідання комісії ОСОБА_9 взагалі відношення до руху документів відносно засуджених не має;

- показами потерпілої ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що 23.07.2014року їй на мобільний телефон подзвонив чоловік і повідомив, що є можливість переведення в Устинівку у зв`язку з пом`якшенням покарання. Для цього треба зібрати документи і гроші приблизно біля 2000грн.. Повідомив, що їй зателефонує ОСОБА_9 і вони повинні домовитись про зустріч. Приблизно через 2 дні їй зателефонував ОСОБА_9 і повідомив, що треба зустрітись біля магазину «Ягідка», де все обговорять. Наступного дня зустрілись з ОСОБА_9 . Вона на зустріч у знайомої взяла диктофон. На зустрічі ОСОБА_9 їй повідомив, що документи на чоловіка всі готові. Вона спитала у ОСОБА_9 яка сума необхідна для вирішення питання щодо переведення чоловіка. Верещак конкретно не повідомив яка сума та кому ці гроші необхідні. Вона його перша спитала про суму грошей, так як попередньо була повідомлена чоловіком про їх необхідність. При собі грошей не мала, а тому запропонувала ОСОБА_9 зустрітись через 4-5 днів, за цей час вона дістане кошти. Після зустрічі роздрукувала запис з диктофона і віднесла його в міліцію. 26.07.23014року її допитали і на наступну зустріч з ОСОБА_9 почепили мікрофон і відеокамеру, однак попросили щоб домовилась ще про одну зустріч. Вона зробила так як їй сказали, домовилась з ОСОБА_9 про зустріч через 1-2 години, пояснивши, що необхідно поїхати і взяти у знайомої гроші. Потім поїхала в СБУ, де помітили гроші, які вона взяла у знайомої, склали протокол. Потім вона зателефонувала ОСОБА_9 і повідомила, що гроші в неї, домовились зустрітись біля магазину «Ягідка». Коли зустрілись ОСОБА_9 попросив гроші покласти в блокнот, який був у нього в руках. ОСОБА_9 підтвердив стовідсоткову гарантію про те, що її чоловіка переведуть на більш м`яке покарання. Коли положила гроші в блокнот розвернулась і пішла. Зазначила, що коли звернулась до СБУ і повідомила про ОСОБА_9 , працівники надрукували заяву про повідомлення про злочин, яку вона підписала;

- показами свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що з червня 2009року по листопад 2014року перебував в КВК №6. ОСОБА_9 був начальником сьомого відділення з вересня 2013року. Він також був в цьому ж відділенні. З ОСОБА_9 в неприязних відносинах не перебував. Пільгу по ст. 82 кримінального кодексу отримав в травні 2014 року і в червні ОСОБА_9 розпочався збір документів на заміну покарання. За час відбуття покарання мав 7 заохочень і 7 стягнень. ОСОБА_9 його викликав і повідомив, що для зміни покарання необхідні кошти в сумі 2000грн. Кому і куди ці кошти потрібні не повідомив. При цьому ОСОБА_10 зазначив, що кошти необхідні були щоб зробити документи на нього. Крім цього, ОСОБА_9 повідомив, що хоче зустрітись з його дружиною для вирішення цього питання і дав номер мобільного телефону. Потім він зателефонував дружині і повідомив, що для вирішення питання про заміну потрібні гроші приблизно до 2000 грн. і продиктував їй номер телефону ОСОБА_9 . Попросив щоб зателефонувала йому і домовилась про зустріч. Потім в 20 числах липня зателефонував дружині і вона повідомила, що домовилась і 25 числа передасть гроші ОСОБА_9 . Більше з нею про це не розмовляли.

Засідання комісії по його питанню відбувалось 18 червня, документи оголошував ОСОБА_18 в його присутності. Рішення комісії було позитивне, однак в Ленінський суд відмовив в заміні. Апеляційний суд скасував рішення Ленінського суду і задовольнив подання.

Вина також підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події із застосуванням відео-зйомки від 30.07.2014року /а.с. 45-48/;

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 31.07.2014року /а.с.151-152/;

- протоколом про проведення негласних слідчих /розшукових/ дій від 31.07.2014року /а.с. 163-167/;

- протоколом про проведення негласних слідчих /розшукових/ дій від 31.07.2014року /а.с. 168-169/;

- протоколом огляду та дослідження від 28.08.2014р. /а.с. 199-203/;

- протоколом огляду та дослідження від 28.08.2014р. /а.с.223-224/;

- постановою про визнання документів доказами у кримінальному провадженні та приєднання до матеріалів розслідування від 28.08.2014р /а.с.225-228/;

- протоколом огляду та дослідження від 29.08.2014р. /а.с. 227-228/;

- протоколом огляду та дослідження від 30.08.2014р. /а.с.243-245/;

- висновком судово-технічної експертизи №1510 від 26.08.2014року /а.с.118-122/;

- поданням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким /а.с.133/;

- опитувальним аркушем членів комісії /а.с.135/;

- витягом з протоколу №7 від 01.07.2014року засідання ради колективу засуджених 7 відділення соціально-психологічної служби /а.с.142/;

- витягом з протоколу комісії від 17.07.2014 року № 134 /а.с134/.

Із наведених вище, досліджених судом доказів вбачається, що вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений підтверджена належними, допустимими та достатніми доказами, а кваліфікація його дій за ч.1 ст.368 КК України як вчинення одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища є вірною.

Доводи апеляції прокурора, та доводи як захисника так і обвинуваченого у судовому засіданні щодо необхідності кваліфікації його дій за ч.1 ст.190 КК України є безпідставними, не ґрунтуються на матеріалах справи та не підлягають задоволенню.

Так, як вбачається із пояснень обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_11 при зустрічах між ними мова йшла про підготовку та направлення документів на ОСОБА_10 у суд, впливу на рішення суду чи суддю, та впливу на рішення комісії ОСОБА_9 не мав, про що він повідомляв ОСОБА_11 . Як пояснила остання у судовому засіданні апеляційного суду, вона вважала, що необхідно передати кошти за підготовку та направлення документів на ОСОБА_10 до суду, що входило у компетенцію ОСОБА_12 і що ним було зроблено. Тобто у діях ОСОБА_9 відсутні будь-які ознаки шахрайства, а мало місце бажання отримати винагороду за виконання дій, які входять до його службових обов`язків, тобто службовою особою одержано неправомірну вигоду за вчинення нею будь-яких дій, зокрема підготовку належних документів в інтересах ОСОБА_10 з використанням наданих повноважень в зв`язку із службовим становищем.

За викладених обставин, доводи апеляції є безпідставними, а місцевим судом дана належна та обґрунтована оцінка діям обвинуваченого. Підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_9 судова колегія не вбачає.

Також безпідставними є доводи апеляції прокурора щодо м`якості призначеного покарання, виходячи із такого.

При призначенні покарання суд згідно із вимогами ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_9 вчинив злочин середньої тяжкості, як особа за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, одружений, раніше не судимий.

Обставинами, пом`якшуючими покарання суд обґрунтовано визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, обтяжуючі покарання судом не встановлені.

Місцевим судом обґрунтовано призначено покарання в межах санкції ч.1 ст. 368 КК України та із врахуванням даних про особу винного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов до правильного висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування основного покарання та можливості відповідно до ст.75 КК України звільнення ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обв`язки.

Доводи прокурора щодо необхідності призначення ОСОБА_9 покарання у виді реального позбавлення волі на тій підставі, що він не визнав вини в повній мірі, а лише частково не заслуговують на увагу оскільки обвинувачений визнав усі фактичні обставини, а часткове визнання вини та твердження щодо кваліфікації, є на думку колегії суддів, способом захисту, що забезпечено кожному громадянину.

У апеляції прокурора не наведені обґрунтовані та переконливі доводи щодо необхідності ізоляції ОСОБА_12 від суспільства, а викладені доводи щодо необхідності боротьби і з корупцією є загальними, декларативними та не можуть служити підставою скасування даного вироку та призначення покарання у виді позбавлення волі із його реальним відбуванням, оскільки, на думку колегії суддів, можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а заходами контролю кримінально-виконавчих інспекцій не вичерпана, злочин віднесений до середньої тяжкості, раніше він не притягувався до кримінальної відповідальності.

Безпідставними і такими, що не ґрунтуються на Законі є доводи апеляції прокурора щодо застосування спеціальної конфіскації по справі.

Так, згідно ч.5 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої злочином.

У зв`язку з тим, що грошові кошти в сумі 2000грн. підлягають поверненню потерпілій ОСОБА_11 , як їй належні, а інше майно та цінності зазначені в ст. 96-2 КК України, які можуть підлягати конфіскації судом не встановлено, підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.

Вирок суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 405,407, 418, 419 КПК України, судова колегія

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляції прокурора та захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_9 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_19 ОСОБА_20 ОСОБА_21

(підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2