суддів Судової палати у кримінальних справах
Суду України у складі:
суддів
Селівона О.Ф., Кривенди О.В.
розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 19 квітня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
заступника прокурора Чернівецької області та засудженого ОСОБА_1 на судові
рішення щодо останнього.

Вироком
Першотравневого районного суду м.Чернівців від 19 серпня 2005 року ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, раніше неодноразово засудженого, востаннє
вироком цього ж суду від 14 вересня 1994 року за ч.1 ст.101 КК України на
6 років позбавлення волі, звільненого 22.04.2000 року по відбуттю покарання.

засуджено за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК
України на 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 94,15 грн. судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2005 року
вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1 засуджений за те, що 4 березня 2005 року близько 15-ї години у
приміщенні бару "Водограй" по вул.Руській, 267 у м.Чернівцях,
незаконно збув гр.ОСОБА_2 за 200 грн. небезпечний наркотичний засіб - каннабіс
висушений вагою 25,1 гр.

У касаційному поданні прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_1 та
направити справу на новий судовий розгляд у зв'язку з невідповідністю
призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого
внаслідок м'якості, безпідставним застосування ст.69 КК України.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення
щодо нього у зв'язку з недоведеністю його вини у вчиненні інкримінованого
злочину. Посилається на неповноту досудового та судового слідства, порушення
вимог кримінально-процесуального закону, застосування незаконних методів
ведення слідства, порушення його права на захист під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного
подання та касаційної скарги, колегія суддів вважає, що у їх задоволенні слід
відмовити з таких підстав.

Висновок
суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені злочину, за який його
засуджено, ґрунтується на зібраних по справі та ретельно досліджених судом
доказах. Так, в ході досудового слідства ОСОБА_1 давав послідовні пояснення про
обставини, за яких він 4.03.2005 року у барі “Водограй” незаконного збув
знайомому хлопцю на ім'я ОСОБА_3 25,1 гр. особливо небезпечного наркотичного
засобу. Не зважаючи на те, що засуджений
у судовому засіданні змінив свої показання і не визнав вину, його винність
підтверджується іншими доказами, які об'єктивно узгоджуються з первинними
показаннями ОСОБА_1. Зокрема, його вина підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
обставини оперативної закупки, постановою про проведення оперативної закупки,
актом огляду покупця, актом огляду грошей, використаних для проведення
оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_1, актом оперативної закупки,
показаннями свідківОСОБА_6, ОСОБА_7, протоколами особистого огляду, виявлення і
вилучення у ОСОБА_1 гаманця з двома купюрами по 50 грн., металевого коробка з
подрібненою речовиною рослинного походження, а також паперового згортку з
подрібненого речовиною рослинного походження, який ОСОБА_1 викинув на підлогу, висновком експертизи про те, що вилучена у
ОСОБА_8 речовина рослинного характеру є особливо небезпечним наркотичним
засобом, обіг якого заборонено, - каннабісом висушеним вагою 25,1 гр.

Доводи
засудженого про порушення його права на захист під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не знайшли свого
підтвердження. Як видно з матеріалів справи, під час перегляду справи в
апеляційному порядку засуджений або його родичі не укладали будь-якої угоди на
здійснення юридичної допомоги, а відповідно до вимог ч.2 ст.45 КПК України
участь захисника у суді апеляційної інстанції у даній справі не є обов'язковою.

Непереконливими
є посилання, викладені у касаційній скарзі засудженого, щодо застосування
незаконних методів ведення слідства. Так, в ході розгляду справи в суді першої
інстанції були допитані працівники міліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які категорично
заперечили застосування будь-якого впливу щодо ОСОБА_1 в ході досудового
слідства. В матеріалах справи відсутні скарги засудженого з цього приводу або
будь-які інші докази на підтвердження таких доводів ОСОБА_1.

Суд повно та всебічно дослідив всі докази по справі, дав їм належну оцінку
і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Дії засудженого кваліфіковані
правильно.

Доводи
касаційного подання про невідповідність призначеного покарання тяжкості
вчиненого злочину та безпідставне застосування щодо ОСОБА_1 ст.69 КК України,
непереконливі. Так, призначаючи засудженому покарання, суд врахував тяжкість
злочину, дані про особу засудженого, який позитивно характеризується за місцем
проживання, хворіє на туберкульоз, сифіліс, є ВІЛ-інфікованим, взяв до уваги,
що з моменту його звільнення у 2000 році ОСОБА_1 ніяких протиправних дій не
вчиняв, вперше вчинив злочин, пов'язаний з незаконним обігом наркотичних
засобів. За таких обставин, суд
обґрунтовано дійшов висновку про можливість застосування ст.69 КК
України і призначив ОСОБА_1у покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої
законом, але залишив його у виді реального позбавлення волі на досить тривалий
строк.

Істотних
порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б були безумовною
підставою для зміни чи скасування судових рішень, по справі не встановлено.

За
таких обставин колегія суддів не знаходить підстав для призначення кримінальної
справи до касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням осіб, зазначених у
ст. 384 КПК України.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а :

відмовити
у задоволенні касаційного подання заступника прокурора Чернівецької області та
касаційної скарги засудженого ОСОБА_1

С у д д і :

Шевченко
Т.В. Селівон О.Ф. Кривенда О.В.