Справа № 161/1316/15-к
Провадження № 1-кп/161/129/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 16 березня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000697, що надійшов з прокуратури Луцького району 29.01.2015 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.296 ч.1, 296 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 13.12.2014 року близько 19.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території автозаправної станції "Укрнафта", що в с.Зміїнець Луцького району, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у нецензурній лайці та особистій образі, умисно, з хуліганських спонукань, використовуючи малозначний привід словесний конфлікт, скориставшись тим, що потерпілий відвернувся у бік, наніс один удар кулаком лівої руки в обличчя потерпілого ОСОБА_5 , від чого той впав на ліве коліно, а ОСОБА_7 наніс ще один удар кулаком руки в праве око, спричинивши фізичного болю та тілесних ушкоджень.

Внаслідок вказаних дій та згідно висновку експерта №1379 від 29.12.2014 року ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців навколо обох очей, на спинці носа, на передній поверхні лівого колінного суглоба, закритого перелому спинки носа, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 6 діб.

Відразу після цього, сівши в автомобіль обвинувачений ОСОБА_7 намагався залишити місце події, однак був зупинений потерпілим ОСОБА_6 , який намагався припинити його хуліганські дії та затримати до приїзду працівників міліції. Однак, обвинувачений ОСОБА_7 , умисно, продовжуючи свої хуліганські дії, безпричинно наніс один удар кулаком лівої руки в обличчя ОСОБА_6 , спричинивши фізичного болю та тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта №1380 від 29.12.2014 року ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців навколо обох очей, відкритого перелому кісток носа з наявністю рани та синця в ділянці перенісся, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 6 діб.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразились в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України. Своїми умисними діями, що виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, пов`язаними з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.296 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні хуліганських дій відносно потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не визнав. Цивільні позови потерпілих про відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу не визнав. Суду дав показання, що 13.12.2014 року близько 19.00 год., перебував на території автозаправної станції "Укрнафта", що в с.Зміїнець Луцького району. Коли виходив з автомобіля, то зачепився за шланг від заправної колонки, внаслідок чого випадково штовхнув потерпілого ОСОБА_6 . На що останній почав нецензурно висловлюватись, ображати та потягнув за приміщення автозаправної станції. Туди ж підійшов і інший потерпілий, після цього він (обвинувачений) почав кричати брату, який також перебував на заправці, щоб викликали працівників міліції. Потерпілий ОСОБА_5 накинувся на нього ззаду, він з ним боровся, намагався вилізти з куртки, за яку його тримав ОСОБА_6 , і під час цього наніс удар ОСОБА_5 , не дивлячись куди він прийшовся. Його відпустили, він сів в автомобіль, тоді ОСОБА_6 сказав виходити та підійшов до них. Він не намагався втікати, тому вийшов, ОСОБА_6 схопив рукою за шарф і почав душити, внаслідок чого він був змушений нанести йому удар, щоб той відпустив. Факту вживання спиртних напоїв 13.12.2014 року не заперечує. Однак в ході судового розгляду винуватість у вчиненні дій, по яких йому оголошено про підозру визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, цивільний позов визнав та частково відшкодував завдані збитки кожному із потерпілих.

Не зважаючи на невизнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_7 , а також окрім повного визнання ним винуватості в ході судового розгляду, його винність у вчиненні хуліганських дій, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, а також грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, пов`язаними з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими безпосередньо у суді доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 дав показання, що 13.12.2014 року близько 19.00 год., разом з ОСОБА_6 заїхали на автозаправну станцію "Укрнафта", що в с.Зміїнець Луцького району, з метою заправити пального. Обоє перебували у тверезому стані. ОСОБА_6 пішов до каси, щоб розрахуватись за пальне та купити цигарок. Він в цей час ставив пістолет заправної колонки у бак автомобіля, голосно повідомивши ОСОБА_6 щодо номеру колонки і кількості пального, яку потрібно заправити. Після цього, він почув нецензурну лайку обвинуваченого, однак спочатку його не бачив, так як знаходився за автомобілем. Коли він вийшов, то побачив, що біля каси обвинувачений ОСОБА_7 голосно ображав ОСОБА_6 і махав руками, намагаючись нанести удар. Тоді ОСОБА_6 схопив його за куртку і на витягнутих руках тримав, щоб той не мав змоги нанести удар, шарпаючись вони відійшли в бік. В цей момент брат обвинуваченого намагався втримати останнього, відтягував його від ОСОБА_6 , однак той, навіть після того як впав, знову намагався вдарити останнього, тому він ( ОСОБА_5 ) також почав відтягувати обвинуваченого. В той момент, коли він повернув голову, подивитись, чи відійшов ОСОБА_6 , обвинувачений ударом кулака попав йому у ніс, від чого він впав на ліве коліно, а обвинувачений наніс ще один удар кулаком в обличчя,внаслідок чого попав в ліве око. Відразу ж після цього обвинувачений, його брат та дівчина сіли в автомобіль та мали намір покинути заправну станцію. ОСОБА_6 , який підбіг до нього та повідомив, що в нього зламаний ніс, відразу ж побіг до машини, став перед ними і повідомив, що він викликав працівників міліції і за скоєне доведеться відповідати. Обвинувачений вийшов з автомобіля, тоді ОСОБА_6 взяв його за шарф і тримав однією рукою. Однак як тільки ОСОБА_6 відвернувся, то обвинувачений наніс йому удар кулаком руки та зламав ніс. Оскільки в ході судового розгляду обвинувачений винуватість визнав, попросив вибачення, частково відшкодував завдані збитки (в сумі 1500 грн.), тому просить суд суворо його не карати. Позовні вимоги підтримує в частині, що не відшкодована.

Потерпілий ОСОБА_6 дав показання, що 13.12.2014 року близько 19.00 год., разом з ОСОБА_5 заїхали на автозаправну станцію "Укрнафта", що в с.Зміїнець Луцького району, оскільки їхали у с.Маяки на святкування дня ангела останнього. Він підійшов до каси, щоб розрахуватись за пальне та купити цигарок, перед ним стояв один незнайомий чоловік. ОСОБА_5 , перебуваючи біля колонки, крикнув її номер та кількість необхідного пального, після чого той чоловік відразу ж почав нецензурно висловлюватись та словесно ображати ОСОБА_5 та його. На що він зробив йому зауваження, попросивши не ображати їх та припинити лайку. Відразу ж після цього чоловік (як відомо ОСОБА_7 ) почав нецензурно лаятись у його адресу та ближче підходити на що і він зробив один крок. Відразу ж після цього обвинувачений почав розмахувати руками, намагаючись нанести йому удар. У конфлікт втрутився брат ОСОБА_7 , намагався спочатку словесно його переконати не розпочинати бійки, а потім почав відтягувати обвинуваченого, намагаючись його зупинити. Однак останній продовжував конфлікт, тому він ( ОСОБА_6 ) взяв його за куртку на тримав на витягнутих руках, щоб він не зміг нанести удар рукою. Таким чином, вони, шарпаючись, зайшли на газон, в цей момент підійшов ОСОБА_5 та намагався, разом з усіма, утримати обвинуваченого, останній впав. Після цього, ОСОБА_6 , вважаючи, що конфлікт вичерпано відійшов, йдучи почув характерний звук удару, повернувшись побачив, що ОСОБА_5 стояв на коліні та тримався за ніс. Коли він підійшов до потерпілого, то обвинувачений відразу ж разом з своїм братом та дівчиною сіли в автомобіль. Побачивши, що у ОСОБА_5 зламаний ніс, він підійшов до автомобіля, став перед ним, не даючи можливості від`їхати та повідомив про те, що викликав працівників міліції. На що обвинувачений вийшов з автомобіля, а він, з метою, щоб той не втік з місця події, взяв однією рукою за шарф та утримував, оскільки він намагався вирватись. Оскільки тон розмови зменшився і напруга почала спадати, він відвернувся, щоб подивитись як себе почував ОСОБА_5 , тоді обвинувачений раптово наніс удар кулаком руки в ніс, від чого він отримав відкритий перелом. Щодо покарання та цивільного позову, то з врахуванням повного визнання винуватості обвинуваченим в ході судового розгляду та часткового відшкодування завданих збитків, повністю підтримує думку потерпілого ОСОБА_5 .

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожен зокрема, ствердили, що обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння, був дуже агресивним і саме він розпочав конфлікт, оскільки словесні образи та нецензурна лайка, а потім і намагання нанести удари, розпочались саме з його ініціативи. Окрім того, вони поспішали, мали намір їхати на святкування дня ангела « ОСОБА_8 », були запрошені гості, які їх чекали, а тому розпочинати конфлікт з незнайомою особою, яка, окрім того, перебувала не у тверезому стані, у них не було підстав.

Під час проведення слідчих експериментів 23.01.2015 року потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожен зокрема, деталізували власні показання щодо обставин події 13.12.2014 року та вчинення хуліганських дій відносно них обвинуваченим ОСОБА_7 . При цьому, такі їх показання аналогічні показанням, даним під час судового слідства, а також викладеним під час одночасного допиту з обвинуваченим та у висновках судово-медичних експертиз, де вони пояснювали експерту про обставини отримання тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_9 дав показання, що 13.12.2014 року у вечірню пору на території автозаправної станції "Укрнафта", що в с.Зміїнець Луцького району, між його братом ОСОБА_7 та потерпілими виник конфлікт. Зокрема, коли він стояв біля каси, то почув крики, однак хто кричав і до кого не знає. Коли брат ОСОБА_7 виходив з автомобіля, то, можливо, зачепився за шланг від заправної колонки, оскільки він бачив як він шевелився. Хто розпочав конфлікт не бачив, оскільки коли він повернувся, то за його спиною ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_6 вже тримали один одного за одяг та нецензурно висловлювались в адресу один одного. Він намагався їх розборонити, однак потерпілий потягнув брата за приміщення автозаправної станції, де наніс йому кілька ударів, від яких той впав. Туди ж підійшов і інший потерпілий та напав на обвинуваченого ззаду, тоді останній наніс йому удар. Моменту його нанесення він не бачив, так як вже відходив з того місця з іншим потерпілим. Після цього до ОСОБА_7 підійшов потерпілий ОСОБА_6 та, схопивши за шарф, почав душити, прижимаючи до стінки автозаправки. Особисто він, його дівчина і сам обвинувачений просили потерпілого відпустити, однак той не реагував, тому обвинувачений і наніс удар.

Свідок ОСОБА_10 дала показання, що 13.12.2014 року у вечірню пору на території автозаправної станції "Укрнафта", що в с.Зміїнець Луцького району, між ОСОБА_7 та потерпілими виник конфлікт. Зокрема, коли ОСОБА_9 стояв біля каси, то ОСОБА_7 , виходячи з автомобіля, зачепився за шланг, внаслідок чого штовхнув одного з потерпілих, який проходив поблизу і відразу ж між ними почалась шарпанина, при цьому нецензурної лайки ні від кого з них не чула. ОСОБА_9 намагався їх розборонити, однак потерпілий потягнув обвинуваченого за приміщення автозаправної станції. Туди ж прибіг і інший потерпілий та почав битись з ОСОБА_7 , внаслідок чого останній наніс йому удар в ніс. При цьому ствердила, що ОСОБА_7 падав на газоні на спину, однак чи трапилось це внаслідок штовхання, чи просто він сам зачепився не пам`ятає. Після цього підійшов інший потерпілий, схопив обвинуваченого за кінець шарфа та почав душити, чи просив хтось про те, щоб його відпустили не чула, так як стояла на відстані близько 3 м. Чи вживав ОСОБА_7 спиртні напої 13.12.2014 року їй не відомо. Ствердила, що ніхто з них, в тому числі обвинувачений не намагались сідати в автомобіль після того, як обвинувачений наніс удар першому потерпілому. Вважає, що показання її повністю співпадають з показаннями свідка ОСОБА_9 , так як слідчий під час досудового розслідування, перед її допитом, давав читати його показання.

Свідок ОСОБА_11 дав показання, що 13.12.2014 року працював на автозаправній станції "Укрнафта", що в с.Зміїнець Луцького району. Був свідком того, як між потерпілим та обвинуваченим відбувався конфлікт, зокрема поблизу каси автозаправки, під час якого вони один одного шарпали. Хто був ініціатором конфлікту не знає, однак ствердив, що після вставляння пістолета заправки до автомобіля, яким приїхав обвинувачений, його не поправляв, він з баку не вилітав, не бачив, щоб за шланг хтось зачіплювався.

Відповідно до довідки №12062 від 13.12.2014 року ОСОБА_5 звертався до Луцької міської клінічної лікарні (травмпункт), де було встановлено діагноз «Закритий перелом спинки носа».

Згідно висновку експерта №1379 від 29.12.2014 року ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців навколо обох очей, на спинці носа, на передній поверхні лівого колінного суглоба, закритого перелому спинки носа, які виникли від травмуючої дії тупого предмета та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 6 діб.

Відповідно до довідки №12061 від 13.12.2014 року ОСОБА_6 звертався до Луцької міської клінічної лікарні (травмпункт), де було встановлено діагноз «Відкритий перелом спинки носа. Забійна рана носа».

Згідно висновку експерта №1380 від 29.12.2014 року ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців навколо обох очей, відкритого перелому кісток носа з наявністю рани та синця в ділянці перенісся, які виникли від травмуючої дії тупого предмета, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 6 діб.

Згідно консультативного висновку спеціаліста №3140 від 13.12.2014 року (о 21.45 год.) ОСОБА_7 встановлено діагноз «Алкогольне сп`яніння легкого ступеню алкотест 0,56 проміле), що стверджує факт його перебування під час вчинення кримінальних правопорушень відносно потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно висновку експерта №1365 від 24.12.2014 року ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця та садна в ділянці лівої гомілки, що виникли від травмуючої дії тупих предметів (предмету), цілком можливо в час вказаний підекспертним та в постанові (13.12.2014 року), за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Не виключається можливість їх виникнення в результаті падіння з висоти власного зросту. При цьому, обстежуваний повідомив, що 13.12.2014 року в с.Зміїнець на автомобільній заправці його побило двоє незнайомих осіб, один з яких наніс удар кулаком по лівому плечі, штовхнув, від чого він впав на бровку, а коли піднявся, то той же чоловік почав наносити удари по тулубу. Під час даної шарпанини невідомий громадянин штовхнув ззаду, від чого він впав, після чого вони обоє нанесли декілька ударів по тулубу. Пізніше другий чоловік душив його за шию шарфом. Тоді ж як у судовому засіданні обвинувачений щодо обставин події давав інші за змістом показання.

Інші показання обвинуваченого наявні і у протоколі одночасного допиту з потерпілими, оскільки в судовому засіданні він вказав, що зачепившись ногою за шланг він штовхнув потерпілого ОСОБА_6 , а під час одночасного допиту стверджував, що він чуть не налетів на чоловіка, який проходив поряд, який відразу ж його схопив за одяг та повів у сторону. Таким чином, постійну зміну показань обвинуваченого суд вважає не чим інакшим як намаганням уникнути відповідальності за вчинені дії.

Кримінально караним хуліганством є таке умисне грубе порушення громадського порядку, яке вчинене з мотивів явної неповаги до суспільства і супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. При цьому, неповагою до суспільства вважається прагнення показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству в цілому.

Таким чином, об`єктом захисту є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

Особливість мотиву хуліганства полягає у тому, що дії, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 10 "Про судову практику у справах про хуліганство", хуліганство відрізняється від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. За ознакою особливої зухвалості визнається таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжується насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіяння тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищення чи пошкодження майна та ін., або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Таким чином, судом встановлено, що потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 раніше не були знайомі, неприязних відносин не мали, а тому стверджувати, що конфлікт стався внаслідок неприязних відносин немає підстав. Натомість, діяння були вчинені обвинуваченим внаслідок конфлікту, що раптово виник, саме через його неправомірну поведінку, який, безпричинно, ображав честь та людську гідність потерпілих, після чого, наніс одному з них тілесні ушкодження. Намагаючись залишити місце події, як він сам про це ствердив, оскільки сів в автомобіль, був зупинений іншим потерпілим, який виконуючи свій громадянський обов`язок намагався зупинити його та запобігти зникненню з місця події, після чого, обвинувачений наніс і йому тілесні ушкодження, що аналогічні ушкодженням першого потерпілого. При цьому, суд вважає, що обвинувачений мав відповідні навики по нанесенню ударів, оскільки з одного удару кожному із потерпілих наніс тілесні ушкодження у виді перелому носа, хоча, у випадку оборони від дій останніх, як він про це зазначав), міг нанести удари в інші частині тіла. Окрім того, такими діями він порушив громадський порядок - спокій і нормальний ритм роботи автозаправної станції, працівники якої змушені були викликати службу охорони та давати пояснення, у межах робочого часу, працівникам міліції. А тому, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив дії, що грубо порушили громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, спричинивши істотної шкоди особистим інтересам потерпілих, при цьому його дії відрізнялись особливою зухвалістю, яка полягала у нахабному поводженні по відношенню до останніх, оскільки саме до них, безпричинно, використовуючи малозначний привід те, що вони голосно назвали марку та кількість пального для заправки, обвинуваченим було спровоковано словесний конфлікт та застосовано насильство, що спричинило тілесні ушкодження та фізичного болю потерпілим. Явна ж неповага до суспільства виражалась у його зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих загальновизнаних правил поведінки та моральності.

Як опір представникові влади, представникові громадськості або іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, слід розуміти активну протидію особи, котра вчиняє хуліганство (відштовхування, завдання побоїв, заподіяння тілесних ушкоджень тощо), з метою позбавити зазначених осіб можливості виконати службовий чи громадський обов`язок з охорони громадського порядк у.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 , після нанесення обвинуваченим потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, намагався припинити його дії, а також затримати останнього на місці події до приїзду працівників міліції, після чого обвинувачений завдав тілесних ушкоджень у виді відкритого зламу кісток носа, тому суд вважає доведеною винуватість останнього і у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України.

Судом критично оцінюються показання обвинуваченого та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , про те, що ініціатором конфлікту стали потерпілі і саме вони наносили удари обвинуваченому, оскільки вони є суперечливими та не відповідають обставинам справи, визнаним судом доведеними. Вказане спростовується показаннями потерпілих, які у категоричній формі зазначили про те, що ініціатором конфлікту був саме обвинувачений ОСОБА_7 , який безпричинно, після розпочатого ним словесного конфлікту, наніс удари одному з них, а потім, будучи затриманим іншим потерпілим, наніс удари і йому, тобто свої дії довго і вперто не припиняв, такі показання підтверджуються і показаннями свідка, що не є зацікавленим ОСОБА_11 , який вказав на місце конфлікту, який відбувався саме біля каси та дослідженими письмовими доказами у справі. Показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та самого обвинуваченого ОСОБА_7 суд до уваги не приймає, оскільки вони є суперечливими як між собою, так і показанням самого обвинуваченого, дані свідки є зацікавленими особами (рідний брат обвинуваченого та його дівчина) що, відповідно, за наявності суперечностей у показаннях, викликає у суду розумний сумнів, з приводу їх достовірності.

Як потерпілі, так і свідки, а також сам обвинувачений вказали про те, що внаслідок штовханини останній падав, вдарившись ногою об бордюр, при цьому, будь-яких інших тілесних ушкоджень, які б свідчили про те, що потерпілі наносили йому удари не встановлено, оскільки це спростовується висновком судово-медичної експертизи №1365 від 24.12.2014 року, а тому суд, окрім вищенаведеного, вважає, що і вказані показання потерпілих відповідають обставинам події, так як вони є послідовними та об`єктивно підтверджуються усіма висновками судово-медичних експертиз.

Враховуючи, що показання потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, вони узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, в тому числі висновками судово-медичних експертиз, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.296 ч.1, 296 ч.3 КК України.

При обранні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, всі обставини справи та дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить часткове добровільне відшкодування завданих збитків.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, де скарг на його поведінку не надходило, є особою молодого віку, потерпілі, кожен зокрема, не наполягають на суворому покаранні, збитки їм частково добровільно відшкодовані, обвинувачений в ході судового розгляду визнав винуватість, попросив у потерпілих вибачення та розкаявся у вчиненому, при цьому, ним вчинено умисні злочини, які згідно ст.12 КК України, відносяться, відповідно до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, тому суд, з врахуванням відсутності постійного місця роботи та стабільного заробітку, призначає покарання в межах санкцій ст.ст. 296 ч.1, 296 ч.3 КК України, із застосуванням ст.75 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На підставі ст.ст.127, 128, 129, 124 КПК України, ст.1167 ЦК України цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожного зокрема, до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування завданої моральної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_7 :

в користь ОСОБА_12 2500 (дві тисячі п`ятсот) завданої моральної шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. витрат на правову допомогу, оскільки дана сума підтверджується відповідними документами;

в користь ОСОБА_6 3500 (три тисячі п`ятсот) завданої моральної шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. витрат на правову допомогу, оскільки дана сума підтверджується відповідними документами.

У решті позовних вимог відмовити.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд врахував добровільне часткове відшкодування моральної шкоди кожному із потерпілих в сумі по 1500 грн., майновий стан обвинуваченого, який не працевлаштований, наслідки, що настали внаслідок його дій кожному із потерпілих (види отриманих тілесних ушкоджень) та виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілих та характеру вимушених змін у їх життєвих стосунках.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч.1, 296 ч.3 КК України, призначивши покарання:

· за ст.296 ч.1 КК України 3 (три) місяці арешту;

· за ст.296 ч.3 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_12 2500 (дві тисячі п`ятсот) завданої моральної шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. витрат на правову допомогу.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_6 3500 (три тисячі п`ятсот) завданої моральної шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. витрат на правову допомогу.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: