У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.,

суддів

Гошовської Т.В., Канигіної Г.В.

за участю прокурора

Сухарєва О.М.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 06 грудня 2007 року кримінальну справу
за касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді
апеляційної інстанції, на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27
лютого 2007 року.

Вироком Валківського
районного суду Харківської області від 13 грудня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

уродженця с. Асіївка Балаклійського району

Харківської області, громадянина України,

не судимого, -

засуджено за ч. 2 ст. 358 КК України на 2 роки обмеження волі, а на
підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов'язків, передбачених
пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судові витрати за проведення
судово-почеркознавчої експертизи в сумі 473 грн. 70 коп. та
судово-криміналістичної експертизи - 423 грн. 70 коп.

Зазначеним вироком ОСОБА_1 визнано
винним та засуджено за те, що він, працюючи лікарем наркологом-невропатологом
Валківської центральної районної лікарні Харківської області, вчинив в період
2004 -2005 років підробку рецептів на придбання лікарського засобу трамадол,
тобто вчинив підробку документів, які видаються установою, у даному випадку
Валківською ЦРЛ, і які надають права або звільняють від обов'язків, з метою їх
використання іншими особами, а також збут таких документів.

Так, ОСОБА_1 на аркушах паперу
вказав прізвища осіб, які обслуговуються ЦРЛ, дати видачі рецептів,
поставив відтиски печаток “МОЗ-УРСР Валківський район Харківської області,
Поліклініка для рецептів”, “Лікар ОСОБА_1”, відтиск прямокутного штампу
“Україна, Валківська ЦРЛ Поліклініка Харківської області __№__на №__ м. Валки”
та власний підпис, таким чином виготовив підроблені рецепти на придбання
медичного препарату трамадол на ім'я осіб, яким цей препарат не призначався.

У такий спосіб ОСОБА_1 виписав 15 рецептів, перший з яких від 28 вересня
2004 року, а останній - від 02 грудня 2005 року, на ім'я наступних громадян:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, по два рецепти на ім'я ОСОБА_5 і ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 і збув ці рецепти особам, прізвища яких не
вказані у перерахованих рецептах, а ці особи використали одержані рецепти для
пред'явлення в аптеці з метою отримання лікарського препарату трамадол.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 лютого 2007 року
цей вирок скасовано у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу злочину,
передбаченого частиною 2 ст. 358 КК України, а справу провадженням закрито на
підставі п. 2 ст. 6 КПК України.

Своє рішення апеляційний суд мотивував тим, що показання свідків, на які
послався суд у вироку, зокрема, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_12,
ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_9 та
інших, не підтверджують обвинувачення, оскільки зазначені особи не можуть
впевнено підтвердити, що на їх ім'я лікарем ОСОБА_1 виписувався трамадол, якого
вони фактично не отримували.

Також, на думку апеляційного суду, не могли бути покладені в основу
обвинувального вироку і показання свідка ОСОБА_15, який купував рецепти у
ОСОБА_1, оскільки за показаннями цього свідка ці події відбувалися протягом
двох місяців зими 2004 року, в той же час, як зазначено в обвинуваченні, перший
рецепт ОСОБА_1 збув у вересні 2004 року.

Окрім того, в ухвалі апеляційного суду зазначено, що ті рецепти на
трамадол, які виписував ОСОБА_1, не відповідають офіційно встановленій наказом
Міністерства охорони здоров'я України від 30 червня 1994 року формі № 1
рецептурного бланку, а тому вони не можуть бути визнані предметом злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Апеляційний суд послався й на те, що у формулюванні обвинувачення,
визнаного доведеним судом першої інстанції, відсутнє посилання на те, в чому
саме полягала підробка документів.

У касаційному поданні прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду Харківської області щодо
ОСОБА_1, а справу повернути на новий апеляційний розгляд у зв'язку із
неправильним застосуванням кримінального та кримінально-процесуального закону.
При цьому посилається на те, що апеляційний суд, дійшовши висновку про
неможливість визнання як доказів у справі показань зазначених у вироку свідків,
належним чином не мотивував свого рішення,
а саме: не вказав, чому він надає перевагу одним доказам та відкидає
інші. Вказує на безпідставність посилання апеляційного суду на те, що рецепт не
є документом. Крім того, апеляційний суд без проведення судового слідства дав
доказам по справі іншу оцінку, ніж суд першої інстанції, що, на думку
прокурора, є порушенням принципу безпосередності дослідження доказів.

ОСОБА_1 подані заперечення на касаційне подання прокурора.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав касаційне
подання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи касаційного подання,
колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню з таких
підстав.

У відповідності до вимог ст. 376 КПК України, апеляційний суд скасовує
обвинувальний вирок і закриває справу у випадку, коли обставини справи
досліджені всебічно, повно й об'єктивно та наявні підстави, передбачені
вказаною нормою.

Як убачається з матеріалів справи та тексту ухвали, апеляційний суд,
закриваючи кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу
злочину, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 358 КК України, наведених вище вимог
кримінально-процесуального закону не дотримав.

Так, вдавшись до аналізу нормативних актів, які встановлюють форму рецепту,
апеляційний суд залишив поза увагою, що предметом злочину, передбаченого ст.
358 КК України є документ, який видається чи посвідчується підприємством,
установою, організацією, громадянином - підприємцем, приватним нотаріусом,
аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі
документи, і який надає права або звільняє від обов'язків.

Як убачається з долучених до матеріалів справи рецептів на трамадол, які
виписував ОСОБА_1, на них маються два відтиски круглих печаток “МОЗ України
Валківський район Харківської області. Поліклініка для рецептів”, ОСОБА_1.
Лікар” та один відтиск прямокутного штампу “МОЗ України, Валківська ЦРЛ.
Поліклініка. Харківська область”.

Згідно з поясненнями самого ОСОБА_1 та головного лікаря - свідка ОСОБА_16,
у період з вересня 2004 року до грудня 2005 року рецепти, у тому числі і на
трамадол, у зв'язку з неналежним фінансуванням, виписувалися не на офіційно
затверджених бланках форми № 1, а на окремих листах паперу, на яких малися
відповідні реквізити, печатки. Ці рецепти приймалися аптеками і по ним
відпускалися ліки.

Ці обставини підтверджуються також поясненнями свідка ОСОБА_15, який купував рецепти на
трамадол у ОСОБА_1, а також даними, що містяться у протоколах виявлення та
вилучення в аптеках м. Валки
рецептів на трамадол, виписаних лікарем ОСОБА_1

За таких обставин висновок апеляційного суду про те, що рецепти, які виписував
ОСОБА_1, не можна визнати документами, є непереконливим.

Посилання апеляційного суду на те, що показання свідків ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_2,
ОСОБА_13, ОСОБА_9 та ОСОБА_15 є
суперечливими, непослідовними і не узгоджуються з матеріалами справи, не можна
вважати обґрунтованими.

Та обставина, що вказані свідки з посиланням на те, що пройшов значний
проміжок часу, не могли впевнено підтвердити, що не отримували рецепти на
трамадол у лікаря ОСОБА_1, не є, з урахуванням інших доказів по справі,
підставою для визнання показань цих свідків недопустимими доказами по справі.

Що стосується показань свідка ОСОБА_15 про те, що він протягом двох місяців
зими 2004 року придбав у ОСОБА_1 5-6 рецептів на трамадол, то апеляційний суд
взагалі не навів мотивів, з яких він відкинув ці показання і визнав, що вони
стосуються осені 2004 року, а не кінця 2004 року.

Разом з тим, як убачається з формули обвинувачення, протягом зими 2004
року, а саме, з грудня 2004 року до березня 2005 року ОСОБА_1 інкримінується 5
епізодів підробки та збуту рецептів на трамадол, у тому числі і ОСОБА_15

Не можна визнати обґрунтованим і посилання апеляційного суду на те, що у
формулюванні обвинувачення, визнаного судом першої інстанції доведеним, не
зазначено, в чому саме полягала підробка.

Як убачається з тексту вироку суду, ОСОБА_1, працюючи лікарем
наркологом-невропатологом, протягом 2004-2005 років виготовив та збув 15
рецептів на трамадол. При цьому ці
рецепти він виписував на прізвища своїх пацієнтів, які не потребували лікування
зазначеним препаратом, а збував їх стороннім особам.

У відповідності до вимог кримінального закону, під підробленням документа
треба розуміти, зокрема, і внесення в справжній документ неправдивих
відомостей.

Цим обставинам апеляційний суд також не дав належної оцінки.

Не мотивував апеляційний суд належним чином і свої висновки стосовного
того, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1, вчиняючи інкриміновані
йому дії, діяв з прямим умислом та мав мету - використання підробленого
документа особисто чи іншою особою.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок апеляційного суду
про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК
України, є передчасним, зроблений без повного, всебічного та об'єктивного
аналізу наявних у справі доказів, а тому не може визнаватись законним, у
зв'язку із чим ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа
направленню на новий апеляційний розгляд, під час якого апеляційному суду з використанням
при необхідності передбачених законом процесуальних можливостей, належить перевірити законність та
обґрунтованість вироку суду першої інстанції і винести законне і обґрунтоване
рішення.

Керуючись 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді
справи апеляційним судом, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27
лютого 2007 року щодо ОСОБА_1 с к а с у в а т и, а справу направити на
новий апеляційний розгляд у той же апеляційний суд.

С У Д Д І:

Гошовська Т.В. Пивовар В.Ф. Канигіна
Г.В.