Номер провадження: 11-кп/785/770/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06.04.2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець з середньою технічною освітою, не працюючий, не одружений, маючий на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий,

визнаний винним за ч. 1 ст. 186 КК України та засуджений до 1 року позбавлення волі.

Запобіжний захід не застосований.

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_9 близько 16 години 02.07.2014 року біля стадіону «Чорноморець» в м. Одесі з метою відкритого викрадення чужого майна у раніше незнайомої ОСОБА_7 шляхом ривка відкрито заволодів жіночою сумкою, в якій знаходилися мобільний телефон і гроші, на загальну суму 10100 грн.

В апеляції адвокат ОСОБА_8 вважає вину ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого йому злочину не доведеною, суд, на його думку, не врахував ту обставину, що ОСОБА_9 сам рятувався втечею від двох невідомих осіб, які раптово з незрозумілих причин почали його переслідувати, а при затриманні ОСОБА_9 при ньому не було ніякого майна, належного потерпілій, на що вказують і свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . В ході досудового розслідування потерпіла не описала зовнішність нападника і впізнання його з її участю не проводилось, потерпіла побачила обвинуваченого вперше в судовому засіданні. Впізнання ж нею ОСОБА_9 під час затримання вважає недостатнім, адже він був зв`язаний, брудний. Крім того, наявність папілярних узорів обвинуваченого на викрадених у потерпілої предметах та дактилоскопічні дослідження не проводились. Вважаючи, що винуватість обвинуваченого не доведена, просить вирок суду скасувати, винести виправдувальний вирок відносно обвинуваченого.

Вислухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляцію та просили закрити кримінальне провадження через не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості обвинуваченого в суді і вичерпаністю можливостей їх отримати, потерпілу і прокурора про залишення вироку суду без змін, вивчивши доводи апеляції та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного у вироку злочину підтверджується сукупністю відносних, достатніх, допустимих, узгоджених між собою доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом з достатньою повнотою, яким дана належна оцінка.

Так, потерпіла ОСОБА_7 пояснила, як в судовому засіданні районного суду, так і в ході розгляду апеляції захисника, що саме обвинувачений ОСОБА_9 на території парку ім. Шевченко в м. Одесі, де вона гуляла із онуком, напав на неї, вирвав з її рук сумку з речами і став тікати. На її крик про допомогу двоє молодих хлопців стали переслідувати нападника, один з них наздогнав його та повернув їй сумку, а самого обвинуваченого затримали на території стадіону «Чорноморець» разом із охоронцями цього закладу, де вона впевнилась, що це була саме та особа, яка здійснила відносно неї пограбування. Ці показання потерпілої узгоджуються з показаннями свідків - охоронців стадіону «Чорноморець» ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які пояснили, що бачили як ОСОБА_9 забіг на територію стадіону, а за ним бігли двоє хлопців. На вимогу охоронців ОСОБА_9 не зупинився, а переслідувачі пояснили, що той вирвав у жінки сумку, після чого він був затриманий. Відповідно до показань ОСОБА_12 , після затримання ОСОБА_9 їм розповів, що зірвав сумку у жінки; а хлопці, що переслідували обвинуваченого, вказали, що почули крик жінки та побігли за ним, бачили як він викинув сумку.

Вказані показання відповідають дослідженим судом протоколам огляду викраденої сумки потерпілої з речами, а також відеозапису обставин затримання обвинуваченого на території стадіону «Чорноморець».

Суд першої інстанції ретельно дослідив надані стороною обвинувачення докази, на підставі чого прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_13 у скоєнні злочину та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 186 КК України.

При призначенні засудженому покарання суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу винного, та призначив йому покарання в межах ст. 186 ч. 1 КК України. Колегія суддів приймає до уваги думку прокурора в ході розгляду апеляції про надмірну м`якість призначеного обвинуваченому покарання, виходячи з того, що він у громадському місці, в парку напав на жінку з дитиною, виривав у неї сумку та протягнув її по твердому покриттю алеї, чим завдав їй фізичного болю та пошкодив одежу, а також його відношення до скоєного, однак переглянути вирок в частині призначення покарання не має можливості, адже ні прокурор, ні потерпіла апеляції з цього приводу не подали.

Доводи апеляції про непричетність обвинуваченого до вчинення злочину не можуть бути прийняті колегією суддів, оскільки суд першої інстанції достатньо повно дослідив їх, обґрунтовано не погодився з ними та свою думку належним чином мотивував.

Зокрема, твердження апеляції про те, що обвинувачений не скоював злочину, а сам рятувався втечею від невідомих осіб, є надуманими. Адже потерпіла в судовому засіданні районного суду і в ході розгляду апеляції пояснила, що бачила обвинуваченого ОСОБА_9 , який сидів у парку на паперті і став рухатись в її бік, тому вона взяла сумку з дитячого візка та притисла до себе, однак він напав на неї і вирвав сумку з її рук. Вона бачила нападника безпосередньо перед собою, а після його затримання на стадіоні, потерпіла впевнилась, що її пограбував саме обвинувачений ОСОБА_9 . Вказані твердження спростовуються також вище приведеними показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що після затримання обвинувачений розповів їм про пограбування ним жінки. Окрім того, в ході розгляду апеляції обвинувачений не зміг пояснити причин, з яких він, начебто, злякався невідомих переслідувачів і став тікати від них; чому за таких обставин він не просив допомоги у охоронців стадіону, а, навпаки, втікав і від них.

Заперечуючи винуватість ОСОБА_9 у вчиненні пограбування потерпілої, захисник заявив в судовому засіданні апеляційного суду про те, що обвинувачений не має відношення до злочину, він був затриманий помилково, оскільки займався спортом та бігав на стадіоні, потім заявив, що ОСОБА_9 бігом рятувався від незнайомих йому переслідувачів. Ці суперечливі заяви захисника спростовуються наведеними доказами.

Доводи захисника про неповноту слідства, що виразилось у не проведенні впізнання підозрюваного і дактилоскопічної експертизи та експертизи потожирових слідів по сумці потерпілої судом, а також відтворення обстановки та обставин події не приймаються до уваги, оскільки ОСОБА_9 фактично затриманий на місці злочину, потерпіла прямо вказала на нього, як на особу, яка вчинила пограбування. До того ж такої слідчої дії, як відтворення обстановки та обставин події, взагалі не передбачено діючим КПК України.

Непереконливими є і доводи захисника про те, що ОСОБА_9 непричетний до злочину, оскільки бігав по території стадіону і затриманий без будь-якої сумки потерпілої, адже з досліджених судом доказів видно, що вказану сумку він утримував лише до того часу, коли його стали наздоганяти люди, що відкликнулись на крик потерпілої про допомогу.

За таких обставин підстави для задоволення апеляції, зміни або скасування вироку відсутні.

Оскільки відносно ОСОБА_9 суд обрав покарання у вигляді позбавлення волі, його належить взяти під варту в залі суду для виконання вироку.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 419 КПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06.04.2015 року відносно ОСОБА_9 за ст. 186 ч. 1 КК України без змін.

Взяти ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під варту в залі апеляційного суду.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_9 в цей же термін із дня вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду ОСОБА_2

Одеської області

ОСОБА_3

ОСОБА_4