Справа №1/134/4/2014
Провадження № 11/772/28/2014
Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_1

У Х В А Л А
іменем України
21 січня 2015 р. місто Вінниця
колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Вінницької області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
засудженої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь в розгляді справи ОСОБА_8 , засудженої ОСОБА_7 на вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2014 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, українку, уродженку та жительку АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не заміжню, не працюючу, раніше не судиму,
визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь церкви Іоанна Богослова села Радянське Крижопільського району Вінницької області 134000 гривень майнової шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Київського НДІСЕ судові витрати за проведення мистецтвознавчої експертизи у розмірі 2948 гривень.
Вирішено питання про речові докази.
Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 в 2010 році з церкви ОСОБА_9 , що відноситься до Тульчинської Єпархії в селі Радянське Крижопільського району шляхом заміни копіями викрала старовинні ікони за наступних обставин.
Після смерті свого чоловіка, який був настоятелем зазначеного храму, ОСОБА_7 за власною ініціативою доглядала за підтримкою порядку в церкві та мала ключі від її приміщення. В квітні місяці 2010 року під час зустрічі з раніше невідомим їй громадянином ОСОБА_10 , вона погодилась на пропозицію останнього продати старовинні ікони, що знаходились в приміщенні церкви. ОСОБА_10 в свою чергу оглянув їх та сфотографував, а 01.06.2010 року по телефону повідомив ОСОБА_7 про намір їх придбати за 2000 доларів США та відповідно ОСОБА_7 на таку пропозицію погодилась.
02 червня 2010 року біля 09.00 години ОСОБА_10 приїхав до церкви села Радянське зі своїми знайомими та з дозволу ОСОБА_7 , яка не повідомила настоятеля церкви та сільську громаду про заміну ікон, таємно викради 12 старовинних ікон «Іоан Богослов», «Ісус Христос», «Божа матір», «Святитель Миколай», «Ісус Христос Цар Слави», «Свята Великомучениця Варвара» та шість ікон із зображенням двох апостолів на кожній іконі. Викрадене перевезли до виїзду з села Радянське, де ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_10 обумовлені 2000 доларів США, а пізніше за допомогою знайомих ОСОБА_10 замінила недостаючі ікони їх копіями.
В апеляційній скарзі прокурора зі змінами ставиться питання про скасування вироку через істотні порушення кримінально-процесуального закону та направлення справи на новий судовий розгляд. Апеляція мотивована тим, що судом у мотивувальній частині вироку в обвинуваченні, яке визнано доведеним не встановлено вартості викраденого майна та не встановлено потерпілих осіб.
В апеляції засудженої ОСОБА_7 ставиться питання про скасування вироку суду через істотне порушення кримінально-процесуального закону, невідповідності висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам справи, неповноту судового слідства, невідповідності призначення покарання особі засудженого. Просить справу направити на додаткове розслідування. Свої вимоги мотивує тим, що суд безпідставно відхилив клопотання захисту про призначення повторних експертиз, у справі не встановлено потерпілих від злочину, дії ОСОБА_7 не мали умисного характеру, призначене покарання є надто суворим.
Заслухавши доповідача, засуджену ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляцію засудженої, прокурора ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора в межах внесених змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора зі змінами підлягає до задоволення, а апеляцію засудженої слід задовольнити частково виходячи з наступного.
Відповідно до п.п.11, 15 розділу ХІ «Перехідних положень» Кримінального процесуального Кодексу України справа розглядається в порядку, передбаченому Кримінально-процесуальним кодексом України в редакції 1960 року.
Відповідно до ч.1 ст.365 КПК України 1960 року вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.
Згідно положень ст.334 КПК України 1960 року мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання овинувачення, визнаного судом доведеним з зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину. Порушення при складанні вироку вимог ст.ст..332-335 КПК України 1960 року є підставою для його скасування.
Як вбачається з вироку, суд неналежним чином дотримав дані вимоги, через що вирок суду не можна вважати законним.
Так, в обвинуваченні, визнаного судом доведеним, суд не зазначив вартості викраденого майна та особу, якій злочином завдано матеріальної шкоди. При цьому поза увагою суду залишилось те, що з об`єктивної сторони крадіжка вважається злочином з матеріальним складом та окрім самого діяння обов`язковими його ознаками є матеріальна шкода, заподіяна власнику незаконно вилученого майна, яка визначається його вартістю.
Зазначені істотні порушення кримінального процесуального закону потягнули за собою порушення ст.ст.370, 374 КПК України 1960 року, що є підставою для скасування вироку з поверненням справи на новий судовий розгляд.
Виходячи з вищенаведених підстав, частково підлягає задоволенню апеляція засудженої.
Стосовно інших доводів апеляційної скарги засудженої, а саме в частині невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та суворості призначеного покарання, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.3 ст.374 КПК України в редакції 1960 року, скасовуючи вирок суду з направленням справи на новий розгляд, апеляційний суд не вправі вирішувати питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, перевагу одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого кримінального закону чи покарання.
Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України 1960 року, п.п.11, 15 розділу ХІ «Перехідних положень» Кримінального процесуального Кодексу України колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію прокурора, який брав участь в розгляді справи ОСОБА_8 зі змінами задовольнити, апеляцію засудженої ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 28 листопада 2014 року відносно ОСОБА_7 за ст.185 ч.4 КК України скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Судді:
З оригіналом вірно: