Ухвала

іменем україни

25 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Лагнюка М.М.,

суддів Суржка А.В. та
Франтовської Т.І.,

при секретарі Петрику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні
кримінальне провадження №0001721
від 9 травня 2013 року щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,
уродженця м. Бендери, Молдова,
проживаючого по АДРЕСА_1, такий, що
судимості не мав,

за участю прокурора Опанасюка О.В.,

захисника ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

зі змісту касаційної скарги
засудженого вбачається, що він ставить
вимогу про зміну вироку апеляційного
суду шляхом призначення йому покарання
із застосуванням статті 69 КК України.

На обґрунтування таких вимог,
засуджений вказується на те, що
апеляційний суд не взяв до уваги
пом'якшуючі йому покарання обставини,
зокрема явку з повинною, активне
сприяння розкриттю злочину, щире
каяття, повне відшкодування витрат на
поховання потерпілої, прохання
потерпілого, наявність на утриманні
неповнолітніх дітей та позитивні
характеристики за місцем проживання та
роботи, особу потерпілої, котра вела
аморальний спосіб життя, а також те, що
остання інкримінованого йому дня була
з власним ножем, образливо
висловлювалася в бік його дружини та
він намагався надати їй допомогу.

У касаційній скарзі захисник
засудженого ставить вимогу про зміну
вироку апеляційного суду в частині
призначено йому покарання у виді
позбавлення волі строком 7 років.
Посилається на невідповідність
призначеного покарання тяжкості
кримінального правопорушення та особі
засудженого внаслідок суворості.

Зокрема, захисник вказує на те, що
апеляційним судом не було враховано
всіх пом'якшуючих покарання обставин,
даних про особу засудженого та
наявність лише однієї обтяжуючої
покарання обставини, за яких суд першої
інстанції вважав можливим призначити
йому покарання нижче від найнижчої
межі, визначеної у частині 1 статті 115 КК
України, у зв'язку з чим призначив йому
надто суворе покарання.

Вироком Свердловського міського суду
Луганської області від 7 жовтня 2013 року
ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого частиною 1 статті 115 КК
України, та йому призначено покарання
із застосуванням статті 69 цього
Кодексу у виді позбавлення волі
строком на 5 років.

Згідно з вироком, ОСОБА_1 визнаний
винуватим і засуджений за те, що він 9
травня 2013 року з 9 до 14 години,
перебуваючи в с. Луначарського м.
Свердловська, вживав алкогольні напої,
після чого на власному автомобілі
ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1, прибув в АДРЕСА_2,
за місцем проживання ОСОБА_3, з якою
вони о 15 годині 30 хвилин прибули у
лісосмугу, що розташована неподалік
будинку АДРЕСА_1, де він проживав з
родиною, та продовжили вживання
алкогольних напоїв. Під час їх бесіди,
на ґрунті раніше виниклих особистих
неприязних відносин у них виникла
сварка, під час якої засуджений, маючи
намір на вчинення умисного вбивства
останньої, тримаючи ніж у правій руці,
наніс один удар у шию ліворуч, від чого
остання почала відходити, а він,
продовжуючи свій злочинний намір,
спрямований на її умисне вбивство,
наздогнав її та ножем наніс їй
щонайменше 6 ударів у тулуб,
спричинивши їй тілесні ушкодження, які
відносяться до категорії тяжких
тілесних ушкоджень за ознакою
небезпеки для життя в момент
заподіяння, від яких вона померла.

Розглянувши апеляційну скаргу
прокурора, апеляційний суд постановив
28 січня 2014 року вирок, яким скасував
вирок Свердловського міського суду
Луганської області від 7 жовтня 2013 року
щодо ОСОБА_1 Визнав ОСОБА_1 винуватим за
частиною 1 статті 115 КК України та
призначив йому покарання у виді
позбавлення волі строком на 8 років.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення захисника, який підтримав
касаційну скаргу засудженого та
захисника, пояснення прокурора, який
заперечував проти задоволення
касаційних скарг засудженого та
захисника, вважаючи ухвалений у
кримінальному провадженні вирок
апеляційного суду законним і
обґрунтованим, обговоривши доводи
касаційних скарг та перевіривши
матеріали кримінального провадження,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Подія злочину, доведеність
винуватості, правильність
кваліфікації судом за частиною 1 статті
115 КК України злочинних дій ОСОБА_1 в
касаційних скаргах засудженим та його
захисником не оспорюються та не
заперечуються.

Доводи касаційних скарг засудженого та
його захисника щодо суворості
призначеного засудженому покарання та
можливості його призначення із
застосування статті 69 КК України є
необґрунтованими.

Відповідно до статті 65 КК України при
призначенні покарання суд має
врахувати ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, що
пом'якшують і обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів. Підстави
для призначення більш м'якого
покарання, ніж це передбачено
відповідною статтею Особливої частини
цього Кодексу за вчинений злочин,
визначаються статтею 69 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 69 КК України за
наявності кількох обставин, що
пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину, з урахуванням особи винного
суд, умотивувавши своє рішення, може
призначити основне покарання, нижче
від найнижчої межі, встановленої в
санкції статті (санкції частини статті)
Особливої частини цього Кодексу.

Тобто, суд, при встановленні і визнанні
декількох пом'якшуючих особі покарання
обставин, повинен співставити їх
кількісну та якісну характеристики, як
таких, що досить істотно знижують
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
виходячи з індивідуальних
особливостей конкретного провадження,
та перебувають в такому співвідношенні
одна з одною, щоб можна було впевнено
стверджувати про доцільність
призначення винному мінімального
покарання в межах санкції відповідної
статті або його призначення нижче від
найнижчої межі.

Як убачається з матеріалів
кримінального провадження, суд першої
інстанції, призначаючи ОСОБА_1
покарання із застосуванням статті 69 КК
України у виді позбавлення волі
строком на 5 років, враховував ступінь
тяжкості кримінального
правопорушення, який віднесений до
категорії особливо тяжких, пом'якшуючі
покарання обставини, до яких відніс,
позитивну характеристику останнього
за місцем його проживання та роботи,
наявність у нього на утриманні
малолітньої та неповнолітньої доньок,
є єдиним годувальником, повне визнання
своєї вини, щире каяття, активне
сприяння розкриттю злочину,
відшкодування витрат на погребіння
потерпілої, думку потерпілого, котрий
наполягав на зміні йому запобіжного
заходу та обрання покарання, не
пов'язаного з позбавленням волі, а
також обтяжуючу покарання обставину,
як вчинення кримінального
правопорушення в стані алкогольного
сп'яніння.

Саме такі обставини, на переконання
суду першої інстанції, є такими, що
істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого засудженим злочину, та з
урахуванням його особи дійшов до
висновку про можливість призначення
йому покарання із застосуванням статті
69 КК України, тобто нижче від найнижчої
межі, визначеної у санкції частині 1
статті 115 КК України, та буде необхідним
і достатнім для його виправлення та
попередження вчинення ним нових
кримінальних правопорушень.

Апеляційний же суд, скасовуючи вирок
суду першої інстанції в частині
призначеного засудженому покарання із
застосуванням статті 69 КК України,
зважив на враховані судом першої
інстанції обставини та вказав на
невмотивованість його вироку щодо
застосування вказаної норми
кримінального закону з огляду на
неконкретизованість обставин та даних
про його особу, які були визнані такими,
що істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого засудженим злочину та
впливають на пом'якшення покарання, а
також вказав на безпідставність
посилання на його вживання з
потерпілою алкогольних напоїв в
лісосмузі.

Призначаючи засудженому покарання в
межах санкції частини статті, за якою
він засуджений, апеляційний суд
враховував ступінь тяжкості вчиненого
ним злочину, який віднесений до
особливо тяжких, обставини скоєння
кримінального правопорушення,
кількість нанесених потерпілій ударів
ножем, а також дані про його особу,
котрий має неповнолітню доньку, працює,
позитивно характеризується за місцем
роботи і проживання, а також обставини,
що пом'якшують йому покарання, до яких
відніс щире каяття і активне сприяння
розкриттю злочину, та обтяжуючу
покарання обставину - вчинення злочину
у стані алкогольного сп'яніння.

Отже, апеляційним судом на виконання
вимог статті 65 КК України додатково
зважено на всі обставини для
правильного призначення засудженому
покарання з урахуванням і тих обставин,
на які послався суд першої інстанції та
наголошують у касаційних скаргах
засуджений та його захисник, як на
підстави для їх задоволення.

Вказані обставини, які засуджений та
захисник вважають такими, що впливають
на розмір призначеного йому покарання,
як суворого, або беззаперечно надають
підстави для застосування статті 69 КК
України, разом з врахованими судом
першої та зваженими апеляційною
інстанціями ступенем тяжкості
вчиненого ним кримінального
правопорушення, характеру та обставин
його вчинення, істотно не знижують
ступінь його тяжкості для призначення
більш м'якого покарання, яке
передбачено законом, та такого, ніж
передбачено законом.

Таким чином, призначене засудженому
ОСОБА_1 покарання відповідає вимогам
статті 65 КК України, оскільки є
необхідним та достатнім для його
виправлення та попередження нових
злочинів. Вважати його явно
несправедливим внаслідок суворості, як
про це зазначає захисник, або
призначення йому більш м'якого
покарання ніж передбачено законом, як
про це зазначає засуджений, у колегії
суддів підстав не має за викладених
обставин.

Сам же апеляційний розгляд справи
проведений з дотриманням вимог
кримінального процесуального закону, а
вирок суду апеляційної інстанції
відповідає вимогам статті 420 КПК
України.

За таких обставин, вирок суду
апеляційної інстанції є законним і
обґрунтованим, призначене покарання
ОСОБА_1 справедливим, а відтак
касаційні скарги засудженого та його
захисника не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись
статтями 433-438, 532 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

вирок Апеляційного суду Луганської
області від 28 січня 2014 року щодо
засудженого ОСОБА_1 залишити без зміни,
а його та захисника ОСОБА_4 касаційні
скарги - без задоволення.

Ухвала касаційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:

_____________________ _______________________ ____________________

М.М. Лагнюк А.В. Суржок Т.І. Франтовська