Справа № 738/2702/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/290/2015
Категорія - ст. 190 ч. 2 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16 листопада 2013 року за № 0000554 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 04 лютого 2015 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, раніше судимого:

1. 14.04.1986 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 140 ч.2 , 141 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

2. 05.02.1990 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ст. 142 ч.3, ст.222 ч.1 КК України до 9 років 4 місяців позбавлення волі, 16.01.2009 року постановою Менського районного суду Чернігівської області на підставі ст.1 п. « в » ЗУ « Про амністію » від 12.12.2008 року, звільнений від відбування покарання за ст. 190 ч.1 КК України,

3. 11.02.2009 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч.1 , ст. 357 ч.3 КК України до 3 місяців арешту,

4. 01.07.2010 року Голосіївським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі,

5. 27.07.2012 року Ірпінським міським судом Київської області за ст. 390 ч.1 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, ст. 190 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 04 лютого 2015 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2 та ст. 190 ч.2 КК України і призначено йому покарання за ст. 185 ч.2 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі, за ст. 190 ч.2 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, остаточно визначено до відбуття обвинуваченому ОСОБА_9 2 (два) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід для обвинуваченого ОСОБА_9 залишено раніш обраний взяття під варту, рахувавши строк відбування покарання з дати затримання - з 27.10.2014 року.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 процесуальні витрати за проведення товарознавчих експертиз в сумі 490 грн. на користь держави.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, обвинувачений ОСОБА_9 , повторно, 11.11.2013 року близько 12 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в кімнаті за адресою АДРЕСА_2 , умисно, таємно вчинив крадіжку мобільного телефону марки LG модель S- 310, залишковою вартістю 200 грн., з карткою пам`яті micro SDHC IGb вартістю 30 грн. та стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 10 грн., що належить потерпілому ОСОБА_10 , таким чином обвинувачений ОСОБА_9 заволодів майном потерпілого ОСОБА_10 на суму 240 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно обвинувачений ОСОБА_9 13.11.2013 року близько 18.00 год. знаходячись поряд з автобусною зупинкою по вул. Жовтнева м. Мена, шляхом обману, що виразився в проханні зателефонувати, ввів потерпілого ОСОБА_11 в оману, та умисно заволодів його мобільним телефоном марки Noкia модель 5230, залишковою вартістю 709 грн. 80 коп., з карткою пам`яті micro SDHC 4 Gb вартістю 40 грн., та стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку, вартістю 15 грн., на рахунку якого знаходилось 10 грн., таким чином заволодівши майном на суму 774 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з даним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, зменшити термін покарання до 1 року 4 місяців позбавлення волі. Вказує, що судом при призначенні покарання не враховано ряд пом`якшуючих його вину обставин, а саме: визнання вини та щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність вимог матеріального характеру з боку потерпілої сторони, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В поданих прокурором прокуратури Менського району ОСОБА_12 запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 ставиться питання про залишення вироку місцевого суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення. Звертає увагу що судом першої інстанції враховано всі пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини, а апеляційна скарга подана без достатніх на те підстав.

Заслухавши доповідача, позицію прокурора, який вважав вирок суду обґрунтованим і законним, просив залишити його без змін, думку обвинуваченого ОСОБА_9 , який просив змінити вирок з підстав, зазначених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_9 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка, яка виразилась в умисному таємному викраденні чужого майна, вчинена повторно.

Дії ОСОБА_9 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як шахрайство, яке виразилось в умисному заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, його ставлення до вчиненого, щире каяття, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, те, що злочини вчинені особою, яка раніше неодноразово судима за корисливі злочини, за досить незначні проміжки часу, що свідчить про його суспільну небезпеку, злочини скоєні в стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, викрадене потерпілим повернуто внаслідок проведення заходів працівниками міліції, а не добровільно обвинуваченим, як останній вказує в своїй апеляційній скарзі, а тому суд обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши при цьому покарання в мінімальних межах санкцій статей.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_9 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Всі обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі, судом першої інстанції при обранні йому покарання враховані.

Водночас, активне сприяння розкриттю злочину не знайшло свого підтвердження, оскільки обвинувачений, будучи повідомленим про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, ухилявся від органів досудового розслідування та в період з 28.01.2014 по 27.10. 2014 року перебував у розшуку.

Покарання, яке призначено обвинуваченому ОСОБА_9 , відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, даним, що характеризують його особу, та всім обставинам вказаного кримінального правопорушення і є справедливим.

Підстав для пом`якшення покарання та зменшення терміну до 1 року 4 місяців позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_9 , як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону та порушень прав обвинуваченого ОСОБА_9 на захист, які б потягли за собою безумовне скасування вироку суду.

За таких обставин апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, оскільки підстав для зміни вироку суду немає, так як рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 04 лютого 2015 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4