Ухвала

іменем україни

6 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого
Франтовської Т.І.,

суддів:
Суржка А.В., Орлянської В.І.,

при секретарі Шапулі В.В.,

за участю прокурора Деруна А.І.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000923, за
обвинуваченням

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

с. Гупалівка, Магдаленівського району,
Дніпропетровської області,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК
України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Ленінського районного суду
міста Полтави від 17 січня 2014 року
ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 307 КК України
до покарання у виді позбавлення волі на
строк 3 роки; за ч. 2 ст. 307 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до
покарання у виді 4 років позбавлення
волі з конфіскацією 1/3 майна, яке є
власністю засудженого.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим,
остаточно призначено ОСОБА_2 покарання
у виді 4 років позбавлення волі з
конфіскацією 1/3 майна, яке є власністю
засудженого.

За ч. 1 ст. 313 КК України ОСОБА_2
виправдано.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської
області від 18 березня 2014 року вирок
районного суду щодо ОСОБА_2 залишений
без зміни.

У касаційній скарзі захисник
засудженого ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1
просить змінити вирок суду першої
інстанції та ухвалу суду апеляційної
інстанції в частині призначеного
покарання, вважаючи його занадто
суворим та посилається, при цьому, на
те, що засуджений активно сприяв
розкриттю злочину, щиро розкаявся, тому
вважає, що у суду є достатньо підстав
для зменшення ОСОБА_2 міри призначеного
покарання. Крім того, захисник просить
змінити постановлений щодо ОСОБА_2
вирок та виключити призначене судом
додаткове покарання у виді конфіскації
1/3 майна, яке є власністю засудженого,
оскільки на думку захисника будуть
погіршені соціальні умови проживання
малолітньої дитини - сина засудженого,
та призначити покарання із
застосуванням ст. 75 КК України.

Згідно з вироком суду ОСОБА_2 визнано
винним та засуджено за те, що він, 24
вересня 2013 року, близько 15 години,
перебуваючи в під'їзді будинку № 91 по
вул. Леніна в м. Полтава продав за 100 грн.
громадянці під вигаданим ім'ям ОСОБА_3
медичний шприці об'ємом 2 мл, заповнений
до позначки 1 мл рідиною прозорого
кольору, яка згідно висновку експерта
№ 1226 від 26 вересня 2013 року містить
метамфетамін, який відноситься до
психотропних речовин, обіг яких
обмежено, масою 0,124 г та амфетамін, який
відноситься до психотропних речовин,
обіг яких обмежено, масою 0,051 г.

27 вересня 2013 року, близько 19 години,
ОСОБА_2, перебуваючи поблизу будинку №
91 по вул. Леніна в м. Полтава, продав за
100 грн. громадянину під вигаданим ім'ям
ОСОБА_4 медичний шприці об'ємом 2 мл,
заповнений до позначки 1 мл рідиною
прозорого кольору, яка згідно висновку
експерта № 1247 від 29 вересня 2013 року
містить метамфетамін, який відноситься
до психотропних речовин, обіг яких
обмежено, масою 0,041 г.

Заслухавши доповідь судді, думку
захисника ОСОБА_1, яка підтримала
касаційну скаргу в повному обсязі,
думку прокурора Деруна А.І., який не
погодився з касаційною скаргою та
вважав, що судові рішення необхідно
залишити без зміни, перевіривши
матеріали провадження і обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає що вона підлягає
задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_2 у вчиненні
кримінальних правопорушень, за які
його засуджено та правильність
кваліфікації його дій у касаційній
скарзі захисником не оскаржується.

Доводи касаційної скарги захисника про
невідповідність призначеного
покарання тяжкості вчинених ОСОБА_2
кримінальних правопорушень та даним
про його особу, заслуговують на увагу.

Виходячи з положень ст. 65 КК особі, яка
вчинила злочин, має бути призначено
покарання, необхідне і достатнє для
виправлення та попередження нових
злочинів. Це покарання має відповідати
принципам справедливості,
співмірності, індивідуалізації. Для
вибору такого покарання суд повинен
урахувати ступінь тяжкості злочину,
конкретні обставини його вчинення,
форму вини, наслідки цього діяння, дані
про особу, обставини, що впливають на
покарання, ставлення до своїх дій, інші
обставини справи, які впливають на
забезпечення відповідності покарання
характеру та тяжкості вчиненого
злочину. Особі, яка вчинила злочин, має
бути призначене покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд при
призначенні покарання у виді
позбавлення волі на строк не більше
п'яти років, враховуючи тяжкість
злочину, особу винного та інші
обставини справи, дійде висновку про
можливість виправлення засудженого
без відбування покарання, він може
прийняти рішення про звільнення від
відбування покарання з випробуванням.

Так, суд встановив, що ОСОБА_2 своїми
умисними діями вчинив незаконне
виготовлення з метою збуту, а також
збут психотропних речовин, вчинений
повторно та кваліфікував дії
засудженого за частинами першою та
другою статті 307 КК України.

Зокрема, винність ОСОБА_2
підтверджується показаннями самого
засудженого, який повністю визнав свою
вину та підтвердив обставини скоєння
ним кримінальних правопорушень за
обставин викладених у вироку,
показаннями осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які
здійснювали оперативну закупку
наркотичних засобів у ОСОБА_2, свідків
ОСОБА_7 та ОСОБА_10., які були запрошені в
якості понятих при проведенні обшуку в
квартирі ОСОБА_2, даними протоколів
проведених слідчих дій, висновками
судово-хімічних експертиз № 1126 від 26
вересня 2013 року і № 1247 від 29 вересня 2013
року та іншими доказами, яким судом, у
відповідності до вимог процесуального
закону, дана належна оцінка.

Так, суд, керуючись нормами закону,
врахував тяжкість скоєного засудженим,
дані про особу засудженого, який,
раніше не судимий, його вік, стан
здоров'я, конкретні обставини
вчиненого ОСОБА_2, відсутність
обставин, що обтяжуються покарання, та
наявність декількох обставин, що
пом'якшують покарання, а саме - активне
сприяння розкриттю злочину та щире
каяття.

Обставин, що обтяжують покарання
засудженого судом не встановлено.

Однак, місцевий суд, вказавши ці
обставини у вироку, достатньою мірою не
врахував їх під час призначення ОСОБА_2
покарання. Таким чином, суди першої та
апеляційної інстанції дійшли
невірного, на думку колегії суддів,
висновку про неможливість виправлення
засудженого без ізоляції від
суспільства.

З огляду на наведене та з урахуванням
конкретних обставин справи, даних про
особу засудженого та наслідків
скоєного, колегія суддів дійшла
висновку про необхідність зміни
судових рішень в частині призначеного
засудженому покарання та звільнення
ОСОБА_2 від відбування покарання на
підставі ст. 75 КК України з
випробуванням з покладенням
обов'язків, передбачених ст. 76 КК
України.

Крім того, відповідно до ст. 77 КК
України у разі звільнення від
відбування покарання з випробуванням
можуть бути призначені додаткові
покарання у виді штрафу, позбавлення
права обіймати певні посади або
займатися певною діяльністю, а тому на
думку колегії суддів, підлягає
виключенню з резолютивної частини
вироку призначення ОСОБА_2 додаткового
покарання у виді конфіскації 1/3 майна,
яке є власністю засудженого.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 в
інтересах засудженого ОСОБА_2
задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду міста
Полтави від 17 січня 2014 року та ухвалу
Апеляційного суду Полтавської області
від 18 березня 2014 року щодо ОСОБА_2 в
частині призначеного покарання
змінити.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 від
призначеного покарання звільнити з
випробуванням з іспитовим строком 3
роки.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України на
засудженого покласти певні обов'язки.

В решті судові рішення щодо ОСОБА_2
залишити без зміни.

З під варти ОСОБА_2 звільнити.

Ухвала суду касаційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:

______________ ________________
__________________

В.І. Орлянська Т.І. Франтовська А.В.
Суржок