Справа № 1-123/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2011 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої Піцик В.М.

при секретарі Николайчук З.М.

з участю прокурора Лазенги О.М.

підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого, інваліда 3 групи, розлученого, раніше судимого: 23.09.2010 року Заліщицьким районним судом за ст.185 ч.3 КК України, обрано міру покарання у вигляді 600 гривень штрафу в дохід держави,

в скоєнні злочину передбаченого ст.191 ч.3 КК України

встановив:

ОСОБА_1, працюючи сторожем в приватного підприємця ОСОБА_2, що в с.Шутроминці Заліщицького району, будучи матеріально-відповідальною особою за забезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей, 22.08.2011 року біля 23 години 30 хвилин привласнив та переніс в своє господарство, що в с.Шутроминці Заліщицького району, два мішки пшениці, загальною вагою 99 кг, загальною вартістю 148 гривень 50 копійок.

24.08.2011 року біля 23 години 40 хвилин ОСОБА_1 з складського приміщення приватного підприємця ОСОБА_2 привласнив та переніс в своє господарство, що в с.Шутроминці Заліщицького району, 10 літрів дизельного палива з каністрою з полімерного матеріалу, загальною вартістю 102 гривні.

Продовжуючи свої злочинні дії 26.08.2011 року біля 4 години ОСОБА_1 привласнив та виніс з території господарства приватного підприємця ОСОБА_2 три мішки пшениці, загальною вагою 135 кг, загальною вартістю 202 гривні 50 копійок, які заховав неподалік місця викрадення.

Своїми злочинними діями підсудний ОСОБА_1 заподіяв потерпілому ОСОБА_2 матеріальних збитків на загальну суму 453 гривні.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що 20.08.2011 року він був прийнятий сторожем до приватного підприємця ОСОБА_2, що в с.Шутроминці Заліщицького району, він охороняв зерно пшениці в складі ОСОБА_2 Через тяжке матеріальне становище він вирішив викрасти два мішки пшениці з складу. 22.08.2008 року біля 24 години він зайшов в приміщення складу, з купи набрав два мішки пшениці та після чергування переніс їх до себе додому. 22.08.2011 року він викрав із складу приватного підприємця ОСОБА_2 10 літрів дизельного палива з каністрою, які також переніс до себе додому та використовував для власних потреб. 25.08.2011 року він знову вирішив викрати декілька мішків пшениці, 26.08.2011 року він заступив на чергування та з купи набрав три мішки пшениці, які по одному носив в кущі, коли він відніс останній мішок, прийшов ОСОБА_2 та викликав працівників міліції, які затримали його.

Підсудний ОСОБА_1 повністю погодився з всіма доказами, які були зібрані по справі під час досудового слідства.

Виходячи із встановленого в судовому засіданні, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ст.191 ч.3 КК України так, як він, будучи матеріально-відповідальною особою, привласнив чуже майно, яке йому було ввірене, повторно.

Призначаючи міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, а саме: те, що скоєний злочин є тяжким, особу підсудного, а саме: те, що він являється інвалідом 3 групи, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставини, які пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання підсудному ОСОБА_1, суд не вбачає.

А, тому, приходить до переконання, що міру покарання підсудному ОСОБА_1 слід призначити за ст.191 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з охороною майна, і на підставі ст.75 КК України звільнити його від основного покарання, встановивши йому іспитовий строк один рік.

Суд також вважає, що до підсудного слід застосувати обмеження передбачені ст.76 ч.1 п.2, 3 КК України.

Керуючись ст.ст. 322-324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.191 ч.3 КК України та призначити йому за даною статтею покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з охороною майна, строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком один рік.

На підставі ст.76 ч.1 п.2, 3 КК України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази три мішки зерна пшениці, залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_2.

На вирок може бути подано апеляцію протягом 15 діб в апеляційний суд Тернопільської області через Заліщицький районний суд.

Вирок вступив в законну силу 17.11.2011 року.

Головуюча: підпис

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_3