ВИРОК

Імям України

19 червня 2012 року Іванкшський районний суд Київської області в складі: головуючого судді - Гончарука О.П.

при секретарі - Коваленко І.В.,

з участю прокурора - Федоренко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Іванків справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в с.Обуховичі Іванківського району Київської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, утриманців немає, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, в скоєнні злочину за ст.186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 25 листопада 2011 року, близько 23 години, знаходячись біля кафе- бару «Загадка» в смт.Іванків Київської області, по вул. Поліський шлях, помітив на задньому пасажирському сидінні свого автомобіля марки ЗАЗ 1102 бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, мобільний телефон моделі «ADIDAS», який знаходився у шкіряному чохлі та який він вирішив відрито викрасти.

З метою реалізації свого злочинного протиправного наміру спрямованого на відкрите викрадення мобільного телефону, ОСОБА_1 із заднього сидіння свого автомобіля відкрито викрав бувший у використанні мобільний телефон марки «ADIDAS», вартістю 200 гривень, який знаходився у бувшому у використанні шкіряному чохлі до мобільного телефону, вартістю 40 гривень, а також стартовий пакет оператора мобільного звязку «Київстар», вартістю 5 гривень, який знаходився в телефоні, на рахунку якого перебували грошові кошти в розмірі 15-ти гривень, які належать ОСОБА_2, та відразу вийшов з автомобіля на двір. ОСОБА_2 побачивши, що ОСОБА_1 забрав його телефон також вийшов з автомобіля та намагався забрати свій телефон, однак ОСОБА_1 продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення мобільного телефону, застосував до ОСОБА_2 фізичну силу, яка була небезпечною для життя та здоровя потерпілого в момент заподіяння.

Отже, ОСОБА_1, завдав потерпілому ОСОБА_2 матеріальну шкоду на суму 260 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєному злочину визнав повністю і пояснив, що намагався у себе притримати мобільний телефон марки «ADIDAS» з метою подальшого отримання від ОСОБА_2 50 гривень.

Крім повністю визнання своєї вини підсудним ОСОБА_1, його вина в скоєному злочині підтверджується показами потерпілого та свідка.

Крім того, вина підсудного ОСОБА_1 також підтверджується іншими доказами, зібраними по справі:

· протоколом огляду автомобіля марки ЗАЗ 1102, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ( а.с.11);

· довідкою про вартість викраденого майна (а.с.15,16);

· довідкою з медичного закладу на ОСОБА_2 (а.с.17);

· актом №71 судово-медичного дослідження (обстеження) ОСОБА_2 (а.с.19);

· висновком експерта №13/3 від 07.03.2012 року (а.с.22-23).

Згідно представленої характеристики по місцю проживання підсудний ОСОБА_1 характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, правопорядок не порушує. Працездатний, але не працює. У лікарів - нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Допитаний в судовому засіданні підсудний вину свою визнав повністю та пояснив, що дійсно виконав всі дії зазначені в обвинувальному висновку без будь-яких винятків. В заподіяному щиро розкаюється, просить не карати його суворо та запевнив суд, що більше не буде вчиняти злочини.

Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів тих обставин справи, які ніким не оспорюються та розяснивши положення ч.З ст.299 КПК України, обмежився допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу підсудного, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає.

Дослідивши та оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд кваліфікує дії підсудного за ч.2 ст. 186 КК України та вину його в здійсненні даного злочину вважає повністю доведеною, оскільки ОСОБА_1 дійсно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого.

При визначенні міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки заподіяного, особу підсудного, обставини, що помякшують та обтяжують його покарання.

Визнання своєї вини підсудним ОСОБА_1 суд визнає як спосіб захисту, з метою помякшити йому покарання.

Обставинами, які помякшують покарання ОСОБА_1, суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1 відсутні.

При обранні покарання підсудному ОСОБА_1, суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного злочину, особу підсудного, обставини, які помякшують та обтяжують його покарання, і вважає, що йому слід обрати покарання не повязану з позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_1 залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази повернути їх власникам.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 186 ч.2 КК України призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

У відповідності із ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання із випробовуванням, із встановленням 2 (двох) років іспитового строку.

Покласти на ОСОБА_1, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально- виконавчої системи про зміну свого місця проживання та роботи, періодично зявлятись для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Строк відбування покарання підсудному обчислювати з часу звернення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу підсудному, до вступу вироку в законну силу - залишити підписку про невиїзд із постійного місця проживання.

Речові докази повернути їх власникам.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 15 днів з часу проголошення, а засудженому ОСОБА_1 в той же строк, з часу вручення йому копії вироку.

Суддя: