ПОСТАНОВА

05 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_3, розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 29 січня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 04 лютого 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 29 січня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції статті, яка діяла на момент вчинення злочину) та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 6 місяців, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, пов'язаних із виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарський функцій на строк 3 роки з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 04 лютого 2015 року вирок суду змінено. Ухвалено вважати ОСОБА_2 засудженим за ч. 3 ст. 368 КК України в редакції закону України №3207-У1 від 07 квітня 2011 року та вважати його засудженим до додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов'язані з виконанням функцій представника влади. В решті вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений не погоджується із судовими рішеннями постановленими відносно нього та просить їх скасувати.

Зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам, зазначеним у ст. 350 КПК України 1960 року, зокрема, у ній зазначається прохання особи, яка подає касаційну скаргу та вказівка на те, в чому полягає незаконність судового рішення та доводи на її обґрунтування.

Вказаних вимог закону засудженим не дотримано.

Так, ОСОБА_2, хоча і зазначає про допущення, на його думку, істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону та неправильного застосування кримінального закону, однак не обґрунтовує своїх доводів щодо вказаних порушень закону.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про однобічність та неповноту судового розгляду, то вказані обставини, у відповідності до 398 КПК України 1960 року, не можуть бути підставою для зміни чи скасування судового рішення у касаційному порядку.

Більше того, прохальна частина касаційної скарги не узгоджується з вимогами ст. 396 КПК України 1960 року та є суперечливою за своїм змістом, оскільки засуджений одночасно ставить питання про закриття провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України 1960 року та звільнення його від відбування призначеного покарання.

За таких обставин, касаційна скарга не може бути предметом перевірки у касаційному порядку.

Відмова не перешкоджає витребуванню справи при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у постанові суду недоліків і якщо вона надійде у межах строку, передбаченого ч. 2 ст. 386 КПК України 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у її витребуванні.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 388 КПК України 1960 року, п. 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи відносно нього для її перевірки в касаційному порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

С у д д я ОСОБА_3