Справа №522/2835/26
Провадження №1-кс/522/1200/26
УХВАЛА

03 березня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0002907 від 10.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002907 від 10.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, обґрунтованим наступним.

СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002907 від 10.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Приморською окружною прокуратурою м. Одеса.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.11.2025 до Головного слідчого управління НП України надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що невстановлені на даний момент особи, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою у групі з гр. ОСОБА_6 , організували в м. Одеса схему незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України поза межами пунктів пропуску.

У подальшому при здійсненні комплексу оперативно-розшукових заходів та слідчих (розшукових) дій була здобута інформація щодо підготовки зазначеної групи осіб до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який спільно з невстановленими на даний час особами налагодили схему незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ шляхом організації та здійснення безпосередньої доставки їх до прикордонних населених пунктів польовими дорогами в темну пору доби, в об`їзд наявних блок-постів та прикордонних нарядів за грошову винагороду у розмірі 3000 доларів США.

24.02.2026 старшим слідчим СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213, 615 КПК України було затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Крім того, 25.02.2026 відповідно до заяви про добровільну видачу майна ОСОБА_8 отримано належне йому майно, а саме - мобільний телефон «TECNO BG6» у корпусі сірого кольору, пам`ять 4/128 Гб, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім-картками оператора мобільного зв`язку з номерами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 25.02.2026 вищевказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №00002907 від 10.11.2025 року.

Слідчий надав до суду заяву, в якій просив розглянути зазначене клопотання за його відсутності.

Власник майна надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст. 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002907 від 10.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Приморською окружною прокуратурою м. Одеса.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.11.2025 до Головного слідчого управління НП України надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що невстановлені на даний момент особи, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою у групі з гр. ОСОБА_6 , організували в м. Одеса схему незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України поза межами пунктів пропуску.

У подальшому при здійсненні комплексу оперативно-розшукових заходів та слідчих (розшукових) дій була здобута інформація щодо підготовки зазначеної групи осіб до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який спільно з невстановленими на даний час особами налагодили схему незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ шляхом організації та здійснення безпосередньої доставки їх до прикордонних населених пунктів польовими дорогами в темну пору доби, в об`їзд наявних блок-постів та прикордонних нарядів за грошову винагороду у розмірі 3000 доларів США.

24.02.2026 старшим слідчим СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 згідно з вимогами ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213, 615 КПК України, за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Павлівка, ділянка відповідальності відділу прикордонної служби «Великокомарівка», було проведено затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Крім того, 25.02.2026 відповідно до заяви про добровільну видачу майна ОСОБА_8 отримано належне йому майно, а саме - мобільний телефон «TECNO BG6» у корпусі сірого кольору, пам`ять 4/128 Гб, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім-картками оператора мобільного зв`язку з номерами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 25.02.2026 вищевказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №00002907 від 10.11.2025 року.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на добровільно видане гр. ОСОБА_8 майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0002907 від 10.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, задовольнити.

Накласти в рамках кримінального провадження № 0002907 від 10.11.2025 року арешт на майно, добровільно видане гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме - мобільний телефон «TECNO BG6» у корпусі сірого кольору, пам`ять 4/128 Гб, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім-картками оператора мобільного зв`язку з номерами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №5104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1