У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

04 травня 2026 року слідчий суддя Городоцького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Городоцького відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , слідчої СВ відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , психолога ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000094 від 02 травня 2026 року у вигляді тримання під вартою, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Городок Львівської області, українцю, громадянину України, учню 11 класу Добрянського НВК І-ІІІ ступенів «Заклад загальної середньої освіти-заклад дошкільної освіти» Городоцької міської ради Львівської області за екстернатною формою навчання, зареєстрованому та проживаючому на АДРЕСА_1 , раніше не судимому, -

в с т а н о в и в :

слідча СВ відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Городоцького відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000094 від 02 травня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 травня 2026 року близько 16 години 20 хвилин ОСОБА_8 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, діючи в умовах воєнного стану, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення шляхом відкритого викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку № 30 по вулиці Івана Франка в місті Городок Львівського району Львівської області, скориставшись фізичною перевагою над потерпілою, шляхом ривка, відкрито викрав у малолітньої ОСОБА_9 гірський велосипед із маркуванням «MOONTAIN», яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_8 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_9 на суму 4 000 гривень.

02 травня 2026 року, в межах кримінального провадження № 0000094 від 02 травня 2026 року ОСОБА_8 затримано в порядку статті 615 КПК України, а 03 травня 2026 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України.

На підставі наведеного, з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, вважає за необхідне застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, мотивуючи обгрунтованою підозрою у скоєнні тяжкого злочину та наявністю ризиків передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

В суді слідча ОСОБА_4 клопотання підтримала з мотивів, наведених у ньому, крім того, вказала, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_8 , його законний представник ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 в суді просять про обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.

Заслухавши прокурора, слідчу, підозрюваного, його законного представника та захисника, вивчивши клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000094 від 02 травня 2026 року, приходжу до наступного висновку.

У статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, передбачені статтею 178 КПК України.

За частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 492 КПК України тримання під вартою може застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Із пояснень слідчої та прокурора в суді, із змісту клопотання, оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 0000094 від 02 травня 2026 року, вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності і зокрема у відкритому викраденні чужого майна - грабіж, що вчинений в умовах воєнного стану.

Відомості стосовно ОСОБА_8 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 травня 2026 року під № 0000094, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України.

02 травня 2026 року, в межах кримінального провадження № 0000094 від 02 травня 2026 року ОСОБА_8 затримано в порядку статті 615 КПК України, а 03 травня 2026 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України.

03 травня 2026 року, під час допиту, в статусі підозрюваного, ОСОБА_8 , від надання показів відмовився, на підставі статті 63 Конституції України.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України,

Злочин, який інкримінується ОСОБА_8 , є тяжким злочином проти власності та у випадку визнання останнього винуватим, передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для нього переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що також викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».

Також, обґрунтованість цих ризиків полягає в тому, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, а 14 січня 2026 року у Франківський районний суд міста Львова скеровано обвинувальний акт на нього за вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 296 КК України, при цьому останній на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та за незначний період часу підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти власності, що характеризує підозрюваного, як особу, що немає достатніх моральних цінностей, соціально-стримуючих факторів, схильного до досягнення своїх злочинних цілей.

Все це у своїй сукупності свідчить про відсутність у ОСОБА_8 стійких соціальних зв`язків, тому останній з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України (пункти 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» закріплено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

За наведеного, враховуючи спосіб вчинення підозрюваним злочину, що проявилось у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), вчиненого в умовах воєнного стану щодо малолітньої потерпілої, свідоме нехтування ОСОБА_8 не лише вимогами законодавства, але і загальноприйнятими морально-етичними цінностями, а також неможливість запобігання ризикам, встановленим статтею 177 КПК України, а саме спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, вважаю, що вказані вище обставини свідчать про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з цим, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до статті 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Враховуючи вищенаведене, позицію сторони обвинувачення, пояснення підозрюваного, його законного представника та захисника, а також майновий стан підозрюваного та його законного представника, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу як альтернативний запобіжний захід в розмірі - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 гривень 00 копійок.

Такий розмір застави є відповідним і достатнім у цьому кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 176-178, 182-184, 193, 194, 492 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и л а :

клопотання слідчої СВ відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Городок Львівської області, українцю, громадянину України, учню 11 класу Добрянського НВК І-ІІІ ступенів «Заклад загальної середньої освіти-заклад дошкільної освіти» Городоцької міської ради Львівської області за екстернатною формою навчання, зареєстрованому та проживаючому на АДРЕСА_1 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 червня 2026 року, включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 гривень 00 копійок, яку підозрюваний або заставодавець мають право внести у будь-який момент на р/р: одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області, депозитний рахунок (IBAN) UA0000757, банк одержувача: Державна казначейська служба України, місто Київ, , призначення платежу: застава за (П.І.П. підозрюваного, обвинуваченого), ОСОБА_11 платника, МФО: 820172, протягом строку дії зазначеної ухвали.

В порядку статті 194 КПК України, у разі внесення підозрюваним чи іншою особою застави, зобов`язати ОСОБА_8 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та/або суду і покласти на нього процесуальні обов`язки, зокрема:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (місто Городок Львівського району Львівської області), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи чи навчання,

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що згідно з положеннями частини 6 і частини 7 статті 182 КПК України, він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вищевизначеному розмірі, та що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчу СВ відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1