Справа № 487/8733/25
Провадження № 1-кс/487/1050/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001799 від 18.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001799 від 18.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування до 18.04.2026, без визначення розміру застави.

У клопотанні слідчий посилається на обґрунтованість підозри та продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 . Так, на думку слідчого, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбаченого покарання 10 років позбавлення волі; підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні з метою схилити їх до надання неправдивих показань. В ході досудового розслідування вказані ризики не зменшилися, а підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу відсутні.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 спливає 18.02.2026, проте, завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні до вказаної дати неможливо, оскільки необхідно отримати висновки по вже призначеним експертизам; виконати інші процесуальні дії для виявлення обставин як тих, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, пом`якшують або обтяжують його покарання; призначити порівняльну молекулярно-генетичну експертизу по вилучених в ході огляду змивах з поверхні керма автомобіля; виконати вимоги ст. 290 КПК України та надати сторонам кримінального провадження достатньо часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у яких виникне під час досудового розслідування кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що ризики зникли, а підозрюваний має намір продовжити військову службу, тому можливо застосувати інший, більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частиною першою статті 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Статтею 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Згідно з ч. 5 зазначеної норми, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001799 від 18.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.11.2025 близько 23 години 30 хвилин водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по автодорозі, рухаючись на горизонтальній ділянці сухого, чистого асфальтобетонного покриття автодороги «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» Херсонського району Херсонської області, в темний час доби, зі сторони м. Херсона в напрямку м. Миколаєва, в районі 205 км + 266 м, маючи реальну та об`єктивну можливість продовжувати рух в обраному напрямку, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, маючи можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, а також своєчасно реагувати на її зміни, порушуючи вимоги п.п. 1.5., 2.1.(а), 2.3.(б), 2.9.(а), 12.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, не маючи права на керування транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечну швидкість руху свого транспортного засобу (безпечному руху нічого не заважало, контактів з іншими транспортними засобами не було), щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого не впорався з керуванням, здійснив наїзд на бетонний блок зі стовпом та антидроновою сіткою, що встановлені на правому узбіччі вздовж, з послідуючим виїздом за межі проїзної частини. В результаті дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля Honda CRV, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події.

Вказані наслідки знаходяться у причинному зв`язку з порушенням вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 , а саме:

п. 1.5. згідно з яким, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.1.а згідно з яким, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

п. 2.3. згідно з яким, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 2.9.а згідно з яким, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п. 12.1. відповідно до якого, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

18.11.2025 ОСОБА_5 було затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.11.2025 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16.01.2026, який в подальшому продовжено до 18.02.2026.

В матеріалах клопотання наявні докази, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , це, зокрема, дані протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.11.2025, висновків експерта від 02.12.2025 № 46-ц, 04.12.2025 № 1057, протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

При цьому, на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не може вирішувати питання щодо наявності в діях підозрюваної особи всіх елементів складу конкретного кримінального правопорушення, щодо правильності кваліфікації дій підозрюваного. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Продовження строку дії запобіжного заходу стає можливим за наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування та розгляду судом кримінального провадження (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків, тощо).

Рішення про застосування одного з видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам та меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором доведено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, визначені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою.

Так, слідчий суддя вважає, що не зменшився ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, тому існує обґрунтований ризик ухилення підозрюваного від органів досудовго розслідування та суду.

Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, тяжкість кримінального правопорушення свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Слідчий суддя вважає, що оскільки ОСОБА_5 обізнаний про обставини провадження та коло учасників, то у разі його звільнення може узгоджувати з ними свою позицію, схиляти до відмови від показань чи їх спотворення як безпосередньо, так і через третіх осіб, а тому ризик незаконного впливу на свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним, зберігається до допиту цих осіб судом.

Слідчим суддею також враховано наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, зокрема, вік та задовільний стан здоров`я ОСОБА_5 , міцність його соціальних зв`язків у місті його постійного проживання. Так, ОСОБА_5 є громадянином України, неодружений, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкав з батьками, має на утриманні малолітню доньку, 2024 р. н., яка мешкає з матір`ю; ОСОБА_5 є військовослужбовцем; притягувався до кримінальної відповідальності; не маючи посвдчення водія, керував автомобілем, за що притягувався у 2024 році до адміністративної відповдіальності.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою спливає 18.02.2026, проте завершити досудове розслідування до вказаної дати неможливо, оскільки необхідно отримати висновки по вже призначеним у кримінальному провадженні експертизам; призначити порівняльну молекулярно-генетичну експертизу ; виконати вимоги ст. 290 КПК України та надати сторонам кримінального провадження достатньо часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у яких виникне під час досудового розслідування кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді від 16.02.2026 продовжено строк досудового розслідування даного кримінального провадження до п`яти місяців, до 18.04.2026.

Слідчий суддя вважає, що зазначені ризики не зменшились та не відпали, а також не можуть бути усунуті шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, що пов`язано як із тяжкістю інкримінованого ОСОБА_5 злочину, так і з його репутацією, зокрема підозрюваний неодноразово допускав керування транспортним засобом без посвідчення водія, у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, зважаючи на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його наслідки - загибель людини, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави є єдиним, який на даному етапі здатен забезпечити досягнення мети кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 183, 177, 197, 199, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 16 квітня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 18.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1