Провадження №1-кс/333/369/26
УХВАЛА

20 січня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з заяви ОСОБА_4 від 15.12.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У своїй скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що 11.12.2025 року ОСОБА_5 сповістив дружину про те, що його на о. Хортиця у м. Запоріжжі зупинили невідомі особи у військовій формі та представилися нібито працівниками ТЦК та СП. У подальшому, з ОСОБА_5 телефонний зв`язок зник. Дружина останнього ОСОБА_4 у подальшому знайшла на о. Хортиці автомобіль, на якому пересувався її чоловік відкритим. Через деякий час ОСОБА_5 зателефонував дружині та повідомив, що його тримають у якомусь підвалі та оформлюють мобілізаційні документи, хоча він був знятий з військового обліку.

ОСОБА_4 16.12.2025 року на адресу ТУ ДБР у м. Мелітополі направила повідомлення від 15.12.2025 року про вчинення злочинів відносно її чоловіка за вказаних обставин.

Уповноважені особи вказаного правоохоронного органу відомості з цього повідомлення ОСОБА_4 не зареєстрували до ЄРДР, тобто не виконали вимоги ст.214 КПК України і жодної відповіді станом на звернення до суду не надали.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просить слідчого суддю визнати незаконною бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей з повідомлення ОСОБА_4 від 15.12.2025 року, зобов`язати їх внести відповідні відомості та розпочати розслідування.

06.01.2026 року до суду від керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі ОСОБА_6 надійшов лист, в якому останній зазначив, що звернення ОСОБА_4 від 15.12.2025, щодо неправомірних, на думку заявниці, дій працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо її чоловіка ОСОБА_5 , які виразилися у його можливому протиправному утриманні у приміщенні РТЦК та СП, підробленні та використанні підроблених документів надійшла до ТУ ДБР у м. Мелітополі 18.12.2025 за вх.№14326зкп/мл-25 та було розглянуто у встановленому порядку, про що заявниці надано письмову відповідь, а саме: про направлення звернення від 15.12.2025 року за належністю до ЗРУП ГУНП в Запорізькій області для розгляду та прийняття рішення, оскільки відповідно до змісту звернення, викладені у ньому обставини не містять відомостей і об`єктивних даних, які свідчать про можливе вчинення правопорушення суб`єктами, визначеними ч.4 ст.216 КПК України, досудове розслідування відносно яких здійснюється слідчими органів Державного бюро розслідувань.

Крім того, ОСОБА_7 просив через велику завантаженість працівників ТУ ДБР у м. Мелітополі судове засідання з розгляду скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , проводити за участі представника ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_8 в режимі відео конференції та відмовити у задоволенні вказаної скарги, оскільки вказане звернення було розглянуто у встановленому порядку, а обставини викладені в ньому будуть перевірені відповідним органом досудового розслідування Національної поліції України, у відповідності до ч.1 ст.216 КПК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу та додатково пояснив, що під час виявлення автомобіля, в якому знаходився ОСОБА_5 у момент його зупинки, працював відеореєстратор, який і зафіксував подію, зазначену у повідомленні від 15.12.2025 року. Враховуючи, що це є важливим доказом незаконних дій невідомих осіб, просив слідчого суддю долучити відеозапис подій з вказаного відеореєстратора та дослідити його у судовому засіданні.

Зазначене клопотання слідчим суддею було задоволено.

Уповноважена особа ТУ ДБР у м. Мелітополі до суду не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду скарги ОСОБА_3 . Під час встановлення відеоконференції з уповноваженим ТУ ДБР у м. Мелітополі, було встановлено, про відсутність останнього у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Розглянувши скаргу ОСОБА_3 , дослідивши долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до такого.

Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що 18.12.2025 року від ОСОБА_4 до ДБР надійшло повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень щодо її чоловіка ОСОБА_5 від 15.12.2025 року.

05.01.2026 року керівник першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_4 , що звернення останньої було розглянуто, обставини, викладені у ньому не містять відомостей і об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення будь-якого правопорушення суб`єктами, визначеними ч.4 ст.216 КПК України, досудове розслідування відносно яких здійснюється слідчими органами Державного бюро розслідувань. У зв`язку з цим, звернення ОСОБА_4 направляється за належністю для розгляду по суті та прийняття рішення до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

До своєї карги ОСОБА_3 надав копії: повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 від 15.12.2026 року; особистих документів на ім`я ОСОБА_5 , у т.ч. військового квитка та відеозапис з відеореєстратора автомобіля, з якого зник ОСОБА_5 .

Згідно з ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналіз першого речення ч.1 ст. 214 КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинений злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях такі дані відсутні, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

З відеозапису, наданому ОСОБА_3 вбачається, що автомобіль ОСОБА_5 зупиняють працівники у формі Національної поліції. Після цього, до транспортного засобу підходять чоловіки у військовій формі і між ними відбувається розмова, під час якої один із чоловіків представляється працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 . Потім, водія автомобіля питають коли востаннє він проходив ВЛК, на що ОСОБА_5 повідомляє, що він не є військовозобов`язаним. У подальшому, до автомобіля сідає один із чоловіків у військовій формі і зазначає, що вчиняє такі дії, щоб ОСОБА_5 не поїхав. Останнього просять вийти з автомобіля і показати вміст багажнику, що він і робить. У подальшому, до місця подій під`їжджає автомобіль сірого кольору (бус). Потім, ОСОБА_5 зникає, його автомобіль невідома особа відганяє у інше місце (неподалік місця події).

Через деякий час ОСОБА_5 по телефону повідомляє дружині, що знаходиться у якомусь підвалі.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ст.146 КК України може бути вчинений у двох формах: 1) незаконне позбавлення волі людини; 2) викрадення людини.

Незаконним позбавлення волі є у всіх випадках, коли воно здійснюється не відповідно до Конституції, законів України, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Жодна людина не може бути позбавлена волі інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема у таких випадках, як: а) законне ув`язнення людини після її засудження компетентним судом; б) законний арешт або затримання людини для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, передбаченого законом; в) законний арешт або затримання людини з метою забезпечення її присутності перед компетентним державним органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину чи зникненню її після його вчинення; г) законний арешт або затримання людини, здійснені з метою запобігання її незаконному в`їзду до країни, або людини, стосовно якої вживаються заходи з метою депортації або екстрадиції.

Позбавлення волі може полягати у триманні особи в місці, де вона взагалі не бажає або більше не бажає перебувати, або в поміщенні її в місце, яке вона не має змоги вільно залишити, хоча бажає цього.

Способами незаконною позбавлення волі можуть бути будь-які обман, зловживання довір`ям, відібрання засобів пересування, ключів чи інших необхідних засобів тощо.

Незаконне позбавлення волі є триваючим злочином. Тому дії по утриманню потерпілого у стані позбавлення волі, до яких винний приєднався після початку злочину і до його закінчення, є співвиконавством у цьому злочині.

Викрадення людини передбачає у т.ч. відкрите заволодіння нею (коли остання або інші, треті особи, у присутності яких здійснюється викрадення, завідомо для винного розуміють значення вчинюваних ним злочинних дій).

Закінченим злочином викрадення людини є з моменту заволодіння нею і фактичного початку обмеження її волі.

Дослідивши зміст повідомлення ОСОБА_4 , з якою вона зверталася до ДБР, а також докази, надані ОСОБА_3 вважаю, що в ній містилися такі факти і відомості, які необхідно було внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, ОСОБА_4 фактично зазначила певних службових осіб (працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 ), які на її думку фактично викрали та утримують її чоловіка.

Приймаючи до уваги, що із скаргою до суду ОСОБА_3 звернувся своєчасно, викладені ОСОБА_4 обставини свідчать про можливі протиправні дії певних службових ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити скаргу ОСОБА_3 щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у заяві ОСОБА_4 від 15.12.2025 року.

Керуючись ст.ст. 214, 217, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з заяви ОСОБА_4 від 15.12.2025 року задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Мелітополі внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про скоєння кримінального правопорушення, викладених у заяві ОСОБА_4 від 15.12.2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали складено 23.01.2026 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1