СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем України

11 березня 2026 року м. Снігурівка

справа №485/388/26

провадження № 1-кс/485/88/26

Слідча суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі представника скаржника - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), прокурора - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), слідчого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снігурівка в залі суду скаргу ОСОБА_6 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 26 лютого 2026 року про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілою у кримінальному провадженні №0000409, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.270 КК України,

установила:

Суть скарги

06 березня 2026 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 26.02.2026 та зобов`язати слідчого СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 або іншу уповноважену особу СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_6 про залучення до кримінального провадження як потерпілої та вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки в кримінальному провадженні №0000409 від 15.08.2024 за ч.2 ст.270 КК України, за фактом смерті ОСОБА_8 .

Скарга обґрунтована тим, що у провадженні СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000409, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України. 26.02.2026 слідчим винесено постанову про відмову у визнанні заявника потерпілою, яка мотивована тим, що заявником не надано доказів на підтвердження завдання їй шкоди внаслідок вчинення правопорушення. Вищевказану постанову заявник вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню. З огляду на викладене, заявник звернувся до суду з вищевказаною скаргою та просив її задовольнити.

Позиції учасників провадження

У судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу, просив суд скаргу задовольнити з підстав наведених у скарзі.

Представник ВП №2 Баштанського РВП ГУНП у Миколаївській області у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги через її необґрунтованість. Окрім того, зазначив, що зі змісту заяви ОСОБА_6 не зрозуміло яка саме шкода їй завдана, у зв`язку з чим винесено постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав позицію слідчого, просив суд залишити скаргу без розгляду.

Мотиви суду

Заслухавши представника скаржника, слідчого та прокурора, вивчивши скаргу та докази на її обґрунтування, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідча суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст.2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Статтями 303, 304 КПК визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у провадженні слідчого відділу ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000409, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 207 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409 від 15.08.2024 слідує, що: «ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 02:00, за адресою: АДРЕСА_1 , наслідок порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, загинуло два військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

16 лютого 2026 року ОСОБА_6 звернувся до начальника СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області з заявою про залучення її як потерпілої. Заяву мотивувала тим, що у провадженні СВ перебуває кримінальне провадження №0000409 від 15.08.2024 за фактом загибелі ОСОБА_8 , з попередньою кваліфікацією кримінального провадження за ч.2 ст.270 КК України. Оскільки ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_8 , який загинув за невідомих обставин, факт смерті якого встановлено та особу ідентифіковано, просила залучити її до провадження як потерпілу від злочину, винести відповідну постанову та вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

Жодних документів до заяви, щодо завдання ОСОБА_6 шкоди останньою не додавалося, та жодних посилань у заяві про завдання ОСОБА_6 шкоди даним кримінальним правопорушенням не містилося.

Постановою слідчого СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 26 лютого 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_6 про визнання потерпілою відмовлено.

Постанова слідчого мотивована тим, що на даний час у кримінальному проваджені відсутні будь-які докази, які б свідчили, що можливим вчиненням кримінального правопорушення ОСОБА_6 завдано моральної чи майнової шкоди. Окрім того, зазначено, що сам факт родинних зв`язків із загиблим не є автоматичною та достатньою підставою для визнання особи потерпілою, а також без встановлення факту прямого завдання шкоди заявнику.

Надаючи оцінку на предмет обґрунтованості постанови слідчого про відмову у визнані потерпілими суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. (ч. 2 ст. 55 КПК)

Положеннями частини п`ятої вказаної норми передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_6 звернулася до СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області з заявою про визнання її потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Однак, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000409 вбачається, що жодних доказів завдання ОСОБА_6 моральної, майнової чи фізичної шкоди саме цим можливим вчиненням кримінального правопорушення, до заяви про її залучення в якості потерпілої заявником не додано. Таких доказів не додавалося заявником і до скарги, яка є предметом розгляду.

Як уже зазначалося вище, відповідно до частини першої статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Майнова шкода представляє собою майнові та/чи грошові збитки, спричинені юридичній або фізичній особі.

Збитками є:

1. Втрати, яких особа зазнала внаслідок вчинення кримінального правопорушення у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речей, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права;

2. Доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Поняття майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому охоплює: 1) заподіяну кримінальним правопорушенням особі пряму, безпосередню шкоду в її майновому та грошовому виразі; 2) не одержані внаслідок скоєння кримінального правопорушення доходи; 3) оцінені в грошовому вигляді витрати на відновлення здоров`я потерпілого, а в разі його смерті - на поховання й виплати з підтримання матеріального добробуту і виховання непрацездатних членів сім`ї потерпілого та його неповнолітніх дітей; 4) кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Однак, визнання ОСОБА_6 потерпілою в межах кримінального провадження №0000409 від 15.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України є необґрунтованим, оскільки останньою не мотивовано яку саме реально заподіяну шкоду їй було завдано та за яких обставин, зазначено лише факт того, що загиблий ОСОБА_8 є її сином.

Інших доказів завдання ОСОБА_6 майнової чи моральної шкоди ні до заяви про залучення в якості потерпілої, ні до скарги на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, заявником та її представником не надано.

З огляду на зазначене, постанова слідчого СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 26 лютого 2026 року про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілою у кримінальному провадженні №0000409, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, прийнята у відповідності до вимог статті 55 КПК України.

Таким чином, правові підстави для залучення ОСОБА_6 в якості потерпілої у кримінальному провадженні №0000409 від 15.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, у відповідності до вимог статті 55 КПК України, на даний час відсутні.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене слідча суддя дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 2, 9, 25, 55, 56, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідча суддя

постановила:

У задоволенні скарги ОСОБА_6 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 26 лютого 2026 року про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілою у кримінальному провадженні №0000409, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.270 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 16 березня 2026 року о 16:30.

Слідча суддя ОСОБА_1