Справа № 215/9234/25
У Х В А Л А

Іменем України

16 березня 2026 року слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчої ОСОБА_6

розглянувши у м.Кривому Розі у закритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженні №0000810 від 19.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 153, ч. 6 ст. 152 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лежине Запорізького району Запорізької області, громадянина України, який: одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інвалідності не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, призваний до військової служби за мобілізацією, є військовосліжбовцем військової частини НОМЕР_1 та обіймає посаду водія-електрика 2 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 3 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів 1 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів, у військовому званні «молодший сержант», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

ВСТАНОВИВ:

16.03.2026 слідчий ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, Військової Присяги, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, однак останній, у порушення вимог чинного законодавства вчинив ряд умисних злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості за наступних обставин.

Так, у ніч з 01.07.2022 на 02.07.2022, точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , сумісно з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та їх спільною донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка у вказаний момент не досягла чотирнадцяти років, а отже була малолітньою.

Знаходячись у приміщенні зазначеного будинку ОСОБА_4 визначив своє спальне місце у залі будинку, сумісно із донькою, так як ОСОБА_9 напередодні почувала себе зле та пішла спати окремо, в іншу кімнату.

Так, будучи наодинці у приміщенні однієї кімнати із своєю малолітньою донькою ОСОБА_8 у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на вчинення насильницьких дій сексуального характеру по відношенню до своєї доньки, не пов`язаних з проникненням в тіло останньої.

Таким чином, ОСОБА_4 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій прямий умисел, розуміючи значення і суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, завідомо достеменно знаючи, що ОСОБА_8 не досягла чотирнадцяти років, використовуючи безпорадний стан останньої, пов`язаний з малолітнім віком а також тим, що остання спить, тобто усвідомлюючи, що ОСОБА_8 безсила проти нього, та не вчиняє ніяких дій, спрямованих на супротив його діям, ліг поруч на її диван, проник своєю рукою під її спальний одяг та вчинив з останньою насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в її тіло.

Зокрема, ОСОБА_4 здійснив непристойні дотики по типу тертя-пестощі рукою до геніталій малолітньої ОСОБА_8 та непристойні дотики рукою до грудей по типу погладжування, чим порушив статеву недоторканість малолітньої ОСОБА_8 , нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток.

Від початку вказаних дій малолітня ОСОБА_8 прокинулась, однак будучи зляканою продовжила вдавати подальший сон, але пізніше все таки почала ворушитися, у зв`язку з чим ОСОБА_4 припинив свої дії.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 153 КК України за ознаками вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних з проникненням в тіло іншої особи (сексуальне насильство), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Разом з тим ОСОБА_4 влітку 2023 року, точної дати та часу встановити в ході досудового розслідування не надалось можливим, знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , куди приїхав у гості до своєї малолітньої доньки ОСОБА_8 та її матері ОСОБА_9 де повторно вчинив аналогічні дії сексуального характеру по відношенню до своєї доньки ОСОБА_8 яка у момент їх вчинення не досягла чотирнадцяти років, а отже була малолітньою.

Так, у невстановлений час та місці у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на повторне вчинення насильницьких дій сексуального характеру по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_8 , не пов`язаних з проникненням в тіло останньої та з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 у вечірній час доби, під вигаданим приводом ліг спати в дитячій кімнаті, на диван, де спала малолітня ОСОБА_8 та вночі вказаного дня, розуміючи значення і суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, завідомо достеменно знаючи, що ОСОБА_8 не досягла чотирнадцяти років, використовуючи безпорадний стан останньої, пов`язаний з малолітнім віком а також тим, що остання спить, тобто усвідомлюючи, що ОСОБА_8 безсила проти нього, та не вчиняє ніяких дій, спрямованих на супротив його діям, повторно проник своєю рукою під її спальний одяг та вчинив з останньою насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в її тіло.

Зокрема, ОСОБА_4 здійснив непристойні дотики по типу тертя-пестощі рукою до геніталій малолітньої ОСОБА_8 , чим порушив статеву недоторканість малолітньої ОСОБА_8 , нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток.

Від початку вказаних дій малолітня ОСОБА_8 прокинулась, однак будучи зляканою продовжила вдавати подальший сон, але пізніше все таки почала ворушитися, у зв`язку з чим ОСОБА_4 у вказаний момент припинив свої дії, однак пізніше, протягом літа 2023 року, неодноразово, аналогічним шляхом, повторив їх.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 6 ст. 153 КК України за ознаками вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних з проникненням в тіло іншої особи (сексуальне насильство), вчинені повторно щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Крім того ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчиняла насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані з проникненням в тіло іншої особи (сексуальне насильство), щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, у вересні 2023 року, точної дати та часу встановити в ході досудового розслідування не надалось можливим, знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , куди приїхав у гості до своєї малолітньої доньки ОСОБА_8 та її матері ОСОБА_9 де вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло з використанням іншого предмету, по відношенню до своєї доньки ОСОБА_8 яка у момент їх вчинення не досягла чотирнадцяти років, а отже була малолітньою, за наступних обставин.

Так, у невстановлений час та місці у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло своєї малолітньої доньки ОСОБА_8 , та з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 впевнившись, що ОСОБА_9 спить та не спостерігає за ним, тобто переконавшись у відсутності свідків, у нічний час доби прийшов у дитячу кімнату, ліг на диван, де спала малолітня ОСОБА_8 та, розуміючи значення і суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, завідомо достеменно знаючи, що ОСОБА_8 не досягла чотирнадцяти років, використовуючи безпорадний стан останньої, пов`язаний з малолітнім віком а також тим, що остання спить, тобто усвідомлюючи, що ОСОБА_8 безсила проти нього, та не вчиняє ніяких дій, спрямованих на супротив його діям, заліз рукою під її спальний одяг, почав торкатися геніталій та з використанням пальця своєї руки вагінально проник в її тіло, таким чином вчинивши з малолітньою ОСОБА_8 дії сексуального характеру, чим порушив статеву недоторканість малолітньої ОСОБА_8 , нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток.

Від початку вказаних дій малолітня ОСОБА_8 прокинулась, однак будучи зляканою продовжила вдавати подальший сон, але пізніше все таки почала ворушитися, у зв`язку з чим ОСОБА_4 у вказаний момент припинив свої дії, однак пізніше, протягом вересня 2023 року, неодноразово, аналогічним шляхом, повторив їх.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано ч. 6 ст. 152 КК України за ознаками вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням іншого предмету, (зґвалтування), вчинених особою, яка раніше вчиняла злочин передбачений ч. 4 ст. 153 КК України, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Далі, ОСОБА_4 будучи особою, яка раніше вчиняла насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані з проникненням в тіло іншої особи (сексуальне насильство), щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, у жовтні 2023 року, точної дати та часу встановити в ході досудового розслідування не надалось можливим, знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , куди приїхав у гості до своєї малолітньої доньки ОСОБА_8 та її матері ОСОБА_9 , де повторно вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло з використанням геніталій, по відношенню до своєї доньки ОСОБА_8 яка у момент їх вчинення не досягла чотирнадцяти років, а отже була малолітньою, за наступних обставин.

Так, у невстановлений час та місці у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло своєї малолітньої доньки ОСОБА_8 , та з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , у вечірній час доби, під вигаданим приводом ліг спати у дитячу кімнату, на диван, де спала малолітня ОСОБА_8 та у нічний час доби, впевнившись, що ОСОБА_9 спить та не спостерігає за ним, тобто переконавшись у відсутності свідків, а також впевнившись, що спить і малолітня ОСОБА_8 , розуміючи значення і суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, завідомо достеменно знаючи, що ОСОБА_8 не досягла чотирнадцяти років, використовуючи безпорадний стан останньої, пов`язаний з малолітнім віком а також тим, що остання спить, тобто усвідомлюючи, що ОСОБА_8 безсила проти нього, та не вчиняє ніяких дій, спрямованих на супротив його діям, стягнув з неї її спальний одяг (штани), та з використанням власних геніталій вагінально проник в її тіло, таким чином вчинивши з малолітньою ОСОБА_8 дії сексуального характеру, чим порушив статеву недоторканість малолітньої ОСОБА_8 , нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток.

Від вказаних дій, наслідком яких був фізичний біль малолітня ОСОБА_8 прокинулась та перевернулась на інший бік, але ОСОБА_4 , за допомогою власної фізичної сили помістив її у попереднє положення, однак ОСОБА_8 під вигаданим приводом встала з дивана та попрямувала до вбиральні, де сховалась від ОСОБА_4 , тим самим припинивши його дії.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано ч. 6 ст. 152 КК України за ознаками вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, (зґвалтування), вчинених повторно, особою, яка раніше вчиняла злочин передбачений ч. 4 ст. 153 КК України, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

За даним фактом до ЄРДР були внесені відомості №0000810 від 19.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України за ознаками вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних з проникненням в тіло іншої особи (сексуальне насильство), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з якою винний перебуває у сімейних відносинах;

-ч. 6 ст. 153 КК України за ознаками вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних з проникненням в тіло іншої особи (сексуальне насильство), вчинені повторно щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з якою винний перебуває у сімейних відносинах;

-ч. 6 ст. 152 КК України за ознаками вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням іншого предмету, (зґвалтування), вчинених особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 153 КК України, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з якою винний перебуває у сімейних відносинах;

-ч. 6 ст. 152 КК України за ознаками вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, (зґвалтування), вчинених повторно, особою, яка раніше вчиняла злочин, передбачений ч. 4 ст. 153 КК України, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Як вказує слідчий, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: заявою законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення, допитом (додатковим допитом) законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 , допитом (додатковим допитом) неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , допитом свідка ОСОБА_10 , оглядом предмету, оглядом місця події та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 є раніше не судимою особою але враховуючи що останній став на злочинний шлях та може продовжити вчинення інших злочинів, у тому числі і злочинів проти життя та здоров`я людини та проти волі, чесності та гідності особи. Також останній , може почати переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу з якими перебуває в сімейних відносинах, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, та вимагає вжиття заходів для захисту громадян, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні з клопотанням не погодився.

Захисник підтримав позицію підзахисного вказавши на необґрунтованість підозри.

Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію ; майновий стан ; наявність судимостей ; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим, оскільки з наявних матеріалів, в т.ч. допитом законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_11 , допитом малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , оглядом місця події, допитом свідка ОСОБА_10 , та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, вбачається, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів які, належить до категорії особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Таким чином, прокурором доведено наявність вагомих ризиків, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою відшукання засобів для існування. Також, він підозрюється у вчиненні злочину проти статевої свободи малолітньої особи, перебуває в сімейних відносинах з потерпілою, що в сукупності з іншими обставинами свідчить про ризик переховуватись від органів досудового слідства або суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, потерпілу та її законного представника з метою уникнення від відповідальності, у зв`язку з чим більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даним ризикам. Тому, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на строк 60 діб з моменту фактичного затримання підозрюваного.

Відповідно до ст.183 ч.4 п.1 КПК України, слідчий суддя має право не визначати розмір застави, щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, під час скоєння якого було застосоване насильство, суд вважає, що обов`язок суду щодо визначення розміру застави, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, відсутній.

Враховуючи вище викладене, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 309, 310, 372, 375, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, а саме до 14 травня 2026 року 11 год. 00 хв.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 16.03.2026.

Слідчий суддя: