Сквирський районний суд Київської області
Справа № 357/5398/22
Провадження № 1-в/376/2/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання фахівця Білоцерківського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про направлення до місця відбування покарання засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 ,

встановив:

Білоцерківський районний відділ №3 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві звернувся до суду з поданням про затримання та направлення засудженої ОСОБА_4 до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі, оскільки вона ухиляється від направлення її до місця відбування покарання на підставі ч. 4 ст. 57 КВК України.

Прокурор не заперечувала щодо задоволення подання органу пробації та просила направити ОСОБА_4 до місця відбування покарання, оскільки остання ухиляється від отримання припису про виїзд до місця відбування покарання, на неодноразові виклики до Білоцерківського районного відділу №3 не з`являється.

Представник відділу з питань пробації в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій клопотання підтримує у повному обсязі та просить розглянути без його участі.

ОСОБА_4 до суду не з`явилася, про розгляд подання повідомлялася належно, заяв, заперечень не надала, у зв`язку з чим суд уважає за можливе розглянути справу за її відсутності по наявним матеріалам.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши подання та долучені до нього додатки, дійшов висновку про таке.

Статтями 57, 58 КВК України встановлено, що особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку. Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання. З урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання. Засуджені, яким обмеження волі призначено відповідно до статей 82 і 389 Кримінального кодексу України, направляються виправною колонією чи уповноваженим органом з питань пробації до місця відбування покарання у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті.

У разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені. Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису. Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально. У разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

У строк покарання за правилами, передбаченими статтею 72 Кримінального кодексу України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру. Порядок виконання покарання у виді позбавлення волі визначений розділом ІІІ особливої частини КВК України.

Відповідно до ст. 87 КВК України порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку визначення засудженим виду установи виконання покарань, направлення для відбування покарання засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту, обмеження волі та їх переведення, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.02.2017 № 680/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28.02.2017 № 265/30133, направлення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, до установ виконання покарань здійснюється на підставі запиту на наряд щодо направлення осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, на підставі якого видається наряд про направлення особи, засудженої до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, із слідчого ізолятора до установи виконання покарань.

Згідно з вимогами ст. 88 КВК України засуджені направляються до місця відбування покарання і переміщуються в разі необхідності з одного місця відбування покарання в інше під вартою.

Матеріалами справи встановлено, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.07.2022, який вироком Київського апеляційного суду від 26.07.2023 скасовано в частині призначення покарання, ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. Строк відбування покарання обчислювати з дня прибуття і постановки засудженої на облік у виправному центрі. У решті вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.07.2022 щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

07.09.2023 до Білоцерківського РВ №3 надійшло розпорядження про набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 .

Засуджена ОСОБА_4 15.09.2023, 22.09.2023 не з`явилася за викликом органу пробації для ознайомлення з порядком та умовами відбуття покарання у вигляді обмеження волі та отримання припису. Місце проживання та перебування засудженої невідомо. 25.01.2024 під час телефонної розмови з ОСОБА_4 , остання повідомила, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та просила направити матеріали її особової справи для виконання по територіальності. Проте до Бучанського РВ №2 ОСОБА_4 не з`явилася, на дзвінки не відповідала. 26.02.2024 під час телефонної розмови ОСОБА_4 зобов`язалася прибути до Білоцерківського РВ №3 до 01.03.2024. Однак на вказану дату не прибула до відділу пробації. 05.03.2024 сестра засудженої ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_4 намагалася перетнути кордон України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 ухиляється від отримання та виконання припису про виїзд до місця відбування покарання, тому засуджена підлягає направленню до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 57 КВК України, статтями 537-539, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Задовольнити подання Білоцерківського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві відносно ОСОБА_4 про направлення до виправного центру для відбуття покарання у виді обмеження волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Направити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.07.2022, який вироком Київського апеляційного суду від 26.07.2023 скасовано в частині призначення покарання, яким ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в порядку встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Доручити працівникам ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області затримати засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Мелітополь Запорізької області, РНКОПП , з вищою освітою, непрацюючу, незаміжню, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , та доставити до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання засудженій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправний центр, зарахувавши у строк відбуття покарання термін перебування під вартою, час слідування під вартою до виправного центру, починаючи з дня затримання, виходячи з співвідношення одного дня перебування під вартою двом дням обмеження волі.

Засуджена звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання у виді обмеження волі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1