У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000922, за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_5 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2025 року відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Промисел Горнозаводського району Пермської області Російської Федерації, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8

потерпілий ОСОБА_5

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2025 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, призначено йому покарання у виді 2 років пробаційного нагляду.

Ухвалено, на підставі ст. 59-1 КК України, встановити ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Ухвалено, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №2046-VIII), зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 11.07.2024 р. по 07.10.2024 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання, строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з 08.10.2024 р. по 05.12.2024 р. з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів у кримінальному проваджені.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі потерпілий просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Потерпілий вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що його жодного разу не було повідомлено про розгляд даної справи, судом не було заслухано його показів та його думки, щодо обсягу доказів які потрібно дослідити. Через те, що він не приймав участі в судових засіданнях, він був позбавлений права ставити питання обвинуваченому, які могли б вплинути на правильність застосування судом Закону про кримінальну відповідальність та на призначення обвинуваченому покарання.

Наголошує, що він заперечує проти тих обставин, які були встановлені судом без його показів.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

11.07.2024 р. близько 16.00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 перебував на літньому майданчику поруч з магазином «Градус» за адресою: м. Миколаїв, вул. Севастопольська, 65, разом із знайомим ОСОБА_9 , де вони вживали спиртні напої та в цей час до них підійшов ОСОБА_5 . Близько 16.15 год., між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 наніс один удар кулаком в область голови ОСОБА_6 . Внаслідок отриманого удару ОСОБА_6 впав на землю, а ОСОБА_5 почав наносити удари ногами по тулубу, верхніх та нижніх кінцівках ОСОБА_6 , в результаті чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої руки.

В цей час, коли потерпілий ОСОБА_5 затиснув ОСОБА_6 до куту альтанки та не надав йому змоги покинути місце події, то ОСОБА_6 сприйняв вищевказані дій як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, разом з тим, розуміючи не співрозмірність дії та протидії, при явній невідповідності обстановці захисту, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою захисту від суспільно-небезпечного посягання, будучи в стані необхідної оборони, але перевищуючи її межі, дістав із кишені штанів розкладний ніж та, тримаючи його у правій руці, наніс ним ОСОБА_5 один удар в область правої частини грудної клітки та один удар в область черева.

У результаті вищезазначених дій, ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні пошкодження у вигляді сліпих проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки справа з пошкодженням правої внутрішньої грудної артерії та черевної порожнини без пошкодження внутрішніх органів, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Разом з цим, оцінка доказів полягає у тому, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження оцінює кожний доказ окремо та в сукупності. Крім того, оцінка доказів передбачає аналіз його змісту або відомостей, які містяться у ньому шляхом зіставлення зі змістом інших доказів на предмет, чи узгоджуються вони між собою чи ні.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні

доказами, аналіз яких наведений у вироку. Дії ОСОБА_6 кваліфіковані судом за ст. 124 КК України вірно.

Дотримано судом і норми кримінального процесуального закону, які регламентують здійснення судового розгляду у кримінальному проваджені.

З приводу доводів апеляційної скарги про те, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, через те що судом розглянуто справу без його участі, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засідання з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Як слідує з положень п. 1 ч. 3 ст. 56, ч. 4 ст. 58 КПК України, під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий та його представник мають право бути завчасно поінформованими про час та місце судового розгляду.

Порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні регламентовано ст. 135 цього Кодексу. Зокрема, у ч. 1 згаданої норми передбачено, що особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, суд відповідно до ст. 325 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або відкладення судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 27.09.2024 р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України. До обвинувального акта, органом досудового розслідування, було долучено заяву потерпілого ОСОБА_5 від 26.09.2024 р. в якій він просив розглядати справу в суді без його участі, у зв`язку з тим, що ним у цьому кримінальному проваджені надані усі необхідні покази та за його участі проведено усі слідчі дії (в тому числі із застосуванням відеозапису). В подальшому ухвалою суду від 27.09.2024 р. у даному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання на 07.10.2024 р. на 14.30 год. про що, завчасно та належним чином повідомлено учасників судового провадження, в тому числі потерпілого ОСОБА_5 . Так, потерпілий ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про розгляд кримінального провадження шляхом направлення йому судової повістки за місцем проживання та шляхом направлення йому СМС-повідомлення на вказаний ним же номер телефону, проте в підготовче засідання він не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції використав усі можливості та здійснив всі необхідні заходи щодо належного повідомлення потерпілого ОСОБА_5 про розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 .

Під час підготовчого судового засідання, відповідно до ст. 325 КПК України, судом вирішено, за згодою сторін, проводити судовий розгляд за відсутності потерпілого.

Враховуючи викладене, у колегії суддів не викликає сумнівів обізнаність потерпілого ОСОБА_5 про перебування на розгляді у суді кримінального провадження, в якому він є потерпілим. Разом з тим, потерпілий ОСОБА_5 в судові засідання суду першої інстанції не з`явився, чим скористався своїм правом на участь в судовому розгляді.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Усупереч доводам апелянта, перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції, з дотриманням приписів ст. 10, 22 КПК України створив необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і реалізації наданих їм прав, за клопотанням учасників провадження здійснив усі передбачені КПК України заходи для всебічного встановлення істини по справі. Даних, які би вказували не неповноту судового розгляду, не встановлено.

Суд повно та об`єктивно дослідив всі обставини справи, прийняв законне та обґрунтоване рішення, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, правильно визнав винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України.

З урахуванням наведеного, доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону є неприйнятними, за такого, підстав для скасування вироку суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги потерпілого, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції, постановлений згідно вимог ст. 370 КПК України є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом відповідно до норм матеріального права, відповідає вимогам ст. 374 КПК України. При цьому, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, так само як і неповноти судового розгляду, переглядом кримінального провадження в апеляційному порядку, не виявлено. Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3