Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/61/26

Номер провадження: 1-кс/511/163/26

05.03.2026 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Юрашеве Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, розлучений, маючий на утриманні трьох дітей, з яких двоє проживають з ним,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України, -

Учасники розгляду клопотання:

слідчий ОСОБА_3

прокурор ОСОБА_6

підозрюваний ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обґрунтування клопотання сторони обвинувачення.

У ході досудового розслідування встановлено, що 01 січня 2026 року о 20 годині 45 хвилин, під час патрулювання території обслуговування, зокрема, по вулиці Миру в с-щі Цебрикове Роздільнянського району Одеської області, у зв`язку з порушенням водієм Правил дорожнього руху, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ 21033», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння.

Того ж дня, о 21 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля службового автомобіля марки «RENAULT DUSTER», інвентарний номер , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який було припарковано на околиці с-ще Цебрикове Роздільнянського району Одеської області, після озвучення йому працівниками поліції змісту вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, розуміючи, що працівники поліції є представниками влади та службовими особами правоохоронного органу, діючи умисно, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку та надання неправомірної вигоди службовій особі, неодноразово пропонував працівникам поліції надати неправомірну вигоду в сумі 10 000 гривень за уникнення від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Надалі, того ж дня, о 23 годині 35 хвилин, перебуваючи у службовому автомобілі «RENAULT DUSTER», інвентарний номер , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який було припарковано по вулиці Олексія Алтуніна 45, с-ще Великомихайлівка Роздільнянського району Одеської області, діючи умисно, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку та надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, надав працівникам поліції неправомірну вигоду у розмірі 10 000 гривень, купюрами номіналом 500 гривень, які поклав між передніми сидіннями службового автомобіля поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України - пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Поряд із цим, стороною обвинувачення у ході проведення досудового розслідування встановлено ризики, передбачені пунктом 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У зв`язку з цим для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам перешкоджання кримінальному провадженню та вчиненню інших кримінальних правопорушень, наразі виникла необхідність у застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

Стислий виклад позиції учасників розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного надіслала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі через зайнятість в інші судовій справі.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Відділенням № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000002 від 02 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

1. Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», слідчий суддя, враховуючи статті 8, 9 КПК України, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Із клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 наразі підтверджується фактичними даними, які містяться у долучених до клопотання документах, а саме: : протоколами огляду речей та предметів, показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , постановами про визнання речових доказів, іншими матеріалами кримінального провадження.

2. Щодо наявності заявлених ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Частина 1 статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відносно заявленого ризику про можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя зазначає, що існування зазначеного ризику обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки санкція частини 1 статті 369 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Щодо заявленого ризику про можливе вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя бере до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству, а тому на даній стадії досудового розслідування зазначений ризик існує.

3. Вирішення питання щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, слідчий суддя враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведено про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж особисте зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 179, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строків досудового розслідування, тобто до 19 квітня 2026 року (включно), з покладенням на нього наступних обов`язків:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом;

-не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Підозрюваному письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити, що контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий (частина 3 статті 179 КПК України).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1