У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/7/26

Провадження №1-кп/348/177/26

26 лютого 2026 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження №0002162, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 26.12.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тисменичани Івано-Франківського району Івано-Франківської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, парамедика КНП «ОКЦЕМД та МКІФОР», одруженого, на утриманні має малолітню дитину, депутатом не є, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 Кримінального кодексу України (далі КК України),

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, а саме в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», за таких обставин.

ОСОБА_4 був обраний депутатом Тисменичанської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, повноваження якого почалися з 10.11.2015 відповідно до рішення І сесії VII демократичного скликання вказаної сільської ради.

Згідно з ч. 3 ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Під час перебування на вказаній посаді ОСОБА_4 був суб`єктом декларування згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до рішення 26 сесії VII демократичного скликання Тисменичанської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області № 1/26/2020 від 20.01.2020 «Про надання згоди на добровільне приєднання до Івано-Франківської міської об`єднаної територіальної громади» та рішення 29 сесії VII демократичного скликання Тисменичанської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області № 4/29/2020 від 21.05.2020 «Про схвалення проекту рішення «Про добровільне приєднання Тисменичанської сільської територіальної громади до Івано-Франківської міської об`єднаної територіальної громади» вказану сільську раду було приєднано до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, а повноваження ОСОБА_4 закінчилися 22.05.2020 року, в день відкриття І сесії VIII демократичного скликання Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб`єкти декларування зобов`язані щороку до 1 квітня подавати щорічну декларацію за попередній рік, а також особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену в пункті 1 частини 1 статті З вказаного Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

У порушення вказаних вимог, ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно, в період часу з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2021 року по 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2021 року, достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідної декларації, не маючи перешкод в її поданні, всупереч вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», не подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, тобто за період з 01.01.2020 по 31.12.2020.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив відповідно до вимог ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності та закрити щодо нього кримінальне провадження, про що подав відповідне письмове клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, санкція статті за вчинення якого передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі строком на один рік, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення в період з 01 січня 2021 року по 01 квітня 2021 року, з того часу на цей час минуло більше ніж три роки. Тому наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, підтримав подане захисником клопотання, просив його задовольнити. Вказав, що не ухилявся від досудового розслідування або суду та не вчиняв нових кримінальних правопорушень протягом перебігу строку давності, передбаченого ст. 49 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ч. 3 ст. 285 та ч. 8 ст. 284 КПК України було роз`яснено підстави звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Прокурор вважає за можливе закрити кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України. Вказав, що строки притягнення до кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні минули, перебіг строку давності не зупинявся, у цей період обвинувачений нових злочинів не вчиняв, наявна згода обвинуваченого на звільнення його від кримінальної відповідальності.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає закриттю, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Положення ч. 1-3 ст. 49 КК України, якими передбачено підстави та умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не наділяють суд дискрецією. Адже законодавець чітко визначив, що суд звільняє від кримінальної відповідальності особу у разі існування підстав для застосування положень ст. 49 КК України. Ця підстава звільнення від кримінальної відповідальності є безумовною, на відміну від інших, наприклад, передбачених ст. 47, 48 КК України, в яких вказано, що суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності.

Передбачений ст. 49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості; 3) не ухилення особи від слідства або суду.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності (постанова Верховного Суду від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23, провадження № 51- 2807 км 24).

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію дій за ст. 366-3 КК України.

Крім того, обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягав на звільненні його від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК України та закритті провадження.

Згідно ст. 366-3 КК України, якою цей Кодекс доповнено Законом № 1074-IX від 04.12.2020, який набрав чинності 30.12.2020, за умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» було передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Надалі Законом України № 1576-IX від 29.06.2021, який набрав чинності 21.07.2021, внесено зміни до санкції ст. 366-3 КК України, внаслідок чого вчинення зазначеного злочину карається штрафом від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі строком на один рік, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Отже, за редакцією ст. 366-3 КК України, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, неподання декларації уповноваженою на виконання функцій держави особою визнавалось кримінальним проступком, за яке було передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Як зазначено в обвинувальному акті обставини кримінального правопорушення мали в період з 01 січня 2021 року по 01 квітня 2021 року, тому на цей час передбачені законом строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення сплинули.

Даних про те, що в зазначені строки ОСОБА_4 ухилявся від слідства чи суду або такі переривалися матеріали кримінального провадження не містять. Також прокурор підтвердив відсутність обставин зупинення чи переривання таких строків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності та з огляду на викладене, враховуючи обмеження строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування особи, що вчинила злочин, за відсутності обставин, що є перешкодою для застосування положень ст. 49 КК України, суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, підлягає задоволенню, а тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України та закрити щодо нього кримінальне провадження.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284, 285, 286, 288 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, від кримінальної відповідальності за ст. 366-3 КК України на підставі ст. 49 КК України та кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002162 від 26.12.2025 щодо ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1