Справа № 308/3130/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мокра, Перечинського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого вчителем історії та правознавства в Ужгородському ліцеї №5 м. Ужгород, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 134 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Угода про визнання винуватості досягнута до підготовчого провадження.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він будучи фізичною особою підприємцем тобто службовою особою, яка є відповідальною за діяльність мотузкового парку Тарзан, що розміщений на території Парку культури та відпочинку Боздошський м. Ужгород, Закарпатської області неналежно виконував свої професійні обов`язки щодо охорони життя та здоров`я неповнолітніх чим спричинив істотну шкоду здоров`ю дітей за наступних обставин.

Так відповідно до механізму атракціону «Мотузковий парк «Тарзан», розташованого на території парку «Боздошський», у причинному зв`язку з настанням нещасного випадку перебувають невиконання ОСОБА_3 , наступних вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності: пунктів 10.4.13., 10.4.14., 10.4.15., 10.5.1., 10.6.17. наказу №110 Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 01.03.2006 «Про затвердження Правил будови і безпечної експлуатації атракціонної техніки»; пунктів 3.16., 6.З., 6.4, та 7.1. наказу № 15 Державного комітету України з нагляду за охороною праці «Про затвердження Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Переліку робіт з підвищеною небезпекою»; норм статей 13 та 18 Закону Україні «Про охорону праці»; статтю 24 Кодексу законів про працю України; пунктів 1.1., 1.2., 3.1., З.4., та 3.7. інструкції з охорони праці №3 для оператора атракціонів ФОП ОСОБА_3 встановлені дії, бездіяльність осіб, які з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з настанням нещасного випадку, а саме: бездіяльність ОСОБА_3 , виразилась у не здійсненні нагляду за безпечною експлуатацією атракціону, що порушує пункт 10.4.13 наказу №11 Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 01.03.2006 «Про затвердження Правил будови і безпечної експлуатації атракціонної техніки».

Не здійснення контролю за додержанням працівником технологічних процесі, вказує на невиконання норм статті 13 Закону України «Про охорону праці». Бездіяльність ОСОБА_3 виразилась у допущенні проведені експлуатації атракціонів ненавченими операторами. Це порушує норми пункту 10.4.14. наказу №110 Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій тат у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 01.03.2006 «Про затвердження Правил будови і безпечної експлуатації атракціонної техніки».

Також ця бездіяльність порушує норми наказу №15 Державного комітету України з нагляду за охороною праці «Про затвердження Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Переліку робіт з підвищеною небезпекою», а саме пункти 3.16., 6.З., 6.4, та 7.1. Пункт 3.16. у частині допуску до роботи працівників, які не пройшли інструктажі і перевірку знань з питань охорони праці, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та не проведення стажуванням з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що вказує на невиконання пункт 7.1. наказу. Не виконання пунктів 6.3, 6.4. у частині того що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 » фактично допущені до робіт на момент настання нещасного "випадку без проведення вступного інструктажу та первинного інструктажу з охорони праці також формальність проведення інструктажів з ОСОБА_6 та перевірки знань з охорони праці, так як протокол перевірки знань з охорони праці та здійсненні 03.05.2024 року до офіційно прийняття на посаду з 04.05.2024 року.

Допуск до самостійної роботи операторів атракціонів без стажування та перевірки знань з охорони праці порушує також норми пунктів 1.1., 1.2. інструкції з охорони праці №3 для оператора атракціонів ФОП ОСОБА_3 .

Не проведення інструктажів та не проведення перевірки знань ОСОБА_3 , вказує на невиконання норм статті 18 Закону України «Про охорону праці», а саме у частині допуску до роботи працівників, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці.

Дія ОСОБА_3 простежується у допущені до роботи працівника без укладення трудового договору. Це виразилось у допущені до роботи ОСОБА_8 на момент настання нещасного випадку, що порушує норму статті 24 Кодексу законів про працю України. Бездіяльність ОСОБА_3 присутня у не забезпеченні виконання операторами інструкції з охорони праці, це виразилось у порушені операторами норм інструкції з охорони праці. Це порушує норми пункту 10.4.15. наказу №110 Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 01.03.2006 «Про затвердження Правил будови і безпечної експлуатації атракціонної техніки». Що також вказує на невиконання норм статті 13 Закону України «Про охорону праці», а саме у частині не здійснення контролю за додержанням працівником технологічного виконанням робіт, відповідно до вимог з охорони праці.

Бездіяльність ОСОБА_3 виразилась у тому що він будучи відповідальним за експлантацію атракціону, допустив на етап атракціону 16 дітей, що перевищує зазначену кількість у паспорті.

Це порушує норми пункту 10.6.17. наказу №110 Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 01.03.2006 «Про затвердження Правил будови і безпечної експлуатації атракціонної техніки», що призвело до обриву атракціону в результаті якого малолітня ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканка АДРЕСА_2 учениця 5- го Б класу 10-того ліцею м. Мукачево отримала тілесні ушкодження у вигляді виявлено наслідки тілесних ушкоджень у вигляді сліду від загоєної саднини на внутрішній поверхні лівого ліктьового суглобу. Згідно даних довідки травмпункту УЦМКЛ, куди зверталася за медичною допомогою 30.05.2024 року о 13.50 годині, встановлено діагноз: Забій грудно - поперекового відділу хребта. Дані тілесні ушкодження мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Малолітня ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 мешк. АДРЕСА_3 ,учениця 5- го Б класу 10-того ліцею м. Мукачево отримала тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірних покривах правого колінного суглобу по передній поверхні; права гомілка фіксована гіпсовою лонгетою (від стопи до верхньої третини гомілки). Надана довідка з травмпункту ВП «Клінічна лікарня з невідкладних станів та екстреної медичної допомоги КНП «УМБКЛ» УМР від 30.05.2024 року, з діагнозом: Епіфізіоліз зовнішньої кістки правої гомілки. Тілесні ушкодження: садно правого колінного суглобу, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження: Епіфізіоліз зовнішньої кістки правої гомілки, потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6-ть днів, але не більше як три тижні (21 день) і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Малолітня ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканка АДРЕСА_4 , учениця 5- го Б класу 10-того ліцею м. Мукачево отримала тілесні ушкодження в вигляді: садна на шкірних покривах спини зліва; на праву стопу від кінчиків пальців і до верхньої третини гомілки накладено гіпсовий лонгет. Згідно наданих медичних документів, які заповнені на малолітню ОСОБА_11 , 2013 р.н., в неї було виявлено: «Епіфізіоліз медіальної кістки правої гомілки». Тілесні ушкодження у вигляді садна на спині зліва, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження у вигляді «Епіфізіоліз медіальної кістки правої гомілки» потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6-ть днів, але не більше як три тижні 21 день) і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 174) 1.1995 короткочасним розладом здоров`я.

Причиною нещасного випадку, що трапився 30.05.2024 року на атракціоні «Мотузковий парк «Тарзан», що на території парку «Боздоський» є падіння потерпілих: (код 02), а саме з висоти (код 02.2). Організаційними причинами настання нещасного випадку що трапився є: порушення технологічного процесу (код 11), недоліки під час навчання безпечному виконанню робіт, у тому числі: (код 15) відсутність або неякісне проведення інструктажу з охорони праці (код 15.1), допуск до роботи без навчання та перевірки знань з охорони праці (код 15.2).

30.05.2024 року на території КП «Боздошський парк» під час експлуатації атракціону «Мотузковий парк Тарзан» в момент настання нещасної події на атракціоні відповідно до наказів ФОП ОСОБА_3 , відповідальність за охорону праці, відповідальність за безпечну експлуатацію та справний стан комплексу атракціонів було покладено на ОСОБА_3 , однак останній не забезпечив належної кількості осіб на етапі дитячого маршруту, та допустив на етап одночасний вихід 16 учнів. Така кількість осіб на одному етапі суперечить вимогам, установленим у журналі нагляду (паспорті) мотузкового парку «Тарзан», де передбачено перебування не більше однієї особи на кожному етапі. Саме порушення встановленого ліміту одночасного перебування учасників на етапі стало безпосередньою передумовою виникнення події та виникло у наслідок не здійснення контролю за виконанням робіт, неналежного проведення інструктажів з охорони праці та стажування працівників.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 137 КК України вірно, як неналежне виконання професійних обов`язків щодо охорони життя та здоровя неповнолітніх внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило істотну шкоду здоров`ю потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому, просив укладену з прокурором угоду про винуватість затвердити.

Захисник обвинуваченого, також просив укладену з прокурором угоду про винуватість затвердити.

Між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором досягнута домовленість про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 137 КК України у виді штрафу в розмірі 1470 (одна тисяча чотириста сімдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 24990,00 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот девяносто) грн. в дохід держави, без позбавлення права обіймати посади пов`язані з навчанням та вихованням дітей або займатися діяльністю, пов`язану з роботою з дітьми.

На підставі наведеного, суд розглянув справу на підставі ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що наслідки угоди йому зрозумілі.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За наведених обставин, укладену угоду належить затвердити та визнати винним обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 137 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати на залучення експертів в розмірі 63626,68 (шістдесят три тисячі шістсот двадцять шість) грн. 68 коп. стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 473, 474, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 17.03.2026 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та заступником керівника Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_12 затвердити.

Обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 137 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1470 (одна тисяча чотириста сімдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 24990,00 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот девяносто) грн. в дохід держави, без позбавлення права обіймати посади пов`язані з навчанням та вихованням дітей або займатися діяльністю, пов`язану з роботою з дітьми.

Судові витрати на залучення експертів в розмірі 63626,68 (шістдесят три тисячі шістсот двадцять шість) грн. 68 коп. стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави.

На вирок, у випадках передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1