Справа № 755/2806/26
№ 1-кс/755/779/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Будище, Лисянського р-ну, Черкаської обл., українцю, громадянину України, з середньою освітою, студенту Київського професійного коледжу автотранспортних технологій, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000428 від 18.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_6 .

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000428, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2026 року, за підозрою ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці у неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме автомобіля марки «LEXUS» моделі «RX 200T», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2016 року випуску, з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , припаркованого за адресою: м. Київ, пр-т Воскресенський, 10-А. Так, неповнолітній ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу вказаного вище автомобіля, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, заздалегідь підготував легкозаймисту горючу речовину. У подальшому, 18.02.2026 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_6 , достовірно знаючи адресу перебування транспортного засобу по пр-ту Воскресенському, 10-А у м. Києві, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, обравши метод підпалу, як спосіб пошкодження чужого майна, що є загально небезпечним способом, за допомогою завчасно підготовленої легкозаймистої горючої речовини та за допомогою стороннього джерела запалювання, здійснив підпал автомобіля марки «LEXUS» моделі «RX 200T», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2016 року випуску, з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_2 , внаслідок чого, було пошкоджено автомобіль. Після чого, неповнолітній ОСОБА_6 , виконавши всі дії, які він вважав за необхідні, що направлені на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, з місця вчинення кримінального правопорушення зник у невідомому напрямку, заливши вищевказаний автомобіль горіти, чим завдав власниці автомобіля ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріального збитку.

Крім того, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці у неповнолітнього ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на повторне, умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме автомобіля марки «KIA» моделі «SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_3 , білого кольору, 2024 року випуску, з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_4 , який перебуває у власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , припаркованого за адресою: м. Київ, пр-т Воскресенський, 15. Так, неповнолітній ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме вказаного вище автомобіля, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, заздалегідь підготував легкозаймисту горючу речовину. У подальшому, 22.02.2026 року, приблизно о 03 годині 55 хвилин, неповнолітній ОСОБА_6 достовірно знаючи адресу перебування транспортного засобу по пр-ту Воскресенському, 15 у м. Києві , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, обравши метод підпалу, як спосіб пошкодження чужого майна, що є загально небезпечним способом, за допомогою завчасно підготовленої легкозаймистої горючої речовини та за допомогою стороннього джерела запалювання, здійснив підпал автомобіля марки «KIA» моделі «SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_3 , білого кольору, 2024 року випуску, з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_4 , внаслідок чого, було пошкоджено автомобіль. Після чого, неповнолітній ОСОБА_6 , виконавши всі дії, які він вважав за необхідні, що направлені на умисне, повторне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, з місця вчинення кримінального правопорушення зник у невідомому напрямку, заливши вищевказаний автомобіль горіти, чим завдав власнику автомобіля ОСОБА_10 матеріального збитку.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто, в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу.

22 лютого 2026 року о 18 годині 20 хвилин ( час фактичного затримання 13 година 35 хвилин 22.02.2026 року) ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КК України.

23 лютого 2026 року прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11 об`єднано матеріали кримінального провадження № 0000428 від 18.02.2026 року та № 0000467 від 22.02.2026 року в одне провадження, яке зареєстровано в ЄРДР під № 0000428.

23 лютого 2026 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 18.02.2026 року; протоколом огляду місця події від 22.02.2026 року; актом про пожежу від 18.02.2026 року; актом про пожежу від 22.02.2026 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколом перегляду відеозапису камер відеоспостереження, яким зафіксовано перебування ОСОБА_8 біля місці підпалу та моменту поширення вогню; протоколом особистого обшуку затриманого ОСОБА_8 ; протоколом обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом огляду мобільного телефону; іншими матеріалами у сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строк до десяти років, а також, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, вбачається наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_8 , будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, а саме тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та у разі визнання його винуватим, подальшого засудження, що може бути сприйняте останнім більш небезпечним ніж переховування; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, не з`являтися за викликами до слідчого та прокурора для проведення слідчих та процесуальних дій, чим буде затягувати строки досудового розслідування, а в подальшому до суду, з метою затягування судового розгляду вказаного провадження, що в свою чергу, може негативно впливати на строки судового розгляду; може вчиняти інші кримінальні правопорушення, адже, йому інкримінується кримінальне правопорушення у двох окремих епізодах, що свідчить про стійку протиправну налаштованість та схильність до вчинення кримінальних правопорушень. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження вчинення інших кримінальних правопорушень, продовження протиправної діяльності.

У той же час, ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і тому, вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією Європейського суду з прав щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).

Все вищезазначене дає достатні підстави вважати, що підозрюваний при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, у подальшому, може переховуватись від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, тяжкість покарання є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду при обранні запобіжного заходу.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, доводять ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 .

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, з підстав, наведених у ньому, зазначивши, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за двома епізодами, на даний час, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, обставини, про які зазначено у клопотанні, підтверджуються доказами. Крім того, прохала застосувати запобіжний захід не за адресою, яка зазначена у клопотанні, а за місцем реєстрації підозрюваного ОСОБА_6 , така позиція узгоджена з усіма учасниками розгляду клопотання.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши, що буде доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, оскільки останній сприяє слідству, самостійно надав мобільний телефон для огляду, зазначив своє місце проживання, де було вилучено речові докази, що свідчить про те, що він щиро розкаявся і зрозумів наслідки своїх дій, брав участь у слідчих експериментах, навчається та в разі застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, він буде позбавлений можливості повноцінно продовжити навчатися. При застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, його підзахисний буде належним чином виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, з`являтися до слідчого та суду.

Законний представник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 підтримали думку захисника.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника, законного представника та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Поряд з цим, положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 176 КПК України регламентує, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Крім того, вимогами ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий мотивує клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Так, відповідно до практики Європейського суду існує розширене трактування терміну обґрунтована підозра, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, 8eгieз А, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, що виправдати подальше розслідування або звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). Будь-яка особа стороння особа може бути переконаною в тому, що ця особа причетна до даного кримінального правопорушення.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому, з огляду на наведені в клопотанні слідчого дані, з урахуванням долучених до клопотання доказів, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Заслухавши думки прокурора, захисника, законного представника та підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також, на конкретні обставини кримінального провадження, однак, враховуючи особу підозрюваного, а саме те, що є неповнолітньою особою, студентом, раніше не судимий, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого.

Керуючись, ст. ст. 3, 176-178, 181, 184, 194, 196, 198, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду залежно від стадії кримінального провадження з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до місць укриття чи бомбосховища, у межах строку досудового розслідування, а саме до 22 квітня 2026 року включно.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження (включаючи виклик за допомогою телефонного зв`язку, електронної пошти, СМС-повідомлення); повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання та/або місця роботи, а також, засобів телефонного зв`язку.

Копію ухвали для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: