cправа № 362/1952/26
провадження № 1-кс/362/156/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2026 року

Слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Василькові клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000295 від 07 травня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 364, частиною 2, частиною 4, статті 5 статті 191 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Острівець Уманського району Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець ВЧ № НОМЕР_1 , раніше не судимий.

Слідчий суддя встановив:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , розглянувши матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000295 від 07 травня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 364, частиною 2, частиною 4, частиною 5 статті 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 листопада 2020 року 2-им рішенням 1 сесії VIII скликання Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області ради «Про підсумки виборів Феодосіївського сільського голови 25 жовтня 2020 року» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обрано на посаду Феодосіївського сільського голови Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області, яка згідно до ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» відноситься до 4 категорії посад місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обіймаючи посаду голови Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а отже був службовою особою.

Так, перебуваючи на посаді голови Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово, від імені виконавчого комітету Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області в якості Роботодавця, укладав трудові договори у формі контрактів з громадянами в якості Працівників, які виявили бажання виконувати роботу у Виконавчому комітеті Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області.

Так, у період з 25 листопада 2020 року по 24 лютого 2021 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у сільського голови Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел на розтрату бюджетних коштів Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області шляхом зловживання службовим становищем в особливо великих розмірах, а саме шляхом зайвого нарахування та виплати співробітникам, найнятим за контрактом, щомісячних премій, святкових премій та премії у місяці звільнення.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на розтрату бюджетних коштів Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області в особливо великих розмірах, шляхом зловживання своїм службовим становищем, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, у період з 24 лютого 2021 року по 20 вересня 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч вимогам статті 20 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 7, 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пункту 4.1., 4.2. трудових договорів у формі контрактів, укладених між Роботодавцем та Працівником, використовуючи надані йому організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські повноваження, підписав розпорядження про виплату щомісячних премій працівникам, на підставі яких було безпідставно здійснено зайве нарахування та виплату бюджетних коштів, а саме:

24 лютого 2021 року підписав розпорядження № 38-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано та виплачено щомісячні премії за лютий 2021 року на суму 29 822,90 грн.

22 березні 2021 року підписав розпорядження № 50-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за березень 2021 року на суму 35 176,03 грн.

26квітня 2021 року підписав розпорядження № 99-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за квітень 2021 року на суму 19 659,85 грн.

25 травня 2021 року підписав розпорядження № 118-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за травень 2021 року на суму 19 077,75 грн.

18 червня 2021 року підписав розпорядження № 137-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за червень 2021 року на суму 17 522,70 грн.

20 липня 2021 року підписав розпорядження № 165-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за липень 2021 року на суму 27 254,71 грн.

18 серпня 2021 року підписав розпорядження № 215-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за серпень 2021 року на суму 53 910,51 грн.

23 вересня 2021року підписав розпорядження № 247-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за вересень 2021 року на суму 75 793,97 грн.

23 жовтня 2021 року підписав розпорядження № 271-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за жовтень 2021 року на суму 105 112,87 грн.

22 листопада 2021 року підписав розпорядження № 315-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за листопад 2021 року на суму 57 113,06 грн.

20 грудня 2021 року підписав розпорядження № 339-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за грудень 2021 року на суму 111 656,33 грн.

20 січня 2022 року підписав розпорядження № 11-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за січень 2022 року на суму 66 230,81 грн.

21 лютого 2022 року підписав розпорядження № 31-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за лютий 2022 року на суму 59 494,38 грн.

24 березня 2022 року підписав розпорядження № 68-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за березень 2022 року на суму 23 292,91 грн.

22 квітня 2022 року підписав розпорядження № 90-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за квітень 2022 року на суму 23 158,65 грн.

20 травня 2022 року підписав розпорядження № 112-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за травень 2022 року на суму 26 129,35 грн.

23 червня 2022 року підписав розпорядження № 157-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за червень 2022 року на суму 43 217,75 грн.

20 липня 2022 року підписав розпорядження № 200-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за липень 2022 року на суму 35 725,95 грн.

22 серпня 2022 року підписав розпорядження № 242-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за серпень 2022 року на суму 40 024,66 грн.

23 вересня .2022 року підписав розпорядження № 273-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за вересень 2022 року на суму 61 117,90 грн.

26 жовтня 2022 року підписав розпорядження № 309-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за жовтень 2022 року на суму 61 508,56 грн, а також безпідставно нараховано премію працівнику за контрактом у місяць його звільнення на суму 617,15 грн.

21 листопада 2022 року підписав розпорядження № 339-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за листопад 2022 року на суму 70 868,97 грн.

16 грудня 2022 року підписав розпорядження № 367-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за грудень 2022 року на суму 84 923,35 грн.

23 січня 2023 року підписав розпорядження № 12-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за січень 2023 року на суму 48 335,83 грн.

21 лютого 2023 року підписав розпорядження № 43-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за лютий 2023 року на суму 60 090,49 грн.

21 березня 2023 року підписав розпорядження № 60-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за березень 2023 року на суму 59 639,94 грн.

24 квітня 2023 року підписав розпорядження № 93-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за квітень 2023 року на суму 103 704,45 грн.

24 травня 2023 року підписав розпорядження № 128-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за травень 2023 року на суму 104 325,90 грн.

20 червня 2023 року підписав розпорядження № 161-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за червень 2023 року на суму 97 176,39 грн.

21липня 2023 року підписав розпорядження № 204-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за липень 2023 року на суму 114 706,37 грн.

22 серпня 2023 року підписав розпорядження № 241-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за серпень 2023 року на суму 95 383,53 грн.

20 вересня 2023 року підписав розпорядження № 311-К, внаслідок якого співробітникам за контрактом було зайво нараховано щомісячні премії за вересень 2023 року на суму 86 178,80 грн.

Одночасно з цим, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на розтрату бюджетних коштів Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області в особливо великих розмірах, шляхом зловживання своїм службовим становищем, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, у період з 24лютого 2021 року по 20 вересня 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч вимогам статті 20 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 7, 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пункту 4.1., 4.2. трудових договорів у формі контрактів, укладених між Роботодавцем та Працівником, використовуючи надані йому організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські повноваження, підписав розпорядження від 22.11.2021 № 314-К та від 21.11.2022 № 339-11-К, внаслідок яких співробітникам за контрактами було зайво нараховано святкових премій на суму у розмірі 113 155,00 грн.

Підписані ОСОБА_4 розпорядження стали первинними бухгалтерськими документами, що зумовили виникнення бюджетних зобов`язань та стали підставою для здійснення бухгалтерією виконавчого комітету Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області нарахування і фактичної виплати коштів, унаслідок чого відбулося вибуття бюджетних коштів із місцевого бюджету.

Відтак, внаслідок умисних, протиправних дій сільського голови Феодосіївської сільської ради ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Феодосіївській сільській раді Обухівського району Київської області завдано матеріальної шкоди на загальну суму 2 014 496 (два мільйони чотирнадцять тисячі чотириста дев`яносто шість гривень) 53 копійок.

Слідчий в своєму клопотання посилався на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 може здійснити спроби: а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, як мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні.

Знаючи про тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним особливо тяжкого злочину ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування матеріалів кримінального провадження не долучено всі документи, які мають значення для досудового розслідування, а тому вважаю, що ОСОБА_4 у разі перебування на свободі, може вчинити активні дії, спрямовані на знищення, сховання або спотворення таких речей і документів з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зможе впливати на хід досудового розслідування, матиме можливість знищити, сховати або спотворити будь-які з речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, матиме можливість приховати сліди вчиненого ним кримінального правопорушення та створювати штучні докази та підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідома неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що у ході досудового розслідування планується проведення допиту ряду осіб, в якості свідків щодо скоєного кримінального правопорушення. Водночас ОСОБА_4 , будучи в статусі підозрюваного, ознайомившись з цими показами, володіючи відомостями щодо місць проживання таких свідків, шляхом їх залякуванні чи підкупу чинитиме на них незаконний сплив з метою зміни їх свідчень при розгляді справи в суді, схиляючи до дачі неправдивих показів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справах та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджанню встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є те, що підозрюваний ОСОБА_4 , може переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

У п. 36 рішення ЄСПЛ від 20.05.2010, у справі «Москаленко проти України», суд зазначає, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання. враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Крім того, відповідно до Указу Президента 15 квітня 2025 року N 235/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", нині продовжено воєнний стан в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України. Враховуючи викладене, станом на сьогодні певна частина територій України знаходиться під окупацією, а кордони держави на цих територіях не контролюються належним чином. Беручи до уваги тяжкість злочину вчиненого підозрюваною, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 можуть бути вчинені спроби щодо незаконного перетину кордону України або переховування на тимчасово окупованій території України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, слід враховувати, що у разі незаконного перетину державного кордону України та виїзду на територію іноземної держави, фактичне повернення підозрюваного на територію України може бути істотно ускладнене або тривалий час неможливе. З огляду на наявну судову практику окремих держав Європейського Союзу щодо відмов у видачі осіб до України у зв`язку з воєнним станом та ризиками, пов`язаними з безпековою ситуацією, існує реальна ймовірність того, що у разі перебування підозрюваного за межами України його екстрадиція може бути відкладена або у видачі може бути відмовлено.

Таким чином, у випадку виїзду за кордон підозрюваний може фактично уникнути участі в кримінальному провадженні на невизначений строк, що створить перешкоди для забезпечення належного судового розгляду та виконання завдань кримінального провадження, передбачених КПК України.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України:

Так, досудове розслідування триває та є необхідність у проведенні ряду інших процесуальних дій для встановлення та отримання додаткових доказів, однак у зв`язку із набуттям ОСОБА_4 статусу підозрюваного є достатні підстави вважати, що ним можуть вживатись заходи щодо їх знищення приховування або спотворення. Факт невстановлення, на даний час, обставин, місця та способу спілкування ОСОБА_4 з іншими встановленими особами, з приводу умисного підписання розпоряджень та подальшої виплати завищеної премії окремим працівникам, з метою розтрати коштів територіальної громади, дає достатні підстави вважати, що підозрюваним можуть вживатись заходи щодо знищення, приховування або спотворення таких даних та технічних пристроїв на яких вони можуть зберігатись, а також за допомогою яких таке спілкування могло відбуватись.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, це зокрема можливість використання знайомств, зв`язків, соціального статусу та авторитету, набутих зокрема під час здійснення професійної діяльності, дають можливість впливати на потерпілого, свідків, або ж експертів, зокрема підбурювати їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі доказам та відмови від дачі показань на її користь, що негативним чином впливатиме на їх намір та можливість давати правдиві, послідовні показання під час досудового розслідування та судового розгляду, а також на дієвість кримінального провадження загалом.

КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків або потерпілого, експерта існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів ай на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом відповідних свідчень та дослідження їх судом.

Крім того, факт проживання більшості свідків на території Феодосіївської громади, а також наявність службових зв`язків, дає достатні підстави вважати що існує ризик незаконного впливу підозрюваного колишнього Феодосіївського сільського голови Обухівського району Київської області ОСОБА_4 , на потерпілу сторону та свідків, шляхом використання наявних у нього зв`язків, в тому числі через статус, що надавала займана підозрюваним посада. Крім того, існує ризик незаконного впливу на вищевказаних свідків кримінальному провадженні шляхом узгодження їх дій показань з підозрюваним.

У судовому засіданні прокурор і слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний і захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилались на те, що підозра не обґрунтована, відсутній склад кримінального правопорушення та відсутні ризики, в тому числі і перетину кордону, оскільки ОСОБА_4 є військовослужбовцем, також підозрюваний не впливав та не планував впливати на свідків.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207-213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам статті 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному та його захиснику копії клопотання та матеріалів, дійшов таких висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 178 КПК України обумовлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до частини 1 статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

За приписами частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя встановив, що в провадженні СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області перебуває у кримінальне провадження за № 0000295 від 07 травня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 364, частиною 2, частиною 4, статті 5 статті 191 КК України,

Обґрунтованість підозри підтверджується: актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області за період з 01.01.2020 по 31.12.2024 від 07.04.2025 №262671-30/180, проведеної Північним офісом Держаудитслужби в частині; висновком експерта від 17.02.2026 № СЕ-19/111-25/37136-ЕК за результатами проведення судової економічної експертизи, проведеної в кримінальному провадженні від 07.05.2025 за №0000295; рішенням № 2 від 24.11.2020 «Про підсумки виборів Феодосіївського сільського голови 25.10.2020 року»;розпорядженям №1-К від 24.11.2020 «Про початок повноважень Феодосіївського сільського голови»; розпорядження № 344-К від 29.09.2023 «Про дострокове припинення повноважень Феодосіївського сільського голови».

Вказані докази с вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості». відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182) та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Вирішуючи питання щодо доведеності наявності передбачених частиною 1 статті 177 КПК України ризиків, слідчий суддя враховує, що понять ризиків, як і видів доказів, якими вони можуть підтверджуватися, національне законодавство України не містить. Однак, беручи до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. При цьому такі данні, на думку суду, повинні свідчити про можливість існування певних підозр щодо таких ризиків, тобто вірогідності настання наслідків, запобіжниками яких вони є.

Аналізуючи аргументи сторони обвинувачення крізь призму вищенаведеного правового регулювання та фактичних обставин, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність наявності передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України ризиків.

Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недостатніми для застосування даного запобіжного заходу. Натомість є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, так як належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугують підставою для обрання саме такого запобіжного заходу.

Водночас суд, ураховуючи особу підозрюваного й інші фактичні обставини, дійшов висновку про достатність у даному випадку застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

При цьому такий запобіжний захід належить застосувати в межах строку досудового розслідування, а тому клопотання слідчого належить задовольнити частково.

Керуючись статтями 110, 177-178, 182-183, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

задовольнити клопотання частково.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, а саме до 26 квітня 2026 року включно, та покласти на нього обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти про зміну свого місця проживання слідчого, прокурора або суд.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання зазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 09 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1