Справа № 521/2741/26
Номер провадження:1-кс/521/993/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Халджибейського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса клопотання дізнавача СД відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 21.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Дізнавач СД відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді Хаджибейського районного суду м.Одеси з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000081 від 21.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що сектором дізнання відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 21.02.2026, за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.02.2026 до чч ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора 102 від працівників СКП ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, про те, що за адресою: м.Одеса, вул. Малішевського, буд. 153, було зупинено військовослужбовця вч НОМЕР_1 на посаді танкіста ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , повідомив, що має при собі наркотичну речовину. Під час проведення огляду місця події було ОСОБА_5 добровільно видав згорток із вмістом кристалічної речовини білого кольору, який було вилучено для відправлення на дослідження. Зі слів ОСОБА_5 вказану речовину замовив та зберігав при собі з метою власного вживання без мети збуту.

У ході проведення огляду місця події дізнавачем СД ОСОБА_3 за адресою: м. Одеса, вул. Малішевського, буд. 153, ОСОБА_5 добровільно дістав з задньої лівої кишені своїх штанів та добровільно видав з неї згорток із вмістом кристалічної речовини білого кольору. Зі слів ОСОБА_5 вказану речовину замовив та зберігав при собі з метою власного вживання без мети збуту, який було вилучено та упаковано до сейф-пакету № NPU 5729703 для подальшого дослідження, в якому згідно пояснювального напису знаходиться згорток із вмістом кристалічної речовини білого кольору.

Крім цього, 21.02.2026 вилучену речовину дізнавача сектору дізнання визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та буде направлено на експертизу за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів».

В свою чергу, ОСОБА_5 пояснив, що вказану речовину замовив в телеграм боті із назвою «МАТРИКС БОТ», яку за вказаними координатами придбав та залишив при собі з метою власного вживання, без мети збуту.

Постановою дізнавача від 21.02.2026 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів.

Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно являється предметом кримінального проступку, дізнавач просить накласти арешт на вилучене майно.

Дізнавач ОСОБА_3 відповідно до змісту клопотання, просила здійснити розгляд клопотання за відсутності її та прокурора.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На підставі викладеного та враховуючи, що дізнавач своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання дізнавача.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання дізнавача про арешт майна із забороною відчуження, користування, розпорядження приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження цим майном.

Окрім цього, в разі визнання, відповідно до висновку експерта, вказаного майна наркотичним засобом або психотропною речовиною, таке майно не може бути повернуте його власнику.

Обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні засоби та психотропні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання дізнавача - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно 21.02.2026 року під час огляду місця події за адресою: м.Одеса, вул.Малішевського, буд.153,: на згорток із вмістом кристалічної речовини білого кольору.

Заборонити користуватись та розпоряджатись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити дізнавачу та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1