Справа № 686/7083/26
Провадження № 1-кс/686/2620/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Старокостянтинів, Хмельницької області, українець, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого кухарем у ФОП « ОСОБА_8 », раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000505,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2026 року старший слідчий ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.194 КК України, в межах строку досудового розслідування, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні , вчинення іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо його задоволення та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити запропонований стороною обвинувачення розмір застави, вивчивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчими ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000505від 05 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

05 березня 2026 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06 березня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, а саме що: « ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, на замовлення невстановленої в ході досудового розслідування особи, вирішив вчинити кримінальне правопорушення, спрямоване на умисне пошкодження та знищення належного банківській установі Хмельницької філії АТ «А-Банк» майна.

Так, на початку березня 2026 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 у мобільному додатку «Telegram» на каналі « ОСОБА_10 - знакомства, общайся и находи друзей» познайомився з особою жіночої статі під зміненими анкетними даними на ім`я « ОСОБА_11 ».

У подальшому, 05.03.2026 близько 17 год. 47 хв. до ОСОБА_5 зателефонувала невстановлена особа з номеру телефону НОМЕР_1 , яка під час телефонної розмови повідомила останньому, що особа жіночої статі, з якою напередодні познайомився ОСОБА_5 , співпрацює зі спецслужбами рф, які на даний час нібито перебувають у приміщенні відділення банку «А-Банк» за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 15.

Після цього, вказана невстановлена особа запропонувала ОСОБА_5 здійснити умисне знищення вказаної банківської установи шляхом підпалу, пообіцявши йому матеріальну винагороду у розмірі 800 гривень.

У свою чергу ОСОБА_5 , виконуючи свою частину попередніх домовленостей із невстановленою в ході досудового розслідування особою, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, погодився на пропозицію невстановленої особи щодо умисного знищення шляхом підпалу банківської установи.

У подальшому ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою заподіяння шкоди та власного збагачення, 05.03.2026 о 19:50 год. попередньо придбав в супермаркеті «ЕПІЦЕНТР-К» за адресою м. Хмельницький вул. Зарічанська 11/4 пластикову каністру червоного кольору ємністю 5 л., в яку після цього на АЗС «ОККО» за адресоюм. Хмельницький, вул. Прибузька, 1/1 помістив попередньо придбаний бензин А-95-ЄВРО 5-Е5 ємністю 5 л.

Після цього, ОСОБА_5 , 05.03.2026 о 21:22 год. перебуваючи біля центрального входу до приміщення відділення банку «А-Банк» за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 15 та пересвідчившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, умисно облив паливом передню частину центральних дверей та підпалив її, внаслідок чого виникла пожежа.

Одразу після цього ОСОБА_5 , на виконання попередніх домовленостей та вказівок невстановленої особи, використовуючи власний мобільний телефон марки «Iphone 11», здійснив фотофіксацію палаючих дверей приміщення відділення банку «А-Банк» за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 15, після чого покинув місце вчинення злочину.

Внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_5 пожежею пошкоджено належні Хмельницькій філії АТ «А-Банк» сходинковий марш, вхідні двері банку, навіс та вмонтовані камери відеоспостереження.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному пошкодженні чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України.»

Дана підозра є обґрунтована, адже на її підтвердження представлено: заява про вчинене кримінальне правопорушення від 05.03.2026, протокол огляду місця події від 05.03.2026, акт про пожежу від 05.03.2026, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 06.03.2026 року, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 06.03.2026, протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 06.03.2026, протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 05.03.2026, протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 06.03.2026, протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 06.03.2026, протокол огляду документу від 06.03.2026, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.03.2026, протокол огляду речей від 06.03.2026, протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 06.03.2026, протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_19 від 06.03.2026, протокол огляду документу від 06.03.2026, протокол огляду предмету від 06.03.2026 та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_5 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Санкція ч.2 ст.194 КК України передбачає покарання позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, тобто даний злочин є тяжким, слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки невстановлені та не допитані, докази не дослідженні, а, можливо, ще й і не відшукані.

Так, стороною обвинувачення встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки останній вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, а у відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а також у справі «Летельє проти Франції» зазначено, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у випадку визнання судом останнього винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді застосування покарання у вигляді позбавлення волі, вважаю, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час не усі свідки встановлені, відповідно на сьогоднішній день не допитані, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків, у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

Ризик вчиненні іншого кримінального правопорушення вважаю недоведеним, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий, що свідчить про відсутність схильності до протиправної поведінки. Факт вчинення особою злочину вперше, не може автоматично свідчити про існування реального ризику вчинення нового кримінального правопорушення. Позиція сторони обвинувачення має ґрунтуватись не на припущеннях, а на конкретних фактах, які свідчать про реальність, а не гіпотетичність ризиків.

Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає в чому розкаюється.

Наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання та роботи, визнання вини не є визначальним і таким щоб давало можливість слідчому судді обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Більш м`які запобіжні заходи, забезпечити виконання цієї функції не зможуть.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме по 01 травня 2026 року включно.

На підставі п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, проте у виключних випадках, якщо слідчий суддя, встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вважаю, що застава в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 133 120 грн., відповідає тяжкості інкримінованого злочину, є співмірним з суспільною небезпекою діяння та буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 01 травня 2026 року включно.

Визначити заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 133 120 грн. в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора, суду з населеного пункту за місцем проживання;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні.

- невідкладно прибувати за викликами до слідчого, прокурора за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в доход держави.

Ухвала діє по 01 травня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя