Справа № 438/114/26
Провадження № 1-кп/438/49/2026
УХВАЛА

іменем України

23 березня 2026 року м. Борислав

Колегія суддів Бориславського міського суду Львівської області у складі судді-доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000856 від 28.08.2025 р. за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, одруженого, несудимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешкаючого в АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України -

встановила:

Ухвалою суду від 02.02.2026 р. відносно ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.04.2026 р. без права внесення застави.

У зв`язку із тим, що судове провадження не було завершено до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, то прокурором подано письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки, на думку прокурора, за наявності обґрунтованої підозри про вчинення ним кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, існують ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, спотворення доказів, вчинення нового кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували, зазначивши, що обвинувачений не вчиняв кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, є людиною похилого віку, та заявлені прокурором ризики не існують. Просили обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він має постійне місце проживання в м. Бориславі із дружиною, яка працює, або заставу.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов наступного висновку.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з обвинувального акту, формулювання обвинувачення містить інформацію, що вказує на те, що ОСОБА_7 дійсно при встановлених досудовим слідством обставинах міг вчинити інкримінований йому особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено суворе покарання, і на даній стадії судового розгляду суд не має права оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою або невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Суд, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено судом, обвинувачений у м. Бориславі не має постійної роботи, мешкає у орендованому житлі, не має родичів, утриманців, тобто, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки у місті постійного проживання. ОСОБА_7 є мешканцем території, де наразі ведуться бойові дії. Від цього суд вважає, що існує ризик втечі обвинуваченого, та як наслідок, ухилення від правосуддя.

Колегія суддів погоджується із доводами прокурора, що перебуваючи на волі, обвинувачений буде мати можливість дистанційно спотворити електронні докази у кримінальному провадженні або взагалі їх знищити.

Також суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину.

До того ж, у суду немає підстав вважати, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає йому перебувати під вартою в умовах слідчого ізолятору.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя. Від цього підстав для обрання іншого запобіжного заходу для обвинуваченого на даний час немає, а строк дії існуючого запобіжного заходу слід продовжити ще на 60 днів.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та у державі наразі діє воєнний стан, то в колегії суддів немає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 331 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Костянтинівка Донецької області, громадянину України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто, до 21 травня 2026 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду, а обвинуваченим у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_8

Судді

ОСОБА_9