Справа № 944/1244/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/783/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 13 березня 2026 року,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

встановила:

даною ухвалою клопотання задоволено частково.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі "Львівська установа виконання покарань №19", терміном на 60 календарних днів.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків, у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133120 грн. 00 коп.

У випадку внесення ОСОБА_7 визначеної судом застави, покладено на нього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою

- не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Визначено строк дії ухвали 60 (шістдесят) днів з часу фактичного затримання - 12 березня 2026 року по 10 травня 2026 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, та ухвалити нову ухвалу обравши більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що є підстави для обрання до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту або виключно застави в значно меншому розмірі

Зазначає, що судом не взято до уваги, те що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце, має статус учасника бойових дій, за місцем проживання характеризується позитивно.

Заслухавши доповідь судді, виступ підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , які просили задоволити апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила апеляційну скаргу, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з вимогами статей 177, 178 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином. Доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі про відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вважає неспроможними з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується зібраними на даний час доказами.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» дав визначення терміну «обґрунтована підозра», вказавши, що це означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На переконання колегії суддів, зібрані органом досудового розслідування докази на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому злочині.

З матеріалів справи вбачається, що 20 лютого 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

12.03.2026 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

При цьому, під час розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Колегія суддів, перевіривши матеріали за даним клопотанням, вважає такий висновок слідчого судді правильним.

Слідчий суддя обґрунтовано зазначив у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, що наявні докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є вагомими; у разі визнання винним ОСОБА_9 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, яке є безальтернативним; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, слідчим суддею обґрунтовано враховано поведінку ОСОБА_9 під час проведення обшуку за адресою місця його проживання, який погрожував працівникам Національної поліції підривом бойового припасу, а саме гранати, яку тримав в одній руці, а запобіжне кільце підривача в іншій руці та поводився агресивно.

Колегія суддів погоджується з висновками районного суду про те, що зважаючи на вимоги ст. 182 КПК України, слід визначити підозрюваному заставу у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133120 грн. 00 коп., яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Колегія суддів вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Посилання сторони захисту у поданій апеляційній скарзі на те, що судом не взято до уваги, те що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має статус учасника бойових дій, за місцем проживання характеризується позитивно, не спростовують висновків слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відповідно необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жодних обставин, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_7 під вартою, так і про допущення при розгляді даного клопотання процесуальних порушень, під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Доводи сторони захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, колегією суддів не можуть бути враховано, оскільки з врахуванням висунутої підозри вказане жодним чином не зменшує існування встановлених ризиків, а навпаки надасть йому змогу уникнути кримінальної відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді також не спростовують.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 13 березня 2026 року, якою застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді