Дата документу 18.02.2026Справа № 554/7140/22
Провадження № 1-кп/554/90/2026
У Х В А Л А

18 лютого 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтава, українки, громадянки України, із вищою освітою, заміжньої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що:

1 епізод. У липні 2018 року ОСОБА_4 познайомилася з ОСОБА_6 та шляхом обману, під приводом надання допомоги, попросила останнього взяти в банківській установі кредит на своє ім`я. Гроші потерпілий, за домовленістю, мав віддати ОСОБА_4 , а остання, в свою чергу, зобов`язувалася погасити взятий ОСОБА_6 кредит в банківській установі, на що потерпілий погодився.

Не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, ОСОБА_4 , перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «Шевченка» у м. Полтаві, умисно, з корисливих спонукань, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_6 та вдаючись до обману, під приводом домовленості з надання їй допомоги, заволоділа грошовими коштами потерпілого на загальну суму 28000 грн, чим спричинила потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

2 епізод. У грудні 2018 року ОСОБА_4 дізналася, що ОСОБА_7 має на меті оформити групу інвалідності своєму батьку ОСОБА_8 , та вирішила заволодіти грошовими коштами останньої.

В подальшому ОСОБА_4 , видаючи себе за працівника Служби Безпеки України, встановила довірчі відносини із ОСОБА_7 та запропонувала допомогти потерпілій в оформленні групи інвалідності, підвищення йому пенсійних виплат та отримання у власність квартири, на що потерпіла погодилась.

Так, в період з березня 2019 року по травень 2019 року ОСОБА_4 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_7 та вдаючись до обману, під приводом надання допомоги в отриманні групи інвалідності та збільшенні пенсійних виплат батьку ОСОБА_7 ОСОБА_8 , заволоділа грошовими коштами потерпілої на загальну суму 50000 грн, чим спричинила потерпілій матеріального збитку на вказану суму.

3 епізод. В лютому 2019 року ОСОБА_4 дізналася, що ОСОБА_9 має на меті здійснити перерахування свого трудового стажу, а також оформити собі групу інвалідності, та вирішила заволодіти грошовими коштами останньої.

Так, ОСОБА_4 , видаючи себе за працівника Служби Безпеки України, встановила довірчі відносини із ОСОБА_10 , та запропонувала допомогти потерпілій в перерахуванні та збільшенні соціальних виплат (страхового стажу), придбанню у власність квартир, а також з підвищенням пенсійних виплат матері ОСОБА_10 , на що потерпіла погодилась.

В подальшому, в період з лютого 2019 року по березень 2019 року ОСОБА_4 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_10 та вдаючись до обману, під приводом надання допомоги в перерахуванні та збільшенні соціальних виплат (страхового стажу), придбанню у власність квартир, а також з підвищенням пенсійних виплат матері ОСОБА_10 , заволоділа грошовими коштами потерпілої на загальну суму 106000 грн, чим спричинила потерпілій матеріального збитку на вказану суму.

4 епізод. В березні 2019 року ОСОБА_4 дізналася, що ОСОБА_11 має на меті оформити групу інвалідності для себе, придбати квартиру, перерахувати свій трудовий стаж та вирішила заволодіти грошовими коштами останньої.

Так, ОСОБА_4 , видаючи себе за працівника Служби Безпеки України, встановила довірчі відносини із ОСОБА_11 , та запропонувала допомогти потерпілій в оформленні групи інвалідності, в перерахунку трудового стажу та отриманні у власність квартири, на що потерпіла погодилась.

В подальшому, в період з березня 2019 року по серпень 2019 року ОСОБА_4 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_11 та вдаючись до обману, під приводом надання допомоги в отриманні групи інвалідності, перерахунку трудового стажу та придбанню у власність квартири заволоділа грошовими коштами потерпілої на загальну суму 85000 грн, чим спричинила ОСОБА_11 матеріального збитку на вказану суму.

5 епізод. В квітні 2019 року ОСОБА_4 дізналася, що ОСОБА_12 має на меті отримати у власність квартиру, та вирішила заволодіти грошовими коштами останньої шахрайським шляхом.

Так, ОСОБА_4 , видаючи себе за працівника Служби Безпеки України, встановила довірчі відносини із ОСОБА_12 та запропонувала допомогти потерпілій по придбанню у власність автомобілів, квартир, а також з підвищення пенсійних виплат батькам, на що потерпіла погодилась.

В подальшому, в період з квітня 2019 року по серпень 2019 року ОСОБА_4 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_12 та вдаючись до обману, під приводом надання допомоги по придбанню у власність автомобіля, квартири, підвищення пенсійних виплат батьку ОСОБА_12 , заволоділа грошовими коштами потерпілої на загальну суму 67500 грн, чим спричинила потерпілій матеріального збитку на вказану суму.

6 епізод. 18 червня 2019 року ОСОБА_4 дізналася, що ОСОБА_13 має на меті отримати підвищену пенсію для своїх батьків, та вирішила заволодіти грошовими коштами останнього шахрайським шляхом.

Так, ОСОБА_4 , видаючи себе за працівника Служби Безпеки України, встановила довірчі відносини із ОСОБА_13 , та запропонувала допомогти потерпілому по придбанню у власність автомобілів, квартир, земельних ділянок, гаражу, підвищення пенсійних виплат батькам ОСОБА_13 , на що потерпілий погодився.

В подальшому, в період з 21.06.2019 року по 28.08.2019 року ОСОБА_4 , умисно, повторно, з корисливих спонукань, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_13 та вдаючись до обману, під приводом надання допомоги по придбанню у власність автомобілів, квартир, земельних ділянок, гаражу, підвищення пенсійних виплат батькам ОСОБА_13 , заволоділа грошовими коштами потерпілого на загальну суму 162500 грн, чим спричинила ОСОБА_13 матеріального збитку на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України (1 епізод) як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) та ч. 2 ст. 190 КК України (2-6 епізоди) як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, які віднесені до нетяжких злочинів, нижня межа санкції за які не перевищує 5 років позбавлення волі.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про обрання обвинуваченій термінів тримання під вартою на 60 діб, мотивуючи тим, що вона обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та нетяжкого злочину, пов`язаних із заподіянням значної шкоди потерпілому, тривалий час ухилялася від явки до суду у зв`язку з чим була оголошена у розшук, тому існують ризики переховування її від суду, вчинення інших правопорушень, впливу на потерпілих та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачена та її захисник не заперечували щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи.

Суд, заслухавши клопотання, думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та нетяжкого злочину, пов`язаних із заподіянням значної шкоди потерпілому, тривалий час ухилялася від явки до суду у зв`язку з чим була оголошена у розшук, порушила умови попередньо обраного їй запобіжного заходу у вигляді застави, суд вважає, що до цього часу наявні ризики переховування обвинуваченої від суду, тому інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити її належної поведінки.

За таких обставин необхідно обрати обвинуваченій запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави.

Керуючись ст. 42, 177, 183, 331, 336, 372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб до 18 квітня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Доручити Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» здійснити вивід обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для розгляду кримінального провадження в режимі відеоконференції та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання, яке відбудеться о 15 годині 24 березня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом 5 днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_14