Справа № 462/980/26
провадження 1-кс/462/388/26
У Х В А Л А

09 березня 2026 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в межах кримінального провадження №0000087 від 05.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором, 05.03.2026 року звернулася до слідчого судді з клопотанням в порядку ст.171 КПК України про накладення арешту на майно, а саме: одну шапку чорного кольору, три балаклави чорного кольору, одну балаклаву сірого кольору, дві пари чоловічих джинсів синього кольору, ?дві куртки чоловічі стьобані чорного кольору, одну куртку чоловічу стьобану синього кольору, ?пару кросівок чоловічих чорного кольору «Calvin Klein» 41 розмір, паспорт для виїзду за кордон, виданий на ім`я ОСОБА_4 , ?мобільний телефон марки «Iphone» модель «11 Pro» в силіконовому чохлі прозорого кольору, які були вилучені 05.03.2026 року в ході проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що дане майно виявлене та вилучене 05.03.2026 року в ході проведення обшуку та відповідно до ч.1 ст.98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000087. Зважаючи на те, що застосування зазначеного заходу є виправданим та необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків та унеможливлення настання наслідків, просить клопотання задовольнити.

Слідчий суддя вважав за можливе розглядати клопотання за відсутності слідчого, з огляду на вимоги ч.1 ст.172 КПК України і приймаючи до уваги підставне прохання слідчого з цього приводу, викладене у клопотанні.

Також дане клопотання можливо розглянути за відсутності володільця майна ОСОБА_5 та його представника, які, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з?явилися.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000087, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000087, 05.02.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 04.02.2026 року до ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшла письмова заява від ОСОБА_6 , яка просить вжити заходів до невідомих осіб, які 04.02.2026 року, у період часу з 18.30 год. по 19.30 год., шляхом підбору ключа проникли в квартиру АДРЕСА_2 , та викрали грошові кошти в розмірі 10000 доларів (що станом на 04.02.2026 року за курсом НБУ становила 431 928 грн.), 30000 грн. та золотий виріб, а саме каблучку, вартість якої встановлюється.

05.03.2026 року на підставі ухвали слідчого судді від 24.02.2026 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено одну шапку чорного кольору, три балаклави чорного кольору, одну балаклаву сірого кольору, дві пари чоловічих джинсів синього кольору, ?дві чоловічі стьобані куртки чорного кольору, одну чоловічу стьобану куртку синього кольору, ?пару чоловічих кросівок чорного кольору «Calvin Klein», 41 розмір, паспорт для виїзду за кордон, виданий на ім`я ОСОБА_4 , ?мобільний телефон марки «Iphone» модель «11 Pro» в силіконовому чохлі прозорого кольору.

Частиною 2 ст.168 КПК України визначено, що під час обшуку, огляду може здійснюватися тимчасове вилучення майна.

Відповідно до вимог ч.5, 7 ст.237 КПК України при огляді слідчий, прокурор має право вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч.1 ст.167, ч.5 ст.171 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій статті 167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дослідженням матеріалів клопотання встановлено, що таке подано в строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України.

Стаття 167 КПК України дає визначення критеріїв, яким повинно відповідати тимчасово вилучене при обшуку майно. Так, згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначений перелік критеріїв є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Тому, зважаючи на положення ст.167, 237 КПК України, тимчасово вилучатися можуть лише речі та документи, які відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України. Інші речі під час огляду не можуть бути тимчасово вилучені. А отже у випадку тимчасового вилучення під час огляду речей, слідчий повинен при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна навести переконливі мотиви, що зазначені речі відповідають критеріям ч.2 ст.167 КПК України та може ставити питання про їх арешт лише з правових підстав, що визначені у ч.2 ст.170 КПК України. Посилатися на інші правові підстави слідчий не може, оскільки, якщо речі не відповідатимуть критеріям ч.2 ст.167 КПК України, вони будуть вважатися такими, що вилучені та зберігаються органом досудового розслідування поза дозволеним законом порядком. Відповідно слідчий суддя не може розглядати таке майно як предмет арешту і накладати на нього арешт.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із постанови слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 05.03.2026 року майно, на яке просить накласти арешт слідчий, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні №0000087.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.2 ст.167 КПК України.

Таким чином, з огляду на положення ч.2 ст.167, ч.2 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що одна шапка чорного кольору, три балаклави чорного кольору, одна балаклава сірого кольору, дві пари чоловічих джинсів синього кольору, ?дві куртки чоловічі стьобані чорного кольору, одна куртка чоловіча стьобану синього кольору, ?пару чоловічих кросівок чорного кольору «Calvin Klein» 41 розмір, ?мобільний телефон марки «Iphone» модель «11 Pro» в силіконовому чохлі прозорого кольору, вилучені в ході проведення обшуку, мають статус тимчасово вилученого майна та відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України, слідчим доведено, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що дані речі можуть бути приховувані, пошкоджені, зіпсовані, втрачені, знищені, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання в цій частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Разом з тим, в задоволенні клопотання щодо накладення арешту на паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , слід відмовити, оскільки слідчим не наведено жодного обґрунтування, що вказане майно, яке визнане речовим доказом, має доказове значення щодо встановлення обставин у кримінальному провадженні, та що воно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170-173, 237, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Накласти арешт на одну шапку чорного кольору, три балаклави чорного кольору, одну балаклаву сірого кольору, дві пари чоловічих джинсів синього кольору, ?дві чоловічі стьобані куртки чорного кольору, одну чоловічу стьобану куртку синього кольору, ?пару чоловічих кросівок чорного кольору «Calvin Klein», 41 розміру, ?мобільний телефон марки «Iphone», моделі «11 Pro», в силіконовому чохлі прозорого кольору, які були вилучені 05.03.2026 року в ході проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_5 .

В решті клопотання - відмовити.

Повернути ОСОБА_5 паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , вилучений 05.03.2026 року в ході проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п?яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1