Житомирський апеляційний суд
Справа №279/656/26 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/145/26
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

адвоката ОСОБА_7 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі судове провадження №279/656/26 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2026 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 23.01.2026 повернуто, оскільки вона подана особою, яка не має права подавати скаргу,

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою направити справу для продовження розгляду до Коростенського міськрайонного суду. Вважає ухвалу незаконною. Вказує, що у заяві про кримінальне правопорушення від 23.01.2026, поданою особисто ОСОБА_8 у Коростенський РУП ГУНП (отримано через поштовий зв`язок 29.01.2026), зазначено, що при її звільненні з посади голови Первинної профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень згідно Розпорядження від 30.02.2021 № 2 вона не була звільнена з посади головного бухгалтера цієї ж організації. При цьому, перебуваючи на посаді головного бухгалтера, заробітну плату не отримує, що свідчить про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, передбаченого ст.175 КК України. Тому вважає, що з 29 січня 2026 року, тобто з моменту звернення з повідомленням про злочин ОСОБА_8 набула статусу потерпілої особи.

Ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2026 року скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 повернуто як подану особою, яка не має права подавати скаргу.

Своє рішення слідчій суддя обгрунтував тим, що відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, в порядку якої подана скарга, має право звернутись лише заявник, а не представник заявника.

Заслухавши доповідача, доводи адвоката ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Положеннями ст. 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, і зокрема, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, вказаною нормою закону визначено, що до суб`єктів, які можуть звернутися до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, - є заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володілець тимчасово вилученого майна, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Згідно з ч. 2 цієї статті заявник має право: отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Отже, у ст.60 КПК чітко не зазначено про те, що заявник має право мати представника.

Водночас, відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові ККС ВС від 15 травня 2025 року справа № 752/21713/23 (провадження № 51-3794 км 24), згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожному гарантується право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституції України.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні у справі «Воловік проти України» зазначив, що якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, то держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, у межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених ст. 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Воно складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Статтею 59 Конституції України регламентовано, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно.

При цьому зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належать верховенство права, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (пункти 1, 14, 17 ч. 1 ст. 7 КПК).

Так, за правилами ч. 1 ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частинами 1, 3 ст. 21 КПК передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, як видно з положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, бездіяльність уповноваженої особи, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР може бути оскаржене заявником.

Частиною 2 ст. 309 КПК визначено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про повернення скарги на бездіяльність слідчого, прокурора.

Проте суддя постановляючи ухвалу, не врахував зазначених вище положень законів та, як наслідок, дійшов передчасних висновків про необхідність повернення скарги представника заявника у зв`язку з тим, що вона подана особою, яка не має права її подавати.

Указане порушення, на переконання колегії суддів, є істотним, оскільки перешкодило слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення (ч. 1 ст. 412 КПК), що є підставою для скасування такого судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 23.01.2026 року.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді вказану скаргу повернуто, оскільки вона подана особою, яка не має права її подавати.

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею допущено надмірний формалізм при вирішенні питання про прийняття скарги, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про призначення нового розгляду скарги в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2026, якою скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_8 повернуто, оскільки вона подана особою, яка не має права подавати скаргу, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції скарги адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 23.01.2026.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :