Провадження №: 1-кс/752/708/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 02.12.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий слідчого відділу Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 та яке належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000117 від 02.12.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець Збройних Сил України ОСОБА_6 який проживає в м. Києві та зберігає вогнепальну зброю, бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу, з метою її подальшого збуту.

Так, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Солдат ВЧ НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремий розвідувальний полк) звання рядовий, прізвисько « ОСОБА_7 », на даний час СЗЧ за Центральним ВСП А4051. РНОКПП НОМЕР_3 . Місце народження: Україна, м. Київ. Місце проживання: АДРЕСА_1 . Користується номерами мобільних телефонів: НОМЕР_4 (imei: НОМЕР_5 ) та НОМЕР_6 (imei: НОМЕР_7 ). Має у користуванні автомобіль Mitsubishi L-200, номерний знак іноземної реєстрації: НОМЕР_8 .

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_5 користується гаражним боксом № НОМЕР_9 ГБК «Борисфен» м. Київ, вул. Північна, 7, в якому зберігає декілька автоматів «Калашникова», гранатомети, гранати та набої, які привіз з зони проведення бойових дій з метою подальшої реалізації за грошові кошти.

Допитаний свідок ОСОБА_8 повідомив що приблизно в кінці вересня 2025 року він разом із ОСОБА_5 перебував у гаражному боксі № НОМЕР_9 , який знаходиться на території ГБК «Борисфен» у м. Києві по вул. Північна, 7. Під час перебування у гаражному приміщенні ОСОБА_9 продемонстрував декілька автоматів російського виробництва, гранатомети, гранати та набої, які він привіз з зони проведення бойових дій з метою збути дані речі за грошові кошти.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий, зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку.

09.01.2026 до відділу СУ ГУНП у м. Києві надійшов ініціативний рапорт від працівників УСР у м. Києві ДСР НП України, в якому зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на теперішній момент проживає за адресою АДРЕСА_1 , і що за місцем його мешкання можуть зберігатись речі та документи, які підтверджують його причетність до вчинення кримінального правопорушення. Окрім цього, у даному рапорті акцентовано, що зволікання щодо проведення невідкладних слідчих дій може призвести до втрати, спотворення, переховування та знищення речей та документів, які можуть мати суттєве значення для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування.

З метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, виявлення та фіксації відомостей про кримінальне правопорушення, документування і здобуття доказів кримінально-протиправної діяльності, відшукання та вилучення речових доказів, які самостійно або в сукупності з іншими доказами можуть мати суттєве значення для встановлення об`єктивної істини та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, виникла необхідність у проведенні обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_10 .

Так, 09.01.2026 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, слідчим прийняте рішення про необхідність проведення невідкладного обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_10 , користувач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій зберігаються належні ОСОБА_5 речі та предмети, котрі мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_11 , користувач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено і вилучено речі, які стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення та мають значення досудового розслідування, а саме:

- ключ з ремінцем із написом «Eldorado»;

- ремінець із написом «Eldorado» із двома ключами із написами «Lada» та «Silca»;

- зв`язка з трьох ключів із написами «ЕЛЬБОР» та «Kale» (два ключі);

- чорний брелок із двома ключами;

- один ключ із написом «PRI-MOON»;

- мобільний телефон «Samsung Galaxy Note 10+» ІМЕІ НОМЕР_10 із сім картою НОМЕР_11 ;

- мобільний телефон «Samsung Galaxy А02S, ІМЕІ НОМЕР_12 , ІМЕІ НОМЕР_13 , з сім картою НОМЕР_4 ;

- банківські картки банку АТ «Приватбанк» НОМЕР_14 , АТ «ПУМБ» НОМЕР_15 , АТ «Ощадбанк» НОМЕР_16 .

09.01.2026 слідчим у даному кримінальному провадженні винесено постанову про визнання вилучених в ході обшуку речей речовим доказом.

09.01.2026 у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

09.01.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглянути за його відсутності.

Адвокат ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що слідчим не надано доказів того, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, або одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23.01.2026 року надао дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 від 09 січня 2026 року майно, вилучене 09.01.2026 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000117 від 02.12.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільця майна.

На думку слідчого судді, прокурором доведено відповідність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, критеріям речового доказу та можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення та його специфіку, вважає є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

В той же час, частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: ключ з ремінцем із написом «Eldorado», ремінець із написом «Eldorado» із двома ключами із написами «Lada» та «Silca», зв`язка з трьох ключів із написами «ЕЛЬБОР» та «Kale» (два ключі, чорний брелок із двома ключами, один ключ із написом «PRI-MOON», банківські картки банку АТ «Приватбанк» НОМЕР_14 , АТ «ПУМБ» НОМЕР_15 , АТ «Ощадбанк» НОМЕР_16 стороною кримінального провадження не надано належного обґрунтування необхідності такого арешту, співмірності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, а доводи викладені в клопотанні не дають підстави встановити наявність ризиків, встановлених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 9.01.2026 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон «Samsung Galaxy Note 10+» ІМЕІ НОМЕР_10 із сім картою НОМЕР_11 ;

- мобільний телефон «Samsung Galaxy А02S, ІМЕІ НОМЕР_12 , ІМЕІ НОМЕР_13 , з сім картою НОМЕР_4 .

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1