Провадження № 1-кс/761/826/2026
УХВАЛА

09 лютого 2026 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у кримінальному провадженні № 0001687 від 22.03.2025, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку,

установив:

Через систему «Електронний суд» адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у кримінальному провадженні № 0001687 від 22.03.2025, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку.

В обґрунтування поданої скарги, адвокат ОСОБА_3 зазначив про таке.

18.06.2025 старшим слідчим в ОВС слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 проведено обшук у межах досудового розслідування кримінального провадження № 0001687 від 22.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.05.2025 ( справа № 757/25029/25-к) у військовій частині НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено мобільний телефон марки «Айфон - 13», пароль НОМЕР_2 , сім карта НОМЕР_3 , якій належить ОСОБА_4

13.12.2025 на електронну адресу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Києві направлено клопотання щодо повернення тимчасово вилученого майна, водночас до цього часу відповідь не отримано.

Адвокат у скарзі зазначив, що вилучене майно у ОСОБА_4 підпадає під критерії тимчасово вилученого майна, арешт слідчим суддею не накладався.

Враховуючи вищевикладене, адвокат просить слідчого суддю зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні повернути вилучене майно ОСОБА_4 або адвокату, а саме: мобільний телефон марки «Айфон 13», пароль НОМЕР_2 , сім карту НОМЕР_3 .

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 18.12.2025, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 .

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Водночас надійшла заява адвоката про розгляд справи без його участі, зазначивши, що скаргу підтримує.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у судове засідання також не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Водночас надійшов лист слідчого ОСОБА_6 , в якому останній зазначив, що кримінальне провадження № 0001687 від 22.03.2025 триває, у кримінальному провадженні вживаються заходи передбачені кримінально процесуальним законодавством, при цьому, на думку слідчого, речі, які вилучені під час проведення обшуку, які прямо передбачені в ухвалі слідчого судді відповідно до чинного кримінально процесуального законодавства не підпадають під категорію тимчасово вилученого майна, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні скарги щодо повернення вилученого майна.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду справи фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001687 від 22.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.05.2025 у справі № 757/25029/25-к надано дозвіл слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні на проведення обшуку приміщень військової частини НОМЕР_1 НГ України, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності належить ОСОБА_7 , з метою вилучення: оригіналів документів щодо призначення на військову службу, посадових інструкцій військовослужбовців ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , бухгалтерських відомостей щодо проведення виплат (грошового забезпечення) вказаним військовослужбовцям, журналів та інших документів де зафіксовано проходження ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 військової служби, наказів та інших документів, які стали підставою для нарахування виплат (грошового забезпечення) військовослужбовцям, іншої службової документації щодо проходження військової служби військовослужбовцями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 (бойові розпорядження, журнали перевірок особового складу, службові відрядження, відпустки та інші), яка є предметом доказування та може бути використана як доказ в суді щодо протиправної діяльності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, флеш носіїв, банківських карток, відеозаписів із камер відеоспостереження, відомостей із електронної системи пропуску, відомостей щодо карток пропуску до військової частини, чорнових записів, блокнотів.

Відповідно до протоколу обшуку слідчого від 18.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.05.2025 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено у тому числі мобільний телефон марки «Айфон 13», пароль НОМЕР_2 , сім карта НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 .

У свою чергу, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Статтею 169 КПК України встановлено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Главою 2 КПК України встановлені засади, тобто основоположні принципи кримінального провадження, до яких, серед інших, віднесені законність (ст. 9 КПК) та недоторканність права власності (ст. 16).

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Крім того, наведені засади, закріплені у ст. 16 КПК України та визначають, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведених норм кримінального процесуального законодавства, їх внутрішній, змістовний зв`язок доводять, що будь-які процесуальні рішення, дії слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, детектива вчинені під час досудового розслідування, мають відповідати вищевказаним засадам.

Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Отже, слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, має запобігти зловживанню стороною обвинувачення зазначеними повноваженнями з метою суворого дотримання закону, забезпечення рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Під час розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку не містить вказівку на конкретні родові та індивідуальні ознаки вилученого телефону, а тому є всі підстави вважати, що вилучений 18.06.2025 під час обшуку мобільний телефон із сім картою є тимчасово вилученим майном.

Слід звернути увагу на те, що визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні не є безумовною підставою для виправдання його подальшого утримання органом досудового розслідування, за відсутності сукупності підстав зазначених вище.

Як встановлено в судовому засіданні, вилучене під час обшуку майно арешту не піддавалося, а отже, відповідно до положень ч. 5 ст. 171 КПК України, є підстави для його повернення власнику.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки дозвіл в установленому порядку на вилучення зазначеного у скарзі майна не надавався, арешту зазначене майно не піддавалося, а тому тимчасово вилучене майно має бути повернуто власнику.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 2, 7, 8, 22, 26, 167-169, 171, 303, 306-307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у кримінальному провадженні № 0001687 від 22.03.2025, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку - задовольнити.

Зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у кримінальному провадженні № 0001687 від 22.03.2025 повернути власнику майно, яке вилучене 18.06.2025 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.05.2025, а саме: мобільний телефон марки «Айфон 13», пароль НОМЕР_2 , сім карта НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1