Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/460/26
Провадження № 1-кс/644/116/26
УХВАЛА

16 лютого 2026 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу потерпілого ОСОБА_3 на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає в порушенні ч.1 ст. 303 КПК України

у с т а н о в и в :

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що ним було подано 12.01.2026 року дізнавачу клопотання про застосування до нього заходів безпеки, але всупереч вимогам ст. 220 КПК України не отримував відповіді у встановлений процесуальний строк, що свідчать про порушення його прав. У скарзі просить скасувати постанову про відмову або часткову відмову у задоволенні клопотання від 12.01.2026, зобов`язати уповноважену особу ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Х/о в кримінальному провадженні вжити заходи забезпечення безпеки учасника кримінального провадження, визнати дію чи бездіяльність уповноваженої особи ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області неправомірною, вжити щодо нього заходи забезпечення безпеки, надіслати до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , міністерств внутрішніх справа та оборони запити про встановлення осіб, які вчинили замах на його вбивство.

В судовому засіданні ОСОБА_3 доводи скарги підтримав.

В судове засідання дізнавач, прокурор не з`явились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Вислухавши доводи потерпілого, дослідивши матеріали додані до скарги , встановлено наступне.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Встановлений вказаною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним та будь-які виключення щодо розгляду таких скарг не допускаються.

Відповідно до вимог ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені, в тому числі: п.1 ч.1 ст. 303 КПК України - бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 303 КПК України - рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Тобто, з урахуванням наданих пояснень потерпілим, предметом оскарження є саме бездіяльність дізнавача щодо не розгляду його заяви про застосування заходів безпеки.

Питання забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, врегульовано відповідним Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23 грудня 1993 року № 3782-XII. Даним Законом визначено, що забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав має в тому числі і потерпілий.

ОСОБА_3 , що є потерпілим в рамках кримінального провадження, подано заяву про вжиття заходів забезпечення безпеки учасника кримінального провадження.

Рішення про застосування заходів безпеки приймається в тому числі дізнавачем, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, рішення про застосування заходів безпеки може бути прийнято слідчим суддею у випадках, передбачених статтею 206 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 20 відповідного Закону визначено підстави і приводи для вжиття заходів забезпечення безпеки.

Відповідно до вимог ст. 22 відповідного Закону дізнавач одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки. На своє рішення вони приймають мотивовану постанову чи ухвалу і передають її для виконання органу, на який покладено здійснення заходів безпеки. Ця постанова чи ухвала є обов`язковою для виконання вказаними органами.

Про прийняте рішення терміново в письмовій формі повідомляється заявник.

Як вбачається із змісту дослідженої заяви від 31.12.2025 року ОСОБА_3 було подано до ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області в рамках кримінального провадження №000424 заяву про вжиття заходів забезпечення безпеки учасника кримінального провадження, подана заява містить обґрунтування підстав для застосування відповідних заходів, з посиланням на обставини вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, саме як до потерпілого, учасника провадження.

Відповідна заява була направлена поштою та отримана 12.01.2026 року уповноваженою особою ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, але станом на день розгляду скарги в суді дані про результати розгляду даної заяви відсутні, суду та потерпілому не було надано ані постанови про відмову у вжитті відповідних заходів, ані постанови щодо задоволення відповідної заяви.

Відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23 грудня 1993 року № 3782-XII, дізнавач після отримання заяви зобов`язаний був перевірити цю заяву і в строк не більше трьох діб, прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки.

Враховуючи доводи потерпілого щодо не розгляду поданої заяви від 31.12.2025 року, слідчий суддя вважає, що є підстави відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 303 КПК України для задоволення скарги в цій частині.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає за необхідне визнати бездіяльність дізнавача протиправною, та зобов`язати його розглянути подану заяву з дотриманням строків встановлених Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23 грудня 1993 року № 3782-XII.

Решта прохань потерпілого ОСОБА_3 , яка викладена у скарзі, є безпідставною, оскільки не підлягає розгляду в порядку ст. 303 КПК України, і задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, керуючись ст. 55, 303, 305, 307, 309, 395 КПК України, слідчій суддя

п о с т а н о в и в :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати бездіяльність дізнавача СД ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області в частині не розгляду заяви потерпілого ОСОБА_3 від 05.10.2025 року про вжиття заходів забезпечення безпеки учасника кримінального провадження, у строки передбачені Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23 грудня 1993 року № 3782-XII, протиправною.

Зобов`язати дізнавачів СД ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 чи ОСОБА_5 розглянути заяву потерпілого ОСОБА_3 від 31.12.2025 року про вжиття заходів забезпечення безпеки учасника кримінального провадження, у встановленому процесуальним законом порядку та з дотриманням строків, відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23 грудня 1993 року № 3782-XII.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення повного тексту.

Слідчий суддя ОСОБА_1