Справа № 519/2278/25
Номер провадження 1-кп/504/410/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000489 від 11.09.2025 за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баранове, Одеської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеса, Одеської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

до Доброславського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому провадженні призначено судовий розгляд.

В ході судового розгляду прокурор звернувся до суду із клопотаннями про продовження обвинуваченим дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою, не заперечував, щодо визначення останнім застави.

Захисник не заперечував, щодо задоволення клопотання прокурора, просив суд визначити обвинуваченим розмір застави, що визначався на стадії досудового розслідування.

Обвинувачені підтримали думку захисника.

Дослідивши клопотання учасників провадження та вислухавши думки прокурора, захисника обвинуваченого, обвинуваченого суд дійшов до таких висновків.

На стадії досудового розслідування обвинуваченим обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить з такого.

Суд враховує можливу причетність обвинувачених до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Вказане підтверджується сукупністю наявних у кримінальному провадженні матеріалів. Відомості, викладені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення.

Щодо продовження існування передбачених ризиків поза процесуальної поведінки обвинуваченого, то в цій частині суд зазначає про таке.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.2 ст.307 КК України, яке є тяжким за правилами ст. 12 КК України. Санкція інкримінованого діяння передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна. Обвинувачений раніше не судимий, має середню освіту, є непрацевлаштованим, малолітніх дітей на утриманні не має, зворотного не доведено. Доказів наявності тісних соціальних зв`язків обвинуваченого суду не надано.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч.2 ст.307 КК України, яке є тяжким за правилами ст. 12 КК України. Санкція інкримінованого діяння передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна. Обвинувачений раніше не судимий, має середню освіту, є непрацевлаштованим, малолітніх дітей на утриманні не має, зворотного не доведено. Доказів наявності тісних соціальних зв`язків обвинуваченого суду не надано.

В рішенні ЄСПЛ від 26.06.2001 у справі "Ilijkovv.Bulgaria" (§80,заява N33977/96), суд зазначив, що суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Таким чином, враховуючи тяжкість інкримінованого діяння, а також соціальні зв`язки обвинувачених, які не є настільки міцними, щоб унеможливити їх втечу від суду, ризик переховування від суду є надвисоким.

Також є доведеним ризик незаконного впливу обвинуваченими на свідків кримінального провадження, оскільки свідки у цьому провадженні судом не допитані, а тому вільне пересування обвинуваченого в просторі ставить під загрозу здобуття об`єктивних доказів судом. Обвинувачені вмовлянням, погрозами, підкупом чи шантажем можуть спонукати свідків надати вигідні для них покази.

Судом взято до уваги встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, окрім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 КПК України(ч. 4ст. 95 КПК України).

У зв`язку із викладеним вище суд зазначає, що ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, але й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань свідків та їх дослідження.

Враховуючи наведене, та існування реальних ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків на даному етапі кримінального провадження саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених і зможе запобігти ризикам, що доведені прокурором.

Разом з тим, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів у цьому кримінальному провадженні, не буде здатне запобігти ризикам поза процесуальної поведінки обвинувачених, а тому саме запобіжний захід у виді тримання під вартою є найдивнішим запобіжним заходом, щодо останніх.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

При визначені застави суд виходить з тяжкості інкримінованого злочину, кількості епізодів злочинної діяльності, відсутність попередніх судимостей обвинувачених, тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, ненадання суду даних, щодо майнового стану обвинувачених.

Враховуючи наведене, справедливим розміром застави обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні буде 30 прожиткових мінімумів для працездатної особи. Така застава, здатна забезпечити виконання обвинуваченими покладених обов`язків у даному кримінальному провадженні та застерегти останніх від поза процесуальної поведінки.

З цих підстав, клопотання прокурора слід задовольнити.

Також, на обвинувачених, у випадку внесення застави слід покласти відповідні процесуальні обов`язки визначені ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 27, 176 - 179, 182, 183, 184, 194, 331, 369, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора про продовження дії запобіжних заходів задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах слідчого ізолятору до 17.04.2026 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави 30 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 99840 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління ДМС в Одеській області вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65045 документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд до України;

- прибувати до суду за першою вимогою.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах слідчого ізолятору до 17.04.2026 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розмір застави 30 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 99840 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Головного управління ДМС в Одеській області вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65045 документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд до України;

- прибувати до суду за першою вимогою.

Визначену заставу, необхідно внести у грошовій одиниці України на такі реквізити - отримувач коштів «Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області», код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945, рахунок отримувача UA0005435, банк отримувача «ДКСУ м. Київ», код банку отримувача 820172.

Копію ухвали надіслати/вручити учасникам судового провадження.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для організації її виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1