ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

осіб, щодо яких вирішується

питання про застосування

примусових заходів виховного

характеру неповнолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 ,

в режимі відеоконференції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

законних представників

осіб, щодо яких вирішується

питання про застосування

примусових заходів виховного

характеру ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

представника потерпілого

в режимі відеоконференції ОСОБА_15 ,

представника служби у справах

дітей ОСОБА_16

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської прокуратури ОСОБА_17 на ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000275, щодо

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- ОСОБА_18 (до 17 липня 2025 року ОСОБА_19 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

які вчинили суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року задоволено клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000275 за ознаками суспільно небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України щодо неповнолітніх: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Застосовано до неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки та передачі неповнолітнього під нагляд матері, відповідно до п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 105 КК України строком на 1 рік 9 місяців:

- заборонено ОСОБА_7 спілкування з потерпілим ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом безпосереднього спілкування, а також з використанням електронних засобів зв`язку або із залученням третіх осіб;

- заборонено ОСОБА_7 наближатися ближче, ніж на 50 метрів до потерпілого ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- заборонено ОСОБА_7 відвідування з 20:00 до 07:00 год. кожної доби громадських місць (парки, сквери, дитячі майданчики тощо) (але за винятком, коли існує необхідність збереження життя в умовах воєнного стану під час ракетної або іншої небезпеки, пов`язаної з авіа або артилерійськими ударами);

- встановлено обмеження перебування неповнолітнього ОСОБА_7 поза місцем проживання з 20:00 год. до 07:00 год. без присутності батьків або осіб, що їх замінюють, на строк 2 (два) роки та заборонено виїжджати в іншу місцевість без супроводу батьків без дозволу служби у справах дітей Обухівської селищної ради;

- передано неповнолітнього ОСОБА_7 під нагляд матері ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- визначено дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, а саме прочитати літературні твори:«Федько-халамидник» (автор ОСОБА_21 ); « ОСОБА_22 » (автор ОСОБА_23 ); « ОСОБА_24 » (автор ОСОБА_25 ); «Поліанна» (автор Елеонор Портер); «Володар Мух» (автор Вільям Голдінг);

- визначено публічно попросити вибачення у потерпілого ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Застосовано до неповнолітнього ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки та передачі неповнолітнього під нагляд педагогічного колективу, відповідно до п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 105 КК України строком на 2 (два) роки:

- заборонено ОСОБА_18 спілкування з потерпілим ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом безпосереднього спілкування, а також з використанням електронних засобів зв`язку або із залученням третіх осіб;

- заборонено ОСОБА_18 наближатися ближче, ніж на 50 метрів до потерпілого ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- заборонено ОСОБА_18 відвідування з 20:00 до 07:00 год. кожної доби громадських місць (парки, сквери, дитячі майданчики тощо) (але за винятком, коли існує необхідність збереження життя в умовах воєнного стану під час ракетної або іншої небезпеки, пов`язаної з авіа або артилерійськими ударами);

- встановлено обмеження перебування неповнолітнього ОСОБА_18 поза місцем проживання з 20:00 год. до 07:00 год. без присутності батьків або осіб, що їх замінюють, на строк 2 (два) роки та заборонено виїжджати в іншу місцевість без супроводу батьків без дозволу служби у справах дітей Обухівської селищної ради;

- передано неповнолітнього ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під нагляд педагогічного колективу Зорянської гімназії Чумаківської сільської ради;

- визначено дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, а саме прочитати літературні твори:«Федько-халамидник» (автор ОСОБА_21 ); «Дивак» (автор ОСОБА_23 ); « ОСОБА_24 » (автор ОСОБА_25 ); «Поліанна» (автор Елеонор Портер); «Володар Мух» (автор Вільям Голдінг);

- визначено публічно попросити вибачення у потерпілого ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Застосовано до неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки та передачі неповнолітнього під нагляд батька, відповідно до п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 105 КК України, строком на 2 роки:

- заборонено ОСОБА_8 спілкування з потерпілим ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом безпосереднього спілкування, а також з використанням електронних засобів зв`язку або із залученням третіх осіб,;

- заборонено ОСОБА_8 наближатися ближче, ніж на 50 метрів до потерпілого ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- заборонено ОСОБА_8 відвідування з 20:00 до 07:00 год. кожної доби громадських місць (парки, сквери, дитячі майданчики тощо) (але за винятком, коли існує необхідність збереження життя в умовах воєнного стану під час ракетної або іншої небезпеки, пов`язаної з авіа або артилерійськими ударами);

- встановлено обмеження перебування неповнолітнього ОСОБА_8 поза місцем проживання з 20:00 год. до 07:00 год. без присутності батьків або осіб, що їх замінюють, та заборонено виїжджати в іншу місцевість без супроводу батьків, без дозволу служби у справах дітей Обухівської селищної ради;

- передано неповнолітнього ОСОБА_8 під нагляд батька ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- визначено дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, а саме прочитати літературні твори:«Федько-халамидник» (автор ОСОБА_21 ); « ОСОБА_22 » (автор ОСОБА_23 ); « ОСОБА_24 » (автор ОСОБА_25 ); «Поліанна» (автор Елеонор Портер); «Володар Мух» (автор Вільям Голдінг);

- визначено публічно попросити вибачення у потерпілого ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.

Відповідно до ухвали суду першої інстанції, 24 квітня 2025 року близько 12 год. 00 хв. (більш точно часу в ході досудового розслідування не встановлено) у ОСОБА_7 , ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ) та ОСОБА_8 під малозначним приводом можливої причетності неповнолітнього потерпілого ОСОБА_20 до образ їх знайомих дівчат, виник спільний намір, спрямований на катування ОСОБА_20 , а саме заподіяння йому сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання, шляхом заподіяння тілесних ушкоджень, з метою отримати вибачення та покарати його, про що вони попередньо домовилися.

Реалізуючи спільний злочинний намір, неповнолітній ОСОБА_7 призначив зустріч неповнолітньому ОСОБА_20 на території парку за адресою: АДРЕСА_4 .

24 квітня 2025 року близько 16 год. 00 хв. (більш точно часу в ході досудового розслідування не встановлено) неповнолітній ОСОБА_7 прибув до парку за адресою: АДРЕСА_4 , де зустрівся з неповнолітнім ОСОБА_18 та неповнолітнім ОСОБА_8 з метою катування неповнолітнього ОСОБА_20

24 квітня 2025 року близько 16 год. 40 хв. (більш точно часу в ході досудового розслідування не встановлено) неповнолітній потерпілий ОСОБА_20 прибув до парку за адресою: АДРЕСА_4 . Знаходячись у вказаному місці та вказаний час, згідно попередньої домовленості ОСОБА_7 підійшов до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_20 , схопив його рукою за шию та завалив його на землю. Далі до них підбіг неповнолітній ОСОБА_18 , який наніс не менше 6 ударів ногами по тулубу та голові, а також не менше 4 ударів руками по голові неповнолітньому потерпілому ОСОБА_20 . Також підбіг неповнолітній ОСОБА_8 , який наніс не менше 3 ударів ногами по тулубу та голові неповнолітньому потерпілому ОСОБА_20 .

Продовжуючи свої суспільно-небезпечні дії неповнолітні ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 почали агресивно з використанням нецензурної лайки змушувати неповнолітнього потерпілого стати на коліна та почати вибачатись, при цьому наносили неповнолітньому потерпілому удари руками та ногами, після чого неповнолітній потерпілий підкорився, став на коліна та почав вибачатись.

Після чого, користуючись кількісною та фізичною перевагою, спільно вчинили щодо неповнолітнього потерпілого, який перебував у безпорадному стані, насильницькі дії, які заподіяли йому моральні страждання та фізичного болю, принижували його людську гідність, піддавали останнього катуванню. Так, коли неповнолітній потерпілий ОСОБА_20 знаходився на колінах, ОСОБА_7 наніс не менше 3 ударів руками по обличчю неповнолітньому потерпілому ОСОБА_20 , також ОСОБА_18 наніс не менше 10 ударів ногами по тулубу та голові неповнолітньому потерпілому ОСОБА_20 , крім цього ОСОБА_8 наніс не менше 5 ударів ногами по тулубу та голові, не менше 3 ударів коліном по голові неповнолітньому потерпілому ОСОБА_20 ..

Продовжуючи свої суспільно-небезпечні дії неповнолітні ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 дозволили неповнолітньому потерпілому ОСОБА_20 встати на ноги та сказали бігти, на що неповнолітній потерпілий ОСОБА_20 встав на ноги та почав бігти в сторону покинутого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , однак неповнолітні ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 наздогнали його та продовжили наносити удари руками, ногами в область тулубу, грудної клітини, крім цього ОСОБА_7 підняв дерев`яну палицю та почав нею наносити удари в область голови та пальців рук неповнолітнього потерпілого не менше 10 ударів, також неповнолітній ОСОБА_8 наніс не менше 4 ударів ногами по тулубу ОСОБА_20 , крім цього ОСОБА_18 наніс не менше 4 ударів ногами по тулубу неповнолітньому потерпілому.

В подальшому неповнолітній потерпілий ОСОБА_20 переліз через паркан та покинув місце.

В результаті спільних дій неповнолітні ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 спричинили неповнолітньому потерпілому ОСОБА_20 фізичного болю та тілесних ушкоджень у вигляді закритого перелому кісток носу, забійної рани нижнього повіка зліва, тридцять три саден голови, обличчя, грудної клітини, обох верхніх кінцівок та правої нижньої кінцівки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні ( 21 день).

Внаслідок катування у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_20 виникли психічні страждання, які зумовили глибокі зміни у структурі індивідуальності ОСОБА_20 та включають в себе: гострий страх за життя та фізичну безпеку, посилений бездіяльністю свідків; посттравматичні симптоми та когнітивні порушення, включно зі зниженням здатності оцінювати ризики та планувати дії у критичних ситуаціях; емоційну закритість та недовіру до оточення, уникання соціальної взаємодії; зниження мотивації та активності у навчанні та позашкільних заняттях; психічні страждання на моральному рівні, що зачіпають базові потреби у безпеці, самоповазі та соціальному визнанні.

Подія публічного побиття і приниження порушили хід формування особистості потерпілого. Ситуація, яка склалася через спільні суспільно-небезпечні насильницькі дії ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 для ОСОБА_20 є психотравмувальною.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року, змінити кваліфікацію кримінального правопорушення, ознаки якого містить суспільно-небезпечне діяння, вчинене неповнолітніми ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 з ч. 2 ст. 127 КК України на ч. 1 ст. 127 КК України, виключивши «вчинене за попередньою змовою групою осіб».

З мотивувальної і резолютивної частин ухвали суду виключити посилання про стягнення з законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_12 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_18 - ОСОБА_13 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 - ОСОБА_26 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-психологічної експертизи № СЕ-19/105-25/5012-ПС в розмірі 32 981 (тридцять дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одна) грн. 80 коп. - в рівних частках з кожного.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судової експертизи у розмірі 32 981 (тридцять дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одна) грн. 80 коп. віднести на рахунок держави.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що дії осіб, що не досягли віку кримінальної відповідальності, за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються відповідно до статей Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність неповнолітніх, а не відповідальність за вчинення злочину групою осіб, бо за цими статями вони не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності. Тому прокурор вважає, що дії кожного з неповнолітніх містять ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України, тобто умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, вчинене з метою примусити її вчинити дії, що суперечать її волі. Вказав, що за змістом ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого на користь держави тільки у разі ухвалення обвинувального вироку, а тому прокурор вважає, що оскільки у кримінальному провадженні неповнолітні не набули статусу обвинувачених, судом обвинувальний вирок не ухвалювався, то застосування ст. 124 КПК України і, як наслідок, стягнення судом витрат на проведення експертизи є неправомірним, і таким, що суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

Представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_15 подала заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просила залишити ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вказала, що дії неповнолітніх осіб, до яких застосовуються заходи виховного характеру, кваліфіковані правильно за ч.2 ст. 127 КК України та у клопотанні про застосування заходів виховного характеру вказано на встановлення домовленості групи щодо всіх істотних елементів злочину і відображено таку кваліфікуючу ознаку у формулюванні обвинувачення. Зазначила, що питання про розподіл процесуальних витрат має бути вирішено при ухваленні будь-якого рішення, яким закінчується розгляд справи, у тому числі рішенні про звільнення від кримінальної відповідальності.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просила її задовольнити.

Особи, щодо яких вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру, неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , законні представники осіб, щодо яких вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 не заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора.

Представник потерпілого ОСОБА_27 заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру, неповнолітній ОСОБА_18 , неповнолітній потерпілий ОСОБА_20 та його законний представник ОСОБА_27 у судове засідання не з`явилися, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи не надсилали.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скаргзі, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Як вбачається з положень ст. 409 КПК України, підставою для скасування вироку, зокрема, є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Частиною 1 ст.498 КПК України встановлено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність

Судом першої інстанції дії неповнолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст.127 КК України, як умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, вчинене з метою примусити її вчинити дії, що суперечать її волі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Згідно до вимог ст. 18 КК України суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст. 28 КПК України кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилось шістнадцять років. Закон також передбачає і знижений вік кримінальної відповідальності, від 14 до 16 років, за виключний перелік злочинів: убивство, умисне тяжке тілесне ушкодження, згвалтування, хуліганство та інші.

Дії осіб, що не досягли віку кримінальної відповідальності, за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються відповідно до статей Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність неповнолітніх, а не відповідальність за вчинення злочину групою осіб, бо за цими статями вони не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності.

З мотивувальної частини оскарженої ухвали убачається, що неповнолітні ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 скоїли інкримінований їм злочин за попередньою змовою групою осіб.

Разом з тим на час вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_7 виповнилось 15 років, ОСОБА_18 14 років, ОСОБА_8 15 років, а отже вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, в тому числі і за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що дії кожного з неповнолітніх містять ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України, тобто умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, вчинене з метою примусити її вчинити дії, що суперечать її волі.

Крім того, приймаючи рішення про застосування до ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру, судом першої інстанції постановлено стягнути з законних представників неповнолітніх на користь держави витрати на проведення судово-психологічної експертизи № СЕ-19/105-25/5012-ПС в розмірі 32 981 (тридцять дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одна) грн. 80 коп. - в рівних частках з кожного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України одним із видів процесуальних витрат є витрати, пов`язані із залученням експертів.

Згідно із ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

За змістом ч. 2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до положень ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі статтею 124 КПК України. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Таким чином, чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту).

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений вирок щодо неповнолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 не ухвалювався, вони не мали процесуального статусу обвинувачених, оскільки не досягли віку кримінальної відповідальності.

Стягнення процесуальних витрат із законних представників неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності, не врегульовано нормами кримінального процесуального законодавства.

Тому посилання в мотивувальній та резолютивній частині ухвали суду на стягнення процесуальних витрат із законних представників осіб, до яких застосовано примусові заходи виховного характеру, підлягає виключенню.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що висновки суду не відповідають викладеним у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, що є відповідно до вимог ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду - зміні в частині кваліфікації кримінального правопорушення, ознаки якого містять суспільно-небезпечне діяння, вчинене неповнолітніми ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 з ч. 2 ст. 127 КК України на ч. 1 ст. 127 КК України, з виключенням з мотивувальної частини ухвали посилання на «вчинення за попередньою змовою групою осіб», а також виключення із мотивувальної та резолютивної частин ухвали рішення про стягнення з законних представників неповнолітніх на користь держави судових витрат на проведення експертизи.

При розгляді справи судом не допущено таких суттєвих порушень норм КПК України, які б тягли за собою скасування ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської прокуратури ОСОБА_17 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2025 року щодо неповнолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 змінити.

Змінити кваліфікацію кримінального правопорушення, ознаки якого містять суспільно-небезпечне діяння, вчинене неповнолітніми ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 з ч. 2 ст. 127 КК України на ч. 1 ст. 127 КК України, виключивши з мотивувальної частини ухвали «вчинене за попередньою змовою групою осіб».

Виключити з мотивувальної і резолютивної частини ухвали суду посилання про стягнення з законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_12 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_26 процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-психологічної експертизи № СЕ-19/105-25/5012-ПС в розмірі 32 981 (тридцять дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одна) грн. 80 коп. - в рівних частках з кожного.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судової експертизи у розмірі 32 981 (тридцять дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одна) грн. 80 коп. віднести на рахунок держави.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4