ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/269/26
Провадження №1-кп/477/378/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві клопотання прокурора про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайло-Ларине Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , неодружений, офіційно не працевлаштований, не судимий,

-підозрюваного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2026 року до суду надійшло клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, за кримінальним провадженням № 0000603 від 25.11.2025 року.

Відповідно до змісту клопотання, на початку 2018 року у підозрюваного ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 , зв`язався по телефону із невстановленою особою щодо сприяння у виготовленні підробних документів у вигляді посвідчення тракториста машиніста та за винагороду у розмірі 13500 грн. домовився щодо виготовлення підробного посвідчення, повідомивши невстановленій особі свої анкетні дані та копію свого паспорту громадянина України, свою фотокартку та зразок підпису. Після вказаних дій невстановлена особа передала підроблене посвідчення серії НОМЕР_1 від 06.03.2018 року з відкритою категорією А.1, А.2, незаконно- виготовлене на ім`я ОСОБА_4 отримав його та залишив його при собі з метою подальшого використання.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано органами досудового розслідування за ст. 358 ч.3 КК України як підроблення офіційного документу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цих кримінальних правопорушень у зв`язку із цим та просив його задовольнити з підстав, вказаних у клопотанні та в судовому засіданні.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із цим, так як для цього існують підстави, передбачені чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Розглянувши клопотання прокурора про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із цим, заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Системний аналіз наведених норм закону вказує на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не зобов`язує суд першої інстанції у випадку заявлення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України дослідити докази в провадженні і лише після цього вирішити таке клопотання.

Натомість, ч. 8 ст. 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною третьою статті 285 КПК України також передбачено, що досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку лише у разі, якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього.

Особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України).

Виходячи з вказаних вище правових норм, суд вправі у судовому засіданні до дослідження доказів в провадженні розглянути питання про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч3 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із цим, оскільки наявне клопотання щодо такого звільнення, підозрюваний не заперечує проти такого звільнення та згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, тобто зокрема і в судовому засіданні, не з`ясовуючи при цьому обставини, установлені під час кримінального провадження, та не перевіряючи їх доказами у порядку, передбаченому статтями 347-363 КПК України.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст358 КК України, яке було вчинено у 2018 році.

На час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, це правопорушення відповідно до ст. 12 КК України (у редакції, чинній на момент вчинення) відносилося до нетяжких злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З аналізу вказаних вище правових норм вбачається, що матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 статті 49 КК України).

Із системного аналізу вказаних вище правових норм вбачається, що звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності, є обов`язком суду, а не його правом. Водночас, закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності також є обов`язком суду.

Судом встановлено, що з дня вчинення кримінального провадження, передбаченого 3 ст.358 КК України, і до дня розгляду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності минуло більше 7 років.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 з часу вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується наданим стороною захисту витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості", будь-які відомості, які вказували б на ухилення обвинуваченої від досудового слідства або суду відсутні, будь-яких інших підстав для перерви чи зупинення перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого не встановлено.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року Крім того, в постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року (провадження № 51-9040 км 18) на підставі аналізу положень ч. 1 ст. 281 КПК колегія суддів дійшла висновку, що підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування "місцезнаходження підозрюваного невідоме" може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства.

Враховуючи вказане вище у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів на підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_4 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства чи суду. Будь-яких інших підстав для перерви чи зупинення перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого не встановлено.

Враховуючи те, що з дня вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, за який передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на той же строк, минуло більше шести років. Обвинувачений часу вчинення інкримінованих йому вказаних кримінальних правопорушень до кримінальної відповідальності не притягувався, відсутні будь-які відомості, які вказували б на ухилення обвинуваченого від досудового слідства або суду, тобто відсутні будь-які підстави для перерви чи зупинення перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за ці кримінальні правопорушення, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 в судовому засіданні особисто просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, підтвердив, що розуміє, що звільнення його від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження з цієї підстави, є звільненням його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючої підстави, розуміє наслідки такого закриття кримінального провадження і бажає це зробити, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню та вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та у зв`язку із цим закрити кримінальне провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, п. 2, 3 ч. 1, ч. 2-4 ст. 49, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 369 КК України, ст. 100, ч. 4 ст. 174, п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284, ч. 1, 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288, ст. ст. 370-372, 395, п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності закрити стосовно нього кримінальне провадження № 000603, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1