Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4459/26
Провадження №
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2026 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000298 від 04.03.2026 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердянськ Запорізької області, громадянки України, фізичної особи підприємця, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

19 березня 2026 року до Подільського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000298 від 04.03.2026 за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 04.03.2026, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, в порушення вимог Законів України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», у ОСОБА_2 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежений. З метою реалізації свого кримінально протиправного умислу, ОСОБА_2 01.03.2026, о 19 годині 36 хвилин, через телеграм канал «ІНФОРМАЦІЯ_2» здійснила замовлення у невстановленої особи наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс. Так, 02.03.2026, о 19 годині 16 хвилини, невідома особа, використовуючи послуги поштового зв`язку ТОВ «Нова пошта», здійснила відправлення на ім`я « ОСОБА_3 » наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабіс, за ТТН № 9977, за адресою: м. Київ, вулиця Петра Сагайдачного, 25, поштомат «Нова Пошта» № 44547. В подальшому, 04.03.2026, приблизно о 11 годині 05 хвилини, ОСОБА_2 , продовжуючи реалізацію свого кримінально протиправного умислу, перебуваючи за адресою: м. Київ, вулиця Петра Сагайдачного, 25, поблизу поштомату «Нова Пошта» № 44547, заздалегідь оплативши грошові кошти за замовлений наркотичний засіб, обіг якого обмежено та послуги доставки, отримала відправлення за ТТН №9977, тим самим придбала наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, масою - 8,93 г. та почала незаконно зберігати при собі. Цього ж дня, в період часу з 14 години 08 хвилини по 14 годину 24 хвилин за адресою: м. Київ, вулиця Петра Сагайдачного, 25, працівниками поліції в ході особистого обшуку ОСОБА_2 , в порядку ст. 298-2 КПК України, виявлено та вилучено полімерне пакування з полімерною ємністю, у якій містився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, масою - 8,93 г, який ОСОБА_2 незаконно придбала, зберігала без мети збуту.

Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_2 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

З огляду на те, що обвинувачена ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта за її відсутності, суд, керуючись положеннями ч. 2 ст. 381 КПК України, розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Разом з цим, судом встановлено, що на виконання вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:

1) письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Оцінивши сукупність зібраних під час дізнання доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведена подія кримінального правопорушення, місце, час, спосіб та наслідки його вчинення, а також форма вини та мотиви вчинення обвинуваченим кримінального проступку.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання обвинуваченої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчинені кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 , відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Отже, згідно з вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_2 суд ураховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно з ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком;

- особу винної, зокрема її вік на час вчинення кримінального проступку (34 роки), матеріальний та сімейний стан, а також те, що вона не має судимості, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем постійного проживання характеризується посередньо, фізична особа підприємець;

- наявність обставини, що пом`якшує покарання (щире каяття), та відсутність обставин, що його обтяжують.

Крім того під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченій судом ураховано:

- прохання ОСОБА_2 , викладене нею в заяві щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, про призначення їй покарання в вигляді штрафу.

Разом з цим, у своїй заяві ОСОБА_2 зазначила про те, що при призначенні покарання вона покладається на рішення суду у повному обсязі.

Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_2 суд бере до уваги те, що санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає альтернативні види покарання, а більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Одночасно суд ураховує, що досягнення мети запобігання вчиненню кримінальних правопорушень самим засудженим відбувається шляхом такого впливу покарання на винного, який позбавляє його можливості вчиняти нові кримінальні правопорушення. Такого результату може бути досягнуто самим фактом його засудження і тим більше - виконанням покарання, коли засуджена особа поставлена в такі умови, які значною мірою перешкоджають або повністю позбавляють її можливості вчинити нове кримінальне правопорушення.

Отже, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд доходить висновку про неможливість призначення обвинуваченій ОСОБА_2 покарання у виді штрафу або виправних робіт, оскільки доказів офіційного працевлаштування не надано, також суд не володіє відомостями про наявність у неї доходів і майна. Водночас, суд також не знаходить підстав для призначення обвинуваченій більш суворого виду покарання - обмеження волі, пов`язаного із триманням особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

З огляду на викладене, ураховуючи індивідуальні особливості вчиненого обвинуваченою діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, а також відомості, які характеризують обвинувачену, зокрема її вік та відсутність у неї офіційного заробітку, а також те, що вона вчинила кримінальне правопорушення вперше, суд уважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

Відповідно до п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Керуючись п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України та наказом Міністерства юстиції України від 11 червня 2018 року №1798/5 «Про затвердження пробацiйних програм для повнолітніх суб`єктів пробації», суд вважає за необхідне покласти на засудженого до пробаційного нагляду додатковий обов`язок: виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин».

Таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Розглянувши питання про долю речових доказів, суд, керуючись вимогами ст. 100 КПК України, вирішив:

- наркотичний засіб і рослина, обіг якого обмежено - канабіс, масою 8,93 г, що після проведення експертизи поміщено до спеціального пакету, та згідно з постановою начальника СД ВП№2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві від 09 березня 2026 року визнано речовим доказом і передано на зберігання до камери схову Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, - знищити.

Розглянувши питання щодо відшкодування процесуальних витрат, суд на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, у зв`язку з ухваленням обвинувального вироку, вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, а саме:

- 2674 грн 20 коп. - витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи матеріалів, речовин і виробів від 09 березня 2026 року №СЕ-19/111-26/11925-НЗПРАП у кримінальному провадженні №0000298 від 04.03.2026.

Запобіжний захід до ОСОБА_2 не застосовувався.

Ураховуючи викладе, керуючись ст. 368-371, 373-374, 381-382, 392-395, 532 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

На підставі п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин».

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Речові докази: наркотичний засіб і рослина, обіг якого обмежено - канабіс, масою 8,93 г, що після проведення експертизи поміщено до спеціального пакету, та згідно з постановою начальника СД ВП№2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві від 09 березня 2026 року визнано речовим доказом і передано на зберігання до камери схову Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, а саме: 2674 грн 20 коп. - витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи матеріалів, речовин і виробів від 09 березня 2026 року №СЕ-19/111-26/11925-НЗПРАП.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України, згідно з якими цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_5