Справа № 296/2395/26
УХВАЛА

Іменем України

12 березня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії дізнавача Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області щодо закриття кримінального провадження № 0000457 від 26.12.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2026 до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла скарга ОСОБА_3 на дії дізнавача ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області, щодо закриття кримінального провадження № 0000457 від 26.12.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України постановою від 26.01.2026.

На обґрунтування скарги заявник зазначає, що 15.02.2022 близько 13:00 на сходовому майданчику між квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт з приводу шуму від вентилятора. Під час конфлікту ОСОБА_3 декілька разів вимикав електроживлення у квартирі сусідки з метою припинення роботи вентилятора, після чого ОСОБА_4 знову його вмикала. Надалі ОСОБА_4 , тримаючи в руках палицю, схожу на медичний костиль, під час конфлікту почала наносити ОСОБА_3 удари в область грудної клітки та по кінцівках, намагаючись також вдарити по голові. У результаті цього ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців та саден.

16.02.2022 ОСОБА_3 пройшов судово-медичне обстеження, за результатами якого складено акт СМЕ №208, яким підтверджено наявність зазначених тілесних ушкоджень. Разом з тим, зі слів ОСОБА_3 , працівники поліції зазначений акт до матеріалів кримінального провадження не долучили та взяли до уваги лише пояснення ОСОБА_4 , тоді як його доводи були проігноровані. Також зазначається, що конфлікт був зафіксований камерою відеоспостереження, встановленою біля квартири АДРЕСА_3 .

13.04.2022 ОСОБА_3 був мобілізований до лав Збройних Сил України та у період 20222024 брав участь у бойових діях у складі оперативного угрупування військ «Сіверськ». Надалі наказом Міністерства оборони України його звільнено у відставку за станом здоров`я. Разом з тим 17.06.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а 19.06.2025 матеріали кримінального провадження передано на розгляд до Корольовського районного суду м. Житомира.

Всупереч вимогам чинного законодавства, діям ОСОБА_4 щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 правову оцінку надано не було. У зв`язку з цим у грудні 2025 року ОСОБА_3 звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою, у якій зазначив, що 15.02.2022 під час конфлікту на сходовому майданчику у під`їзді будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_4 умисно наносила йому численні удари палицею (медичним костилем) по тулубу та кінцівках, у результаті чого заподіяла тілесні ушкодження та спричинила фізичний біль. На думку заявника, такими діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

09.01.2026 ОСОБА_3 було допитано як потерпілого, під час чого він надав детальні показання щодо обставин отримання тілесних ушкоджень. Під час допиту він просив призначити та провести судово-медичну експертизу, оглянути місце події, вилучити предмет, яким йому було заподіяно тілесні ушкодження, а також допитати можливих свідків.

У подальшому, 09.02.2026, ОСОБА_3 звернувся з письмовим клопотанням до начальника СД Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області щодо призначення та проведення судово-медичної експертизи для встановлення характеру, тяжкості та локалізації тілесних ушкоджень відповідно до акту СМЕ №208 від 16.02.2022. Також він просив провести огляд місця події, вилучити у ОСОБА_4 предмет, яким йому було заподіяно тілесні ушкодження, приєднати його як речовий доказ та провести слідчий експеримент за його участю. Разом з тим зазначене клопотання залишилося без розгляду, оскільки 17.02.2026 посадова особа повідомила заявника, що 26.01.2026 кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При цьому, як зазначає ОСОБА_3 , під час винесення постанови від 26.01.2026 про закриття кримінального провадження його про прийняте рішення повідомлено не було. На думку заявника, таке рішення є незаконним та було ухвалене з метою перешкодити йому оскаржити його у встановленому законом порядку.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився подав заяву в якій просив проводити розгляд клопотання за його відсутності та за відсутності скаржника. Скаргу підтримав в повному обсязі.

Дізнавач СД ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з`явився. Надав суду матеріали кримінального провадження № 0000457 від 26.12.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України, та заяву в якій просив проводити розгляд скарги за його відсутності в задоволені скарги просив відмовити.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу , матеріали кримінального № 0000457 від 26.12.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України встановив наступне.

У 2022 році між ОСОБА_3 та його сусідкою ОСОБА_4 , яка проживає у квартирі АДРЕСА_5 , виник конфлікт через шум від вентилятора-витяжки у ванній кімнаті її квартири. 15.02.2022 близько 13:00 на сходовому майданчику між ними стався словесний конфлікт, під час якого, зі слів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 нанесла йому численні удари палицею, схожою на медичний костиль, унаслідок чого він отримав тілесні ушкодження у вигляді синців та саден, що підтверджується актом СМЕ №208 від 16.02.2022.

Разом з тим, 17.06.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а 19.06.2025 матеріали провадження направлено до Корольовського районного суду м. Житомира.

У грудні 2025 року ОСОБА_3 звернувся до правоохоронних органів із заявою про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України за заподіяння йому тілесних ушкоджень.

09.01.2026 його було допитано як потерпілого, під час чого він просив призначити судово-медичну експертизу, провести огляд місця події, вилучити предмет, яким було завдано ударів, та допитати свідків.

26.01.2026 кримінальне провадження № 0000457 від 26.12.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, при цьому про прийняте рішення його повідомлено не було, у зв`язку з чим він вважає таке рішення незаконним.

Дізнавач надав матеріали кримінального провадження№ 0000457 від 26.12.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України для огляду обставин справи які мали місце у 2022 році

В матеріалах кримінального провадження наявний протокол огляду предмету (флешки на якій зафіксовано події що відбулися між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 15.02.2022) від 27.01.2026 та постанову про визнання речовим доказом флеш картки на якій знаходиться відеозапис під назвою: "15.02.2025 сутичка гр. ОСОБА_7 кв.39 з ОСОБА_8 кв.40" речовими доказом у кримінальному провадженні № 0000457 від 26.12.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України

Розглянувши скаргу слідчий суддя прийшов наступного.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів , а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема , в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу ( ст.. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно ст.284 КПК України передбачено підстави до закриття кримінального провадження

Так п.9-1 ч. ст.284 КПК України передбачено таку підставу для закриття кримінального провадження як 9-1) існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності.

Постанова слідчого про закриття провадження у кримінальній справі повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Законність закриття провадження та відповідного рішення (постанови) буде зумовлюватися тим, що воно:

-винесене компетентним органом чи особою своєчасно,

-йому передувало проведення здійснених відповідно до закону процесуальних дій, які призвели до встановлення обставин, за наявності яких може бути винесено це рішення;

-правильно застосовано кримінальний закон України

-рішення має своїм вираженням установлену законом процесуальну форму й містить необхідні реквізити.

За сенсом ч.5 ст.110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Як вбачається постанови дізнавача СД ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_9 від 26.01.2026 про закриття кримінального провадження № 0000457 від 26.12.2025, слідчий послався, що події які мали місце у 2022 році між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були нічим іншим, як необхідною обороною зі сторони ОСОБА_4 . Натомість наявність обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 вказують на наявність складу злочину саме в його діях.

В матеріалах кримінального провадження наявний протокол огляду предмету (флешки на якій зафіксовано події що відбулися між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 15.02.2022) від 27.01.2026 та постанову про визнання речовим доказом флеш картки на якій знаходиться відеозапис під назвою: "15.02.2025 сутичка гр. ОСОБА_7 кв.39 з ОСОБА_8 кв.40" речовими доказом у кримінальному провадженні № 0000457 від 26.12.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Тобто, вже після закриття кримінального провадження-26.01.2026 слідчий оглянув флешку (27.01.2026) на якій зафіксовано події що відбулися між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 15.02.2022

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що після розгляду скарги, слідчим суддею можуть бути прийняті ухвали про, зокрема: скасування рішення слідчого чи прокурора.

Враховуючи, що матеріали кримінального провадження мають невідповідності, які не узгоджуються між собою, зокрема, що лише після закриття кримінального провадження-26.01.2026 слідчий оглянув флешку (27.01.2026) на якій зафіксовано події що відбулися між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 15.02.2022, а постанова про закриття кримінального провадження мотивована тим, що ОСОБА_10 могла вчинити дії з метою захисту, що не виключає завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , з огляду на що в її діях відсутній склад кримінального правопорушення.

За таких обставин постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню як така, що прийнята без достатніх правових підстав.

Згідно із ч. 3ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 110, 117, 284, 303-310, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на дії дізнавача Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області щодо закриття кримінального провадження №0000457 від 26.12.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника СД Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_9 від 26.01.2026 щодо закриття кримінального провадження №0000457 від 26.12.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0000457 від 26.12.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України повернути до СД ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1