Справа № 309/1973/25
Провадження № 1-кп/309/176/25
У Х В А Л А

26 травня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

провівши судове засідання у кримінальному провадженні № 0000588, внесеному до ЄРДР від 18.10.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання обґрунтоване тим, що на початку березня 2025 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, із корисливих мотивів, вступив в попередню змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами, які безпосередньо шляхом контактування з іншими невстановленими особами займались організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Надалі 09 березня 2025 року приблизно 09 годині ОСОБА_4 , отримавши пряму вказівку від невстановленої особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, сприяючи незаконному переправленню осіб через державний кордон України, на об`їзній дорозі м. Хуст, а саме на АЗС «БРСМ» зустрів особу під вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 , якому у зв`язку із введенням на території України «Воєнного стану» і обмеженням виїзду за кордон осіб чоловічої статі з числа громадян України віком від 18 до 60 років, у зв`язку з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69 "Про загальну мобілізацію", заборонено виїзд за кодон, та який мав намір виїхати за межі України шляхом незаконного перетину Державного кордону України поза межами пункту пропуску.

Під час даної особистої зустрічі 09.03.2025 приблизно о 13:15 годин ОСОБА_4 роз`яснив особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 , що його на автомобілі марки «Шкода Фабія» д.н.з. НОМЕР_1 буде доставлено до місця проживання ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 , де проведено додатковий інструктаж з приводу незаконного переправлення ОСОБА_6 через Державний кордон України.

Після цього, 09.03.2025 приблизно о 13:20 годин, знаходячись у АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , останній наказав особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 передати йому раніше обумовлені із невстановленою особою, грошові кошти у сумі 4500 доларів США, для їх перерахунку та подальшої передачі частини грошових коштів невстановленій досудовим розслідуванням особі. Також, проінструктував ОСОБА_6 про порядок перетину контрольного посту «Велятино» працівників Державної прикордонної служби України, як себе поводити, та повідомляти що їде на відпочинок для лікування у санаторії «Теплі води» у с. Велятино Хустського району Закарпатської області, щоб не був викритий його намір незаконного перетину Державного кордону України працівниками Державної прикордонної служби України

Надалі, ОСОБА_4 при телефонній розмові на гучномовці із невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримав пряму вказівку перерахувати надані ОСОБА_6 раніше обумовлені грошові кошти та упевнитись у їх правильній кількості. Крім цього, при даній телефонній розмові, невстановлена досудовим розслідуванням особа, запевнила ОСОБА_6 , що він успішно та безперешкодно незаконно перетне Державний кордон України, якщо буде дотримуватись всіх їхніх інструкцій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, спільно з невстановленою слідством особою, отримав раніше обумовлені грошові кошти у сумі 4500 доларів США, проінструктував ОСОБА_6 про порядок перетину контрольного посту «Велятино» та запевнив у успішному незаконному перетині Державного кордону України. Крім цього, повинен був надати транспортний засіб таксі, а саме автомобіль марки «Шкода Фабія» д.н.з. НОМЕР_1 для доправлення ОСОБА_6 через контрольний пост у с. Велятино Хустського району для отримання подальших вказівок невстановленою досудовим розслідуванням особою з приводу незаконного перетину державного кордону України, однак був викритий працівниками правоохоронних органів.

Беручи до уваги вищевикладене, встановлена достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння вчиненню таких дій порадами, вказівками, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою судді Хустського районного суду від 26 березня 2026 року змінено ОСОБА_4 , обвинуваченому вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 26 травня 2026 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України: незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і останній в подальшому може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому просить прокурор просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання прокурора та заявила клопотання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у домашнього арешту в нічний час доби, оскільки ОСОБА_4 хворіє туберкульозом та має хронічний вірусний гепатит С.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду з приводу доцільності продовження строку запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_4 суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років позбавлення волі.

Як убачається з матеріалів клопотання необхідність продовження домашнього арешту прокурор обґрунтовує тим, що обвинувачений об`єктивно підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може, ухилятися від явки на виклики суду, незаконно впливати на потерпілих, оскільки судовий розгляд не завершений, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, у кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту .

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Разом з цим, при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, визначені ухвалою судді Хустського районного суду від 26 березня 2026 року.

Враховуючи вказані обставини, суд переконаний, що в даному випадку лише запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків в суді.

Керуючись ст. 177, 181, 376, 492 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 5 та 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 - задоволити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у домашнього арешту в нічний час доби відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , обвинуваченому вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 27 липня 2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок у вигляді заборони залишати своє житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду цілодобово.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суд за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення та до Хустського відділу поліції ГУНП України в Закарпатській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1