Справа № 589/5645/25
Провадження № 1-кп/589/406/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0001512 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ображіївка Шосткинського району Сумської області, громадянина України, непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Влітку 2022 року, у точно не встановлений місяць, день та час, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за місцем фактичного мешкання разом зі знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході розмови останній запропонував безоплатно віддати предмет схожий на корпус гранати та предмет зовні схожий на запал до гранати, ОСОБА_5 на вищевказану пропозицію погодився, в результаті чого в останнього виник злочинний намір на незаконне придбання та зберігання бойового припасу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у вищезазначеному будинку, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання боєприпасів, діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї, в результаті її неконтрольованого обігу, з порушенням вимог законодавства України, якими регламентується порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, знаючи, що для зберігання даних предметів необхідно передбачений законом дозвіл, забрав корпус гранати та запал до гранти та в подальшому сховав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де почав зберігати та таким чином, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав та почав зберігати боєприпас.

11.11.2025 в період часу з 13 год. 36 хв. по 14 год. 34 хв. під час проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_5 , а саме в спальній кімнаті будинку на ліжку між матрацами, працівниками поліції було виявлено та вилучено корпус гранати та запал до гранати, які відповідно до висновку експерта № СЕ 19/119-25/18826-ВТХ від 14.11.2025 є корпусом ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який споряджається вибуховою речовиною (тротил) та засобом підриву (детонування) уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим УЗРГМ-2, промислового виготовлення, що застосовується для спорядження ручних осколкових гранат Ф-1, РГД-5, РГ-42.

Корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 та уніфікований запал ручної гранати модернізований УЗРГМ-2 є основними комплектуючими частинами ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 і при конструктивному поєднані утворюють остаточно споряджений вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення - ручну осколкову оборонну гранату Ф-1, яка належить до категорії бойові припаси.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені інкримінованого злочину визнав повністю, зазначивши, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. ОСОБА_5 суду пояснив, що товаришував із ОСОБА_6 , який згодом проходив на військову службу. Влітку 2022 року, обвинувачений зателефонував товаришу та запросив в гості. Під час такої зустрічі ОСОБА_7 запропонував вийти на вулицю переговорити, його машина стояла біля двору обвинуваченого. Під час розмови ОСОБА_7 запропонував обвинуваченому безоплатно взяти гранату, що лежала в багажнику його машини. Обвинувачений погодився її взяти та сховав під матрацом. Зазначив, що зберігав гранату для самооборони від окупантів, бо на той час вони вже зайшли у Новгород-Сіверський район. Гранату він нікому не показував та про неї ніхто не знав, ніяким чином не застосовував її, нікому не погрожував, вона просто зберігалась у нього в розібраному стані, згодом він про неї забув. Вказував, що помилився та шкодує про вчинене.

Обвинувачений не заперечує вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства, а також критично ставиться до вчиненого ним кримінального правопорушення та щиро розкаюється у вчиненому.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора та згодою обвинуваченого і захисника, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у придбанні та зберіганні бойового припасу без передбаченого законом дозволу, скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи покарання ОСОБА_5 , враховує наступне. Обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин. Разом з тим, він раніше не судимий, є особою середнього віку, має повну загальну середню освіту, проживає сам, утриманців не має, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання скарг на нього не надходило.

В судовому засіданні обвинувачений визнав вину у вчиненому злочині, висловив жаль з приводу вчиненого. Крім того, обвинувачений сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.

Тому, на підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановив.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Отже, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини злочину, його наслідки, суд дійшов висновку, що за вчинений злочин обвинувачений заслуговує мінімальне покарання в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

При цьому, враховуючи наведені дані про особу обвинуваченого, який не є небезпечним для суспільства, суд вбачає підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, оскільки переконаний, що обвинувачений здатний виправитися, не перебуваючи в ізоляції від суспільства. На період дії іспитового строку необхідно покласти на обвинуваченого певні обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

Саме таке покарання буде належною карою за скоєне, упередить вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, сприятиме досягненню мети його виправлення та перевиховання.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.11.2025р. у справі № 589/5353/25, слід скасувати. Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (у разі працевлаштування).

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати - вартість проведеної експертизи в розмірі 2228 /дві тисячі двісті двадцять вісім/ грн. 50 коп.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.11.2025р. у справі № 589/5353/25, скасувати.

Речові докази, а саме: запал до гранати Ф1 з маркуванням, корпус гранати Ф1 з маркуванням, змив на марлевому тампоні з корпусу гранати Ф1 та контрольний зразок марлевого тампону, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області згідно з квитанціями № 232, 233, 234 знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1