Справа № 576/115/26
Провадження № 1-кс/576/85/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Глухів

Слідчий суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів в режимі відеоконференції клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу та клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Суми, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну обраного підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає про те, що 19.01.2026 ухвалою слідчого судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області задоволено клопотання слідчого Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні № 0000042.

Зазначає про те, що заявлені слідчим ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими та не доведені жодним чином. Доказів незаконного тиску на свідків у сторони обвинуваченні відсутні, а всі докази по справі вже зібрані. Сама ж тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Водночас, підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, є діючим військовослужбовцем маючи ряд заохочень та нагород за заслуги перед Батьківщиною, користується повагою серед своїх побратимів та командирів.

Проживає в АДРЕСА_2 , орендуючи будинок. Наявні сталі соціальні зв`язки, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину сина та матір похилого віку, характеризується тільки з позитивної сторони.

Вважає, що через відсутність доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не доведеності виправданості та співмірності запобіжного заходу у виді тримання під вартою, наявні підстави для зміни запобіжного заходу тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з обраним запобіжним заходом.

Крім того, до початку судового розгляду подано ряд клопотань від заступника командира військової частини НОМЕР_1 з психологічної підтримки персоналу підполковника ОСОБА_7 , командира 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , заступника командира НОМЕР_2 батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 та колишнього народного депутата VIII скликання ОСОБА_9 про особисту поруку відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали подане захисником клопотання, просили застосувати відносно підозрюваного інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а в задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу відмовити. Крім того, підозрюваний запевнив про наявність у нього авторитету стосовно осіб, які бажають його взяти на поруки, а тому вважає, що вказані клопотання підлягають задоволенню.

У судовому засіданні колишній народний депутат України VIII скликання та заступник командира НОМЕР_2 батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_10 , заступник командира військової частини НОМЕР_1 з психологічної підтримки персоналу начальник відділення психологічної підтримки персоналу підполковник ОСОБА_11 та командир 4 стрілецької роти НОМЕР_2 батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_12 підтримали подані ними клопотання про передачу на поруки підозрюваного ОСОБА_4 та просили їх задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотань про зміну запобіжного заходу та передачу на особисту поруку підозрюваного ОСОБА_4 , вважає їх необґрунтованими. Водночас просив задовольнити клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є наявними ризики того, що може переховуватись від органів досудового розслідування і суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і такі ризики не зменшились. 16 березня 2026 року закінчується строк тримання під вартою, однак закінчити досудове розслідування, строк якого було продовжено до 17.04.2026, не можливо оскільки необхідно отримати висновок судово-медичної експертизи, з урахуванням висновків експертиз та інших матеріалів провести інші слідчі дії, визначитись з остаточною кваліфікацією дій підозрюваного та завершити досудове розслідування склавши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав подане клопотання про продовження обраного запобіжного заходу і просив його задовольнити, заслухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просивши обрати більш м`який запобіжний захід та задовольнити подані клопотання про особисту поруку, дослідивши матеріали клопотання та наглядового провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 29.07.2025 року за №35-РС старшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду головного сержанта стрілецької роти батальйону військової частини.

З метою забезпечення виконання покладених обов`язків, особовий склад військової частини НОМЕР_1 був розосереджений по населеним пунктам Шосткинського району, зокрема, ОСОБА_4 став проживати у будинку АДРЕСА_2 . При цьому там періодично перебували інші військовослужбовці цієї військової частини, зокрема з 14.01.2026 там знаходився військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 15.01.2026 близько 20 години (точний час в ході досудового розслідування не встановлений), ОСОБА_4 прийшов в будинок АДРЕСА_2 , де на той час перебував ОСОБА_13 . У цей час між ними виникла словесна сварки. В ході словесної сварки ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер наступних своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , наніс йому один удар кулаком правої руки в область черевної порожнини, від якого останній зігнувся. Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи вчинення протиправних дій, ОСОБА_4 наніс 4-5 ударів колінами обох ніг в область грудної клітини з правої та лівої сторони ОСОБА_13 , від яких останній впав на підлогу. Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи вчинення протиправних дій, взяв 5 л пляшку із водою, яка під дією низьких температур перетворилася в лід, та нею наніс не менше 2 ударів в область тулубу ОСОБА_13 .

Таким чином, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді переломів 4-9 ребер зліва, 5-9 ребер справа, гемопневмотораксу плевральної порожнини справа, закритої травми живота з розривом печінки та гемоперитонеумом, які згідно із Правилами судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженими наказом МОЗ №6 від 17.01.1995, є небезпечними для життя та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Перебуваючи у будинку, від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_13 помер.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №2 від 16.01.2026 причиною смерті ОСОБА_13 стали шок, інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні СВ відділу поліції № 1 (м. Глухів) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0000042, яке 16.01.2026 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

17.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

19.01.2026 слідчим суддею Глухівського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком по 16.03.2026 включно.

Керівником Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 17.04.2026.

Частиною третьою статті 197 КПК України передбачено можливість продовження строку тримання особи під вартою.

На думку слідчого судді, підозра у вчиненні злочину є обґрунтованою, оскільки надана до суду інформація може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення, і такі факти є досить переконливими. При цьому слідчий суддя відзначає, при вирішенні питання про обґрунтованість підозри, для нього не є вирішальним кваліфікація злочину як то вбивство чи нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, тощо. Вирішальним же є те, що надана інформація дає підстави вважати, що було скоєно кримінальне правопорушення.

Враховуючи вагомість наявних у даному кримінальному провадженні доказів вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, а саме усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення, він може переховуватися від органів досудового слідства та суду. При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25 квітня 2000 року, суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_4 , хоч і не судимий в силу ст. 89 КК України, проте в подальшому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, місцем реєстрації підозрюваного є Центр реінтеграції бездомних осіб Сумської міської ради, а в місті Глухові має тимчасове місце проживання, являється діючим військовослужбовцем за мобілізацією, що може свідчити про те, що у разі не продовження обраного запобіжного заходу та обрання більш м`якого запобіжного заходу, внаслідок переховування від органів досудового розслідування та суду може вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 або ч.5 ст. 408 КК України, а отже зміна запобіжного заходу на інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, не може гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також наявний ризик впливу на свідків, який жодним чином не зменшився на даній стадії розслідування, адже підозрюваний ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, користуючись своїм службовим становищем, шляхом вмовлянь, погроз та підкупу може впливати на свідків, які є військовослужбовцями того ж підрозділу та не були допитані судом.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому тяжкого злочину, дані про особу підозрюваного та його поведінку в їх сукупності, а також те, що вказані вище ризики продовжують існувати на даний час, тому застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який до нього застосовано, враховуючи зазначене вище, слідчий суддя вважає недоцільним.

Слідчий суддя критично ставиться до тверджень захисника щодо не доведеності ризиків та не підтвердження їх існування, оскільки відомості, що є наявними в матеріалах кримінального провадження свідчать про протилежне, а тому слідчий суддя вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатний забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Доводи захисту щодо наявності соціально-стримуючих факторів, місця реєстрації та проживання, утриманців, не слугують самі по собі підставою зміни запобіжного заходу, оскільки вказані обставини існували і на час вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, проте не слугували стримуючим фактором у запобіганні протиправної діяльності.

Щодо передачі підозрюваного ОСОБА_4 на поруки то слідчий суддя зазначає про наступне.

Відповідно до положень ст.180 КПК, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

Особиста порука, як і особисте зобов`язання, належить до тієї категорії запобіжних заходів, при яких використовується моральний метод впливу на поведінку підозрюваного.

Так, застосування особистої поруки є ефективним, коли для підозрюваного розрив соціальних зв`язків з поручителем або підрив його авторитету є гіршим, ніж застосування більш суворого запобіжного заходу.

Водночас слідчому судді не надано жодних доказів на підтвердження того, що вищевказані особи мають на підозрюваного вагомий позитивний вплив, що в свою чергу давало б обґрунтовані підстави вважати, що останні дійсно зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_4 у разі застосування до нього запобіжного заходу у виді особистої поруки, оскільки такий вплив і авторитет вказаних осіб не зміг запобігти вчинення останнім злочину, в якому обґрунтовувано підозрюється останній.

Зважаючи на ступінь тяжкості та суспільну небезпеку злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його фактичні обставини тощо, слідчий суддя вважає, що на цей час запобіжний захід у виді особистої поруки є неспівмірним із установленими ризиками, передбаченими ч. 1 ст.177 КПК, вказаними вище.

За таких обставин строк дії обраного підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно продовжити на строк в межах строку досудового розслідування продовженого постановою керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 09.03.2026. Саме запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення підозрюваному ОСОБА_4 розміру застави на думку слідчого судді, забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись статями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 199, 202, 205, 309, 395 КПК, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою та клопотань ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 про передачу на поруки підозрюваного ОСОБА_4 - відмовити.

Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 17 квітня 2026 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого.

Дана ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію даної ухвали вручити прокурору, слідчому, підозрюваному та його захиснику.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 13 березня 2026 року об 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1