Справа № 392/234/26
Провадження № 1-кс/392/23/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Мала Виска

Слідчий суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мала Виска клопотання прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 03.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.301 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

05.02.2026 року до слідчого судді надійшло клопотання прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , в якому просив накласти арешт на мобільний телефон марки «Redmy» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , власником якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 з забороною користування та розпорядження вказаним майном будь-яким чином та використовувати його, з метою забезпечення збереження вказаного майна у якості речового доказу.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що 03.02.2026 надійшло повідомлення від о/у СКП ВП № 1 Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області про те, що під час відпрацювання в с. Паліївка, в ході перевірки особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на його телефоні виявлено файли порнографічного характеру. Виїздом на місце СОГ встановлено, що за допомогою мобільного телефону марки "Редмі", який перебуває у користуванні та власності ОСОБА_4 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_4 через мессенжер здійснювалось розповсюдження зображень порнографічного характеру.

03.02.2026 СВ ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.

03.02.2026 в ході огляду біля домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 добровільно видав, належний йому мобільний телефон марки «Redmy» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , на якому виявлено зображення порнографічного характеру, які розповсюджувались через мессенджер «Телеграм», який з місця огляду вилучено та поміщено до спеціального пакету WAR 1132990, та який постановою слідчого визнано речовим доказам у кримінальному провадженні в зв`язку з тим, що вказане майно являється знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

На даний час досудове розслідування триває, та те, що мобільний телефон марки «Redmy» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту вчинення кримінального правопорушення, а тому існує можливість їх приховати, пошкодити, знищити, відчужити іншим особам, що унеможливить збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, в тому числі призначення та проведення відповідних експертиз.

Прокурор клопотання про арешт майна підтримав та просив задовольнити у поданій на адресу суду заяві.

Власник майна ОСОБА_4 не заперечував проти накладення арешту на належний йому мобільний телефон у поданій на адресу суду заяві.

Дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 03.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 03.02.2026 року, а саме біля домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 добровільно видав, належний йому мобільний телефон марки «Redmy» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , на якому виявлено зображення порнографічного характеру, які розповсюджувались через мессенджер «Телеграм», який з місця огляду вилучено та поміщено до спеціального пакету WAR 1132990

Вказане свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що зазначене в клопотанні майно мобільний телефон марки «Redmy» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , на якому виявлено зображення порнографічного характеру, які розповсюджувались через мессенджер «Телеграм», має статус тимчасово вилученого, зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які можуть містити відомості про факти чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

03 лютого 2026 року постановою слідчого СВ ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області мобільний телефон марки «Redmy» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , визнано речовим доказам у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, що передбачає ч. 2 ст. 131 КПК України.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого збереження речових доказів.

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною 4 статті 173 КПК України, вирішуючи питання про арешт майна, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії", при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

При вирішенні клопотання слідчого слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини, згідно якої для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.

На думку слідчого судді, наявні підстави стверджувати про те, що існують обґрунтовані підозри вважати про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення, в розумінні вимог ст. 173 КПК України, доведено правову підставу для арешту вказаного у клопотанні майна, а саме мобільного телефону марки «Redmy» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 та можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та вважає за необхідне накласти арешт на вказаний автомобіль, із забороною розпоряджатися ними будь-яким чином та користуватися, з метою забезпечення збереження в якості речового доказу, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: мобільний телефон марки «Redmy» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , власником якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування та розпорядження вказаним майном будь-яким чином, з метою забезпечення збереження вказаного майна у якості речового доказу.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_5