Справа № 348/519/26
Номер провадження 1-кп/348/210/26
У Х В А Л А

(про призначення судового розгляду)

09 березня 2026 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_4

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

представника Служби у справах дітей

Переріслянської сільської ради: ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт від 02.03.2026 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000593 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України, надійшов до суду 02.03.2026 із Івано-Франківської обласної прокуратури.

В ході досудового розслідування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін якого закінчується 10.03.2026.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.03.2026 призначено підготовче судове засідання.

Від прокурора поступило письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що 11.09.2025 на підставі ст.ст. 276, 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 30.12.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, який в подальшому продовжено до 10.03.2026.

02.03.2026 скеровано до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Зазначає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, ризик перешкоджання кримінальному провадженню та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зокрема ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду підтверджується тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, він усвідомлює неминучість покарання за вчинення злочину, що може спонукати його переховуватися від суду. Також на користь вказаного ризику свідчить те, що ОСОБА_4 втік з місця злочину. Крім того обвинувачений є неповнолітнім, тому для нього не буде перешкод щолор перетину державного кордону України.

Ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, підтверджується тим, що він знає повні анкетні дані свідків у кримінальному провадженні, тому він, перебуваючи на волі, об`єктивно матиме можливість вчиняти на них тиск. Крім того на користь вказаного ризику свідчить звернення ліцею від 08.04.2024 та 21.10.2024, де навчався обвинувачений, до Служби у справах дітей з проханням провести з ним роботу, оскільки останній поводить себе агресивно, висловлюється нецензурною лексикою, погрожує підпалити ліцей та усіх в ньому.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 може не з`являтись на виклики прокурора чи суду.

На підтвердження ризику вчинення обвинуваченим обвинувачений ОСОБА_4 вказують обставини вчиненого ним кримінального правопорушення та його негативна характеристика, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Крім того просить суд врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 ніде не навчається, не працює, згідно показань свідків веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, з попереднього місця навчання до Служби у справах дітей надходити неодноразові подання про проведення з ним профілактичної роботи, за місцем проживання характеризується негативно.

Вважає, що тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, у сукупності із даними про особу обвинуваченого, та з огляду на наявність у кримінальному провадженні вищевказаних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також обставин, визначених ст. 178 КПК України, унеможливлюють застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Тому наявні підстави для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин проти життя і здоров`я, просить не визначати обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у виді застави.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, вважає, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, внесення подання про визначення підсудності немає. Також прокурор підтримав подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, та просив його задоволити. Крім того просив доручити органу пробації скласти та надати суду досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 -адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні не заперечив проти призначення справи до судового розгляду. У вирішенні клопототання прокурора про продовження щодо обвинуваченого строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою поклався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його законний представник- ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримали думку захисника.

Представник Служби у справах дітей у підготовчому судовому засіданні не заперечила проти призначення справи до судового розгляду. У вирішенні клопототання прокурора про продовження щодо обвинуваченого строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою поклалась на розсуд суду.

Вивчивши обвинувальний акт та додатки до нього, розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов таких висновків.

Кримінальне провадження підсудне Надвірнянському районному суду Івано-Франківської області.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог КПК України, та не підлягає поверненню прокурору.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

З врахуванням думки учасників, та вимог КПК України, судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні.

Також згідно вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

За змістом п. 4 ч. 2 ст. 183 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть особи. Санкція вказаного кримінального правопорушення передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_4 має статус обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу. Також до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді від 12.09.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 08.11.2025, з визначенням застави в розмірі 151400,00 грн.

Ухвалою слідчого судді від 04.11.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 02.01.2026, із визначенням застави.

Ухвалою слідчого судді від 30.12.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 26.01.2026, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді від 22.01.2026 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 10.03.2026, без визначення застави.

У вказаних ухвалах слідчого судді визнано доведеним існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд повинен перевірити обґрунтованість тверджень про продовження існування вказаних ризиків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд вважає, що з врахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема ризик переховування обвинуваченого від суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, що може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Такий висновок узгоджується з вимогами ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду», за якими при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину, тобто санкція за вчинене кримінальне правопорушення має бути важливим критерієм для визначення виду запобіжного заходу, який підлягає застосуванню. За таких обставин, у разі доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, останньому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі у межах зазначеного вище строку, що може бути мотивом для його переховування від суду. При цьому в світлі наведених актуальних даних про існування ризику переховування, родина та житло не можуть бути вирішальними факторами, що могли б знизити цей ризик до маловірогідності чи до його виключення. Також суд враховує, що ОСОБА_4 не має постійного місця навчання, роботи та постійного джерела доходів, є неповнолітнім та зможе безперешкодно перетнути держаний кордон України.

Ризик переховування від правосуддя суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 (особливості поведінки-втік з місця злочину, сімейний стан, роботу, місце проживання, засоби до існування) і приходить до висновку, що ризик переховуватися залишається досить актуальним вважаючи на особистість обвинуваченого та тяжкість ймовірного покарання.

Ризик впливу на свідків по даному кримінальному провадженні є вагомим та продовжує існувати, оскільки обвинуваченому ОСОБА_4 відомі особи та анкетні дані свідків по кримінальному провадженні, судовий розгляд кримінального провадження лише розпочався, свідки ще не були допитані в ході судового розгляду, тому перебуваючи на волі та не будучи обмеженим у вільному спілкуванні зі свідками, і маючи в результаті цього реальну можливість пересуватися, а також користуватися засобами зв`язку, обвинувачений ОСОБА_4 може здійснювати вплив на свідків з метою спонукання їх до зміни показань, перекручування або спотворення відомих їм обставин щодо вчинення кримінального правопорушення.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може нез`являтись на виклики прокурора чи суду.

Ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення підтверджується обставинами вчинення кримінального провадження та негативною характеристикою обвинуваченого, який згідно показань свідків веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, з попереднього місця навчання до Служби у справах дітей надходити неодноразові подання про проведення з ним профілактичної роботи, що свідчить про його суспільну небезпеку та можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином прокурором наведено достатні та переконливі докази того, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України існують, на даний час вони не зменшилися, а в сукупності дають достатні правові підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Отже, на даному етапі кримінального провадження, враховуючи наявність в ОСОБА_4 статусу обвинуваченого у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, та доведених ризиків, відомостей щодо особу обвинуваченого, застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою суд дійшов висновку, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів (особистого зобов`язання; особистої поруки; застави; домашнього арешту) не зможе запобігти ризику можливої позапроцесуальної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені ризики переховування обвинуваченого від суду, впливу на свідків по кримінальному провадженню, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення іншого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що ці обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Щодо можливого застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у виді застави суд зазначає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (п. 1. ч. 4 ст. 183 КПК України).

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме що згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства (умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого), а також враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, його майновий стан, та інші обставини в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно задоволити, та з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, необхідно продовжити щодо нього застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк на 60 днів, без застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 314, ст. 314-1 КПК України суд також вважає за необхідне доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , роз`яснивши, в силу ч. 4 ст. 42 КПК України, обвинуваченому його право брати участь у підготовці досудової доповіді шляхом надання необхідної інформації представнику персоналу органу пробації або відмовитись від такої участі.

Керуючись ст.ст. 42, 176, 177, 183, 314, 314-1, 315, 334, 369, 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта від 02.03.2026 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000593 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області (м. Надвірна, вул. Мазепи, буд. 35, Івано-Франківської області) на 19 березня 2026 року о 09:40 год.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Про час та місце розгляду справи повідомити учасників процесу.

Доручити представнику персоналу Надвірнянського районного відділу Філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області в строк до 02.04.2026 скласти та надати суду досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, жителя АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що йому надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Зобов`язати представника персоналу органу пробації невідкладно повідомляти суд про наявність або виникнення об`єктивних обставин, що унеможливлюють підготовку або своєчасне подання досудової доповіді.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовільнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 11 год. 30 хв. 07 травня 2026 року, без визначення розміру застави.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України для виконання. Інші учасники мають право отримати її копію в суді.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1