Справа № 583/1634/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2026 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5 ,

з фіксацією розгляду справи підсистемою «ВКЗ», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження №0000082 від 22.05.2016 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України,

встановив:

На розгляді в Охтирському міськрайонному суді Сумської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

За клопотанням прокурора у судові засідання неодноразово викликався для дачі пояснень свідок сторони обвинувачення ОСОБА_6 , який, однак, тривалий проміжок часу у судові засідання не з`являється, а прокурором не забезпечена його явка в судове засідання. Разом з тим до вказаного свідка судом застосовувалися як примусові приводи через органи поліції, які виконані не були, так і накладалося грошове стягнення, незважаючи на це зазначений свідок у судове засідання не з`являється.

У судовому засідання прокурор заявив клопотання про повторний виклик у судове засідання свідка обвинувачення.

Обвинувачений та його захисник при вирішенні даного питання покладалися на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, беручи до уваги матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Ухвалою суду від 13.08.2020 обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні було призначено до судового розгляду та з того часу у призначені судові засідання свідок ОСОБА_6 не з`являється.

Ухвалою суду від 27.11.2025 у зв`язку з неявкою до свідка ОСОБА_6 за клопотанням прокурора застосовано привід, виконання якого було доручено Охтирському районному відділу поліції ГУНП в Сумській області, який на даний час не виконаний.

Відповідно до інформації Охтирського РВП ГУНП в Сумській області 23.02.2026 №32062-2026 та від 30.03.2026 №55981-2026 свідка ОСОБА_6 доставити не представилося за можливе в зв`язку з тим, що за вищезазначеними адресами останній не проживає, вживаються заходи щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 .

Також за ухвалою суду від 15.01.2026 за клопотанням прокурора на свідка ОСОБА_6 накладено грошове стягнення за неявку до суду.

Неодноразово суд направляв судові повістки зазначеному вище свідку через орган поліції.

За приписами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 1 ст. 114 КПК України, суд вважає за доцільне для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку розгляду кримінального провадження, встановити стороні обвинувачення строк для подання до суду доказів у зазначеному кримінальному провадженні, а саме забезпечення допиту свідків.

Відповідно до ст. 28 КПК України кожна процесуальна дія або рішення повинні бути виконані або прийняті у розумні строки.

Критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених, підсудних та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.

У п.116 рішення ЄСПЛ від 12 березня 2009 року у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13 липня 1983 року у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Не може також бути виправданням збільшення строків судового розгляду відсутність достатньої кількості суддів та їх перевантаженість. Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06 вересня 2005 року у справі «Павлюлінець проти України»).

Вимоги про дотримання розумних строків провадження законодавчо закріплені у ст. 28 КПК України та відповідають існуючій практиці ЄСПЛ та нормам Конвенції стосовно дотримання прав людини у цій сфері. Підвищені вимоги до судового розгляду кримінальних справ ґрунтуються на існуючій практиці ЄСПЛ та мають враховуватися судами з огляду на положення ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява № 8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 11 рішення у справі Вемхофф проти Німетчини (Wemhoff v. Germany, заява № 2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпечення того, щоб обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Відповідно до ч. 2 ст. 327 КПК України прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.

В постанові (ВС/ККС у справі № 288/113/15-к від 11 серпня 2020 року), зазначено, що положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 3 ст. 23 КПК України на необхідності дотримання яких суд неодноразово звертав увагу прокурора, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом. Крім того обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається в даному випадку на прокурора. Проте, прокурором не вжито достатніх заходів для забезпечення явки свідків обвинувачення протягом тривалого часу.

Суд звертає увагу, що по вказаному кримінальному провадженню дослідженні всі докази, а постійна неявка свідка сторони обвинувачення ОСОБА_6 в судові засідання призводить до невиправданого затягування розгляду справи, що є неприпустимим в розумінні ст. 28 КПК України.

За таких обставин, з урахуванням об`єктивності розгляду справи, суд вважає за доцільне для забезпечення виконання стороною кримінального провадження вимог розумного строку розгляду кримінального провадження, встановити стороні обвинувачення строк для подання до суду доказів, зокрема, забезпечення явки свідка для допиту в судовому засіданні, а саме до 15 квітня 2026 року до 08 години 30 хвилин.

Керуючись ст.ст. 28, 114, 318, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Встановити строк стороні обвинувачення для надання до суду доказів, зокрема, забезпечення явки свідка ОСОБА_6 для допиту в судовому засіданні по кримінальному провадженню №0000082 від 22 травня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, у строк до 15 квітня 2026 року.

Зобов`язати сторону обвинувачення забезпечити явку до суду для допиту свідка ОСОБА_6 .

Ухвала набирає чинності негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1