ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/3133/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/364/26 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 на вирок Основ`янського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Основ`янського районного суду м.Харкова від 22.09.2025 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, інваліда 2 групи, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасовано арешт, накладений ухвалою Харківського апеляційного суду від 13.06.2023.

Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цим вироком встановлено, що 09.03.2023 р. в період часу з 07:30 до 13:00, більш точний час встановити не виявилось можливими, ОСОБА_8 , займаючи посаду директора ФГ «Вишневий сад», , юридична адреса: Харківська область, Куп`янський район, селище Лісна Стінка, вул. Скрипника, буд. 16 у період воєнного стану, з метою вчинення крадіжки чужого майна, приїхав разом з найманими працівниками ФГ «Вишневий сад» та технікою у вигляді одного завантажувача моделі «JCB» та двох вантажних автомобілів марки «КАМАЗ», днз. НОМЕР_1 та днз. НОМЕР_2 ХАФ до складського приміщення ТОВ «ВОЛЯ», , юридична адреса: Харківська область, Куп`янський район, с. Кучерівка, вул. Озерна, 69, де реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих спонукань, таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою одного завантажувача моделі «JCB» під керуванням найманого працівника та двох найманих вантажників, які не були обізнані про злочинні плани ОСОБА_8 , завантажив до своїх двох вантажних автомобілів марки «КАМАЗ» під керуванням двох найманих працівників, які також не були обізнані про злочинні плани ОСОБА_8 , мішки з мінеральними добривами «Суперфосфат амонію» по 50 кг в кожному, вартістю 35,64 гривні за 1 кг, загальною вагою 18090 кг та загальною вартістю 644 727,60 гривень згідно висновку експерта. В подальшому викрадені мінеральні добрива ОСОБА_8 за допомогою найманих водіїв перевіз до свого ФГ «Вишневий сад» та вивантажив у своєму складському приміщені, де вони були вилучені працівниками поліції. У результаті своїх умисних, протиправних, злочинних дій ОСОБА_8 завдав ТОВ «ВОЛЯ» матеріальну шкоду на загальну суму 644 727,60 гривень.

На зазначений вирок суду першої інстанції прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисником ОСОБА_7 подані апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок Основ`янського районного суду м.Харкова від 22.09.2025 щодо ОСОБА_8 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванням закону, який не підлягає застосуванню - ст.75 КК України, що потягло безпідставне та неправильне звільнення обвинуваченої від відбування покарання і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, прокурор зазначає про те, що в оскражуваному вироку не навидено переконливих мотивів, з яких суд дійшов висновку про необхідність та можливість застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України.

Крім того, прокурор зазначає, що судом першої інстанції недостатньо враховано, що ОСОБА_8 вчинив інкримінований йому злочин в період дії воєнного стану на території Куп`янського району Харківської області, де наразі тривають активні бойові дії. Вказує, що обвинувачений, при вчиненні кримінального правопорушення, залучив найманих працівників, які не були обізнані про його дійсні плани. При цьому, як зазначає апелянт, ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину визнав частково, а також судом не враховано суму матеріальної шкоди.

Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок Основ`янського районного суду м.Харкова від 22.09.2025 щодо ОСОБА_8 і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обґрунтування своєї апеляційної вимоги захисник зазначає, що висновки суду, що викладені в оскаржуваному вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом допущено неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки судом було відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про виклик та допит свідка ОСОБА_10 , експерта, який провадив судову товарознавчу експертизу № 340М від 11.04.2023, а також про проведення судової економічної експертизи та комплексної товарознавчої і хімічної експертизи з метою встановлення усіх обставин у справі, що мають значення у цьому кримінальному провадженні.

Також захисник зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей, які підтверджують повноваження ОСОБА_11 представляти інтереси потерпілого ТОВ «ВОЛЯ». Зазначає, що наявні у справі докази не підтверджують, що внаслідок дій ОСОБА_8 потерпілому ТОВ «ВОЛЯ» завдано матеріальну шкоду на загальну суму 644 727,60 гривень.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, доводи захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів, вважає, що усі подані апеляційні скарги належить задовольнити частково, зважаючи на наступне.

Згідно вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно достатті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах доводів та вимог апеляційних скарг прокурора та захисника колегія суддів погоджується з ними лише в частині наявності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неповноти судового розгляду, з огляду на наступне.

Зокрема, згідно положень ст.ст. 7, 17 та 22 КПК України, однією з засад кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед ним їх переконливості.

При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, ухвалюючи обвинувальний вирок суд першої інстанції, з дотриманням норм ст.ст. 17, 22, 23 КПК України, повинен дослідити всі докази сторони обвинувачення, надати їм належну, логічну оцінку щодо об`єктивного спростування таких відомостей, виходячи з вимог ст. ст. 91, 94 КПК України, та за наявністю підстав - визнати такі докази неналежними, недопустимими чи недостовірними, що в свою чергу унеможливить вибірковість їх оцінки.

Крім того, згідно з п. 15 ст. 7, ст. 22 КПК України, однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед ним їх переконливості. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Колегія суддів дійшла висновку, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону суд не виконав.

Зокрема, з відомостей судового провадження вбачається, що захисником ОСОБА_7 було подано до суду першої інстанції клопотання про проведення судового розгляду у цьому кримінальному провадженні в режимі відеоконференції за його участі з використанням власних технічних засобів, оскільки він на даний час знаходиться поза межами території України та не має можливості особисто приймати участь в судовому засіданні в приміщенні суду (т.1 арк.89).

Ухвалою Червонозаводського (Основ`янського) районного суду м.Харкова від 16.01.2024 відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про участь у судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у цьому кримінальному провадженні (т.1 арк.91-92).

В подальшому судові засідання у цій справі неодноразово відкладались у зв`язку з неявкою усіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

При цьому, судове засідання, яке було призначено на 28.03.2024, відкладено у зв`язку з відсутності електропостачання в суді першої інстанції. Наступне судове засідання у цій справі було призначено на 11 год. 30 хв. 25.04.2024 (т.1 арк.103, 245, 246, 249).

25.04.2024 через систему «Електронний суд» до суду першої інстанції надійшла заява захисника ОСОБА_7 , в якій останній просив направити йому копію зазначеної вище ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16.01.2024, оскільки він не отримував копії цього судового рішення.

Крім того, з відомостей звуко- та відеозапису судового засідання від 25.04.2024, до якого суду апеляційної інстанції надано доступ, вбачається, що судове засідання у цей день було розпочато о 10 год. 58 хв., тобто майже за півгодини до визначеного судом часу.

При цьому, в судовому засіданні від 25.04.2024 обвинувачений ОСОБА_8 просив не розпочинати судовий розгляд у цій справі та дочекатись його захисника ОСОБА_7 , який повинен був та мав намір приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, але суд першої інстанції, посилаючись на наявність ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16.01.2024, дійшов висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності захисника.

Колегія суддів також враховує, що у цьому судовому засіданні судом першої інстанції змінено порядок дослідження доказів та прийнято рішення про дослідження доказів сторони обвинувачення, що надані прокурором. При цьому, при дослідженні письмових доказів у справі обвинувачений оспорював належність та допустимість цих доказів, у зв`язку з чим просив оголосити перерву в судовому засіданні з метою участі його захисника під час судового розгляду.

Разом з цим, не дивлячись на неодноразові клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про відкладення розгляду справи або дочекатись його захисника, суд першої інстанції продовжив проведення судового засідання, під час якого було змінено порядок дослідження доказів, а також досліджено та приєднано до матеріалів судового провадження письмові докази сторони обвинувачення.

Водночас, в подальшому ухвалою Червонозаводського (Основ`янського) районного суду м.Харкова від 17.06.2024 задоволено заяву захисника ОСОБА_7 про участь у судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у цьому кримінальному провадженні з використанням власних технічних засобів.

Таким чином, обвинувачений та захисник були позбавлені процесуальної можливості в судовому засіданні від 25.04.2024 належним чином самостійно обстоювати позицію, подавати клопотання та заперечення проти порядку дослідження доказів під час судового засідання, а також щодо виключення певних документів з числі доказів, що суперечить вимогам статей 22, 358 КПК України.

Окрім цього, ухвалою Основ`янського районного суду м.Харкова від 16.01.2024 відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення по справі економічної експертизи (т.2 арк.99).

03.09.2025 через систему «Електронний суд» до суду першої інстанції повторно надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення по справі економічної експертизи та комплексної судово-хімічної та товарознавчої експертизи, а також про виклик та допит свідка ОСОБА_10 та експерта ОСОБА_12 , який провадив судову товарознавчу експертизу № 340М від 11.04.2023 (т.2 арк.125-130).

Разом з цим, в судовому засідання від 29.04.2025 судом відмовлено у задоволенні клопотань сторони захисту про призначення експертиз, а також залишено без будь-якого процесуального реагування клопотання захисника про виклик експерта ОСОБА_12 з метою його допиту під час судового розгляду.

Крім того, у цьому судовому засідання прокурор відмовився у допиті свідка ОСОБА_10 , але обвинувачений та його захисник наполягали на допиті цього свідка під час судового розгляду з метою підтвердження версії сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_8 складу інкримінованого йому злочину.

При цьому, прокурор та представник потерпілого ОСОБА_13 не заперечували щодо можливості відкладення судового розгляду для необхідності надання стороні захисту можливості забезпечення явки свідка ОСОБА_10 , але судом першої інстанції відмолено у задоволенні цього клопотання (т.2 арк.132-136).

Колегія суддів також бере до уваги, що суд першої інстанції, прийнявши рішення про відмову у задоволенні клопотань сторони захисту про виклик свідка ОСОБА_10 та експерта, не навів належно обґрунтованих мотивів такого свого рішення, чим порушив не тільки засади змагальності, а й фактично позбавив сторону захисту її права, передбаченого положеннями ст. 22 КПК України, зі змісту якої, суд не має права відмовити стороні судового провадження у дослідженні доказів, якщо вони є належними й допустимими або у з`ясуванні даних, які мають істотне значення у кримінальному провадженні.

При цьому, з`ясування та перевірка вказаних обставини могли істотно вплинути на процесуальну позицію сторони захисту або обвинувачення під час судового розгляду кримінального провадження, з приводу обґрунтованості пред`явленого обвинувачення, його доведеності, обсягу чи кваліфікації дій або спростування версії сторін у справі.

Отже, з урахуванням тієї обставини, що сторона захисту наполягала на неналежності та недопустимості низки доказів, зібраних стороною обвинувачення, що об`єктивно не було перевірено судом першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про передчасність висновків суду щодо наявності вини ОСОБА_8 за пред`явленим обвинуваченням, оскільки судом допущено неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального розгляду.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції фактично поставив сторони у нерівні умови стосовно подання до суду доказів та доведення перед ним їх переконливості, що не відповідає засадам кримінального провадження (змагальності), а також допустив порушення права обвинуваченого на захист, про що слушно зазначається в апеляційній скарзі сторони захисту.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо: судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення; необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи апеляційні доводи сторони захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_8 за пред`явленим обвинуваченням, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином не перевірив цих доводів та не навів переконливих обґрунтувань та змістовних мотивів для їх спростування.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, за наведених обставин цього провадження, допустив порушення приписів статей 370, 410, 412 КПК, що свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Аналізуючи зазначені порушення, колегія суддів дійшла висновку що вони мають кількісний та системний характер в частині перевірки усіх доводів сторони захисту та відповідного мотивування про це в оскаржуваному вироку, чим суд допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження про оцінці усіх доказів у справі, а також судом допущено неповноту судового розгляду при відхиленні клопотань сторони захисту про виклик та допит свідків, експерта та призначення додаткової судової економічної експертизи, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у тому числі ст.370 КПК України, загальних засад кримінального провадження, фундаментальних прав, передбачених Європейською конвенцією з прав людини, в тому числі права на справедливий суд, та такі порушення перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо обвинувачених.

З огляду на об`єм таких порушень та відсутності висновків суду з цього приводу у вироку, колегія суддів також позбавлена можливості їх усунути під час апеляційного перегляду вироку, що можливе лише в умовах розгляду провадження по суті.

На думку колегії суддів, зазначена низка істотних порушень, що встановлені під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції є процесуально неприпустимою, оскільки істотно впливає на висновки суду, щодо доведеності обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, згідно вимог ст. 91 КПК України.

Разом з цим, переглядаючи оскаржуваний вироку в межах апеляційної скарги сторони захисту, колегія суддів не погоджується з твердження захисника щодо відсутність повноважень у ОСОБА_11 представляти інтереси потерпілого ТОВ «ВОЛЯ», оскільки такі твердження апелянта спростовуються відомостями судового провадження, а саме копії довіреності від 22.11.2022, якою ОСОБА_11 надано право представляти інтереси цього Товариства в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування, органах поліції, прокуратури, судах та ін. (т.1 арк.217).

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вищезазначених вимог КПК України не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 2, 10, 15,16, ч.1 ст.7 КПК України - законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

Крім того, з огляду на недопустимість вирішення наперед питання щодо доведеності чи недоведеності обвинувачення, переваги одних доказів над іншими, колегія суддів вважає передчасним оцінювати решту доводів, викладених в апеляційних скаргах захисників, в тому числі й щодо вирішення цивільного позову.

За вказаних обставин вирок суду першої інстанції не може вважатися законним й обґрунтованим, у зв`язку з чим оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з призначення нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Решту апеляційних доводів захисника та прокурора, колегія суддів вважає передчасними, оскільки згідно ч. 1 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому усі апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

При новому судовому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно врахувати наведене, повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, проаналізувати докази у кримінальному провадженні, дати їм юридичну оцінку з огляду на їх достовірність, допустимість та достатність, з урахуванням положень, передбачених ст.ст.17, 23, 94, 95 КПК України, з дотриманням прав учасників процесу, ретельно перевірити доводи, зазначені в апеляційних скаргах сторони захисту та обвинувачення і в залежності від цього ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407 ч.1 п.6, ст.409 ч.1 п.п.1, 3, ст. 410 ч.1 п.1, ст. 412 ч.1, ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скаргипрокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Основ`янського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді :