Справа № 127/3593/26
Провадження № 1-кп/127/93/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

провівши підготовче судове засідання в приміщенні суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, відомості про яке внесено 03 жовтня 2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000696,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не вбачає. В судове засідання просив викликати обвинуваченого, захисника, потерпілих та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім цього, прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати. Так прокурор вказав, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років з конфіскацією майна. Крім того, просив врахувати, що обвинувачений вчинив вказане кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб, поєднане з нападом та погрозами застосування насильства відносно потерпілих, а також з проникненням у житло, спрямованого на заволодіння майном останніх у великих розмірах, вчинене в умовах воєнного стану. Просив врахувати і дані ОСОБА_4 , який є іноземним громадянином, не має постійного місця проживання на території України. Враховуючи суть пред`явленого обвинувачення, тяжкість можливого покарання за вказане кримінальні правопорушення та дані обвинуваченого існує ризик переховування останнього від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_9 перебуваючи на волі, зможе незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні. Вважав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не забезпечать його належної поведінки та запобігання вищезазначеним ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 не заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду. Просив викликати свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , слідчого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та спеціаліста ОСОБА_14 , співробітника карного розшуку ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 та судового ескперта ОСОБА_16 , про що подав письмове клопотання.

Щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Вказав, що прокурором не доведено матеріалами доданими до клопотання вагомість доказів на підставі яких обвинувачується ОСОБА_9 . Крім того, ризики на які посилається прокурор не є доведеними, оскільки обвинувачений не має будь-якого наміру переховуватися від суду, він має місце проживання на території м.Вінниці, а саме в орендованій частині будинку. Обвинувачений позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у нього немає потреби незаконно впливати на потерпілого та свідків, він не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується. Просив врахувати і дані обвинуваченого, а саме його позитивну характеристику за місцем роботи, він має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, не відмовлявся від будь яких слідчих дій, бажає встановлення об`єктивної істини по справі та з`являтись в судові засідання. Просив звернути увагу на стан здоров`я ОСОБА_17 , який має хронічне захворювання, а саме артроз суглобів. На сьогоднішній день він потребує операційного втручання.

Враховуючи вказане, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, а у разі продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на нього відповідних обов`язків. Вказане заперечення на клопотання прокурора із підтверджуючими документами, просив долучити до матеріалів справи.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку захисника. Просив надати можливість звернутися до лікарні для проведення операції.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає, що за вказаним обвинувальним актом можливо призначити судовий розгляд.

Так, відповідно до вимог ст. 32, 33 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 187 КК України підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд не вбачає. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Підстави для його повернення прокурору, визначені законом, відсутні. Підстав для закриття кримінального провадження судом не встановлено, угоди у вказаному провадженні не укладались.

Сукупність вказаного переконує суд у тому, що обвинувальний акт можливо призначити до судового розгляду.

Щодо клопотання сторони захисту про виклик свідків, суд зазначає наступне.

Для вирішення вказаного клопотання суду необхідно здійснити дослідження доказів у вказаному кримінальному провадженні і лише після дослідженням доказів у справі вирішити чи є необхідність у виклику свідків зявлених стороною захисту, а саме працівників поліції, спеціаліста, експерта та понятих.

Враховуючи стадію розгляду кримінального провадження, а саме підготовче судове засідання в ході якого жоден доказ не досліджувався, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 про виклик свідків, вважаючи його передчасним.

Таким чином, з метою підготовки до судового розгляду, суд вважає за необхідне визначити, що судовий розгляд слід провести у відкритому судовому засіданні, в яке викликати прокурора, обвинуваченого, потерпілих та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи, що п. 1 ч. 2 ст. 31 КПК України визначено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, судом роз`яснено обвинуваченому право заявити вказане клопотання.

Обвинувачений повідомив, що вказане право йому зрозуміло та клопотання про колегіальний розгляд він не заявляє, бажає, щоб зазначене провадження за його обвинуваченням розглядалось суддею одноособово, що є підставою для здійснення розгляду кримінального провадження суддею одноособово.

Крім того, на адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_18 про скасування арешту накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2025 року на автомобіль «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_1 . Клопотання мотивоване тим, що вказаний автомобіль знаходився під керуванням ОСОБА_4 , тобто був у користуванні особи, яка перебувала у статусі Узуфруктуарія на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Станом на сьогодні, єдиним власником арештованого автомобіля на підставі свідоцтва про його реєстрацію є громадянин Республіки Молдова ОСОБА_18 . На даний час відпала необхідність в арешті вказаного автомобіля та зняття арешту жодним чином не вплине на дане кримінального провадження, оскільки відносно вказаного транспортного засобу - жодних процесуальних, слідчих дій і належної процесуальної фіксації виявленої доказової інформації, окрім проведеного обшуку, з вказаним проведено не було. Вказаний автомобіль не може бути і предметом конфіскації так-як належить на праві власності особі яка не є обвинуваченою в рамках даного кримінального провадження. ОСОБА_18 не є обвинуваченим. Автомобілем він користується особисто та використовує його для робочих потреб, надаючи його у користування найнятим для виконання трудових обов?язків особам.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити в клопотанні представника заявника, оскільки постановою від 16.10.2025 року вказаний автомобіль визнано речовим доказом. В подальшому ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2025 року було накладено арешт.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання представника власника майна, вважає, що вказаний транспортний засіб підлягає скасуванню.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку захисника.

Дослідивши вказані клопотання та додані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до постанови від 16.10.2025 року про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, автомобіль «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному проваджені.

Таким чином, вказане майно має статус не лише майна на яке накладено арешт, а й визнано речовим доказом у справі.

Норми ст. 374, 100 КПК України регламентують, що питання речових доказів може вирішуватись вироком суду або судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження.

Враховуючи вказане, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника заявника про скасування арешту майна через його передчасність.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2026 року ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 05.04.2026 року.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність у провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що підтверджується суттю обвинувачення, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання за вказане кримінальне правопорушення, ОСОБА_9 перебуваючи на волі може ухилятись від суду з метою уникнення відповідальності. Разом з тим, сама лише тяжкість обвинувачення не є вирішальною для суду, проте оцінюється в сукупності з іншими даними провадження, в тому числі і даними щодо особи обвинуваченого.

Згідно обвинувачення, ОСОБА_9 вчинив вказане кримінальне правопорушення з корисливою метою, з нападом та застуваннями погроз відносно потерпілих, що на переконання суду свідчить про наявність щодо ОСОБА_4 ризику можливості вчинити інше кримінальне правопорушення через підвищену суспільну небезпеку.

ОСОБА_9 є громадянином іноземної держави, а саме Республіки Молдова, постійного місця проживання на території м.Вінниці не має, що підсилює ризик переховування обвинуваченого від суду.

В судовому засіданні сторона захисту зазначила, що у обвинуваченого є постійне місце проживання, однак оренда квартири у м. Вінниці не є безумовною підставою вважати, що у обвинуваченого є постійне місце проживання. Вказане переконує суд, що ОСОБА_9 не зможе виконувати процесуальний обов`язок явки до суду на першу вимогу, оскільки як громадянин іншої держави має можливість безперешкодно покинути територію України, а його виклик та доставлення до суду з іної держави є неможливим в умовах воєнного стану.

Крім цього, суд враховуючи стадію судового розгляду (підготовче судове засідання), бере до уваги те, що свідки та потерпілі у справі не допитані. ОСОБА_8 відомо місце їх перебування та номери їх мобільних телефонів, що стали доступні йому під час ознайомлення з матеріалами справи. Вказане створює ризик можливого впливу на них з боку обвинуваченого.

Щодо тверджень сторони захисту, про те, що обвинувачений потребує операційного втручання, суд зазначає наступне.

Законодавством України гарантоване надання особам, які утримуються під вартою медичної допомоги в тому числі спеціалізованої та високоспеціалізованої. Вказане свідчить, що у випадку наявності в особи проблем із здоров`ям медичний працівник установи де утримується обвинувачений, зобов`язаний надати необхідну медичну допомогу або направити особу для надання спеціалізованої чи високоспеціалізованої допомоги.

З поданих адвокатом ОСОБА_5 медичних довідок виданих лікарем ЗПСМ Вінницької міської медичної частини №1 від 02.01.2026 року та 10.03.2026 року вбачається, що ОСОБА_9 був неодноразово оглянутий лікарем медичної частини, останньому неодноразово призначалось лікування. На даний час загальний стан здоров`я ОСОБА_4 розцінюється як задовільний, отримує призначене лікування в амбулаторному порядку. Таким чином, медична допомога ОСОБА_8 надається. З поданих документів, судом не встановлено, що ОСОБА_9 хворіє на хворобу, що перешкоджає йому утримуватись під вартою.

Соціальний стан ОСОБА_4 не є достатнім привентивним механізмом, а саме факт наявності неповнолітньої дитини не вплинула на поведінку обвинуваченого та на висновки суду, оскільки неповнолітня дитина не стала перешкодою у обвинуваченні ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Суд наголошує, що запобіжний захід спрямований на запобігання протиправним діям обвинуваченого та забезпечення належного ходу кримінального процесу. Превентивний характер запобіжних заходів особливо виражений у їхніх цілях: забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та недопущення спроб вчинення дій, які вважаються ризиками у кримінальному провадженні відповідно до ст. 177 КПК України.

Соціальні зв`язки самі по собі не можуть гарантувати, що обвинувачений не буде намагатися втекти чи переховуватися. Навіть міцні зв`язки не здатні забезпечити належний контроль за поведінкою обвинуваченого. Друзі чи родичі не мають законного зобов`язання контролювати обвинуваченого чи звітувати перед судом про його дії. Вони можуть мати моральний вплив, але це не гарантує належної поведінки обвинуваченого.

Щодо визначення обвинуваченому розміру застави, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані обвинуваченого ОСОБА_4 , ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав визначати обвинуваченому розмір застави, оскільки вказаний запобіжний захід не буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Таким чином, фактичні обставини справи, особа ОСОБА_4 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, свідчать про відсутність ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, прокурором в ході розгляду доведено, що ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою ОСОБА_4 може запобігти зазначеним вище ризикам, а тому клопотання прокурора суд вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Зазначене свідчить, що дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 194, 314, 315, 316, 317, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, відомості про яке внесено 03 жовтня 2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000696, на 26.03.2026 року о 10 годині 00 хвилин в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області в залі судового засідання № 32.

Розгляд кримінального провадження призначити у відкритому судовому засіданні.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих, перекладача та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 19.03.2026 року до 17.05.2026 року, включно.

В задоволенні клопотання сторони захисту про допит свідків - відмовити, як у передчасному.

В задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_6 про скасування арешту на майно відмовити, як у передчасному.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала в частині запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

В решті ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: