Провадження № 1-кп/466/312/26
У Х В А Л А

26 лютого 2026року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання ОСОБА_6 про забезпечення безпеки особи, що бере участь у кримінальному проваджені про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1, ч.2 ст.125 КК України,-

встановив:

в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000692 від 10.12.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за кримінальне №0000693 від 10.12.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Ухвалою суду від 08.07.2025р. закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В матеріалах справи наявне клопотання потерпілого ОСОБА_6 про забезпечення безпеки особи, що бере участь у кримінальному провадженні. В обґрунтування вимог клопотання потерпілий зазначає, щоспівмешканець його колишньої дружини ОСОБА_4 , який є обвинуваченим у справі 466/12880/24, 17.07.2025 самовільно привів на судове засідання його неповнолітню доньку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому ОСОБА_4 чинить психологічний тиск близьким членам сім`ї потерпілого, використовуючи дитину як інструмент впливу на нього.

Вивчивши заяву та викладені у ній доводи, думку прокурора, захисника, потерпілого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно доп.4ч.1ст.56КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право заявляти відводи та клопотання.

Питання застосування заходів безпеки до учасника кримінального процесу вирішується відповідно до вимог Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві".

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Згідно зп.«б»,п.«є» ст.2Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь укримінальному судочинстві» право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статях 1 і 7, за наявності відповідних підстав мають: потерпілий та його представник у кримінальному провадженні; члени сімей та близькі родичі осіб, перелічених упунктах "а" - "е"цієї статті, якщо шляхом погроз або інших протиправних дій щодо них робляться спроби вплинути на учасників кримінального судочинства.

За змістом ч.2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, дізнавачем, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені устатті 2цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню кримінальних правопорушень.

Статтею 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» визначено, що підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених устатті 2цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.

Приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича; б) звернення керівника відповідного державного органу; в) отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб; г) отримання прохання Міжнародного кримінального суду про вжиття заходів забезпечення безпеки.

Частиною 2 статті 22 Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві" орган, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки. На своє рішення вони приймають мотивовану постанову чи ухвалу і передають її для виконання органу, на який покладено здійснення заходів безпеки. Ця постанова чи ухвала є обов`язковою для виконання вказаними органами.

У разі наявності в заяві (повідомленні) про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2цього Закону, відомостей про кримінальне правопорушення слідчий, дізнавач, прокурор у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, починає досудове розслідування, а орган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий суддя, суд направляє заяву (повідомлення) відповідному органу досудового розслідування для початку досудового розслідування.

Про прийняте рішення терміново в письмовій формі повідомляється заявник.

Судом встановлено, що приводом для розгляду питання про вжиття заходів забезпечення безпеки у вказаному кримінальному провадженні є клопотання (заява) потерпілого ОСОБА_6 .

Разом із тим, ознайомившись зі змістом клопотання про застосування щодо членів його сім`ї заходів безпеки суд дійшов висновку, що із зазначених у клопотанні відомостей неможливо дійти чіткого переконання у тому, що на даний час наявна реальна загроза життю та здоров`ю членам родини потеріплого, а саме: малолітній доньці - ОСОБА_8 .

Суть заяви забезпечення безпеки стосовно малолітньої дитини зводиться до прохання видати тимчасовий заборонний припис щодо ОСОБА_4 на час судового розгляду справи, яким заборонити обвинуваченому контактувати з донькою ОСОБА_8 у будь-який спосіб (усно, телефоном, повідомленнями, через третіх осіб), а також перебувати чи проживати за місцем перебування, реєстрації чи фактичного проживання малолітньої доньки.

До того ж потерпілим не надано доказів звернення до правоохоронних органів з приводу погроз його сім`ї з боку сторони обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, також не надано доказів звернення до правоохоронних органів за приводу застосуванням психологічного впливу та тиску на доньку потеріплого.

Окрім того, у своїй заяві потерпілий не посилається на конкретні обставини, які б свідчили про наявність існуючої реальної загрози та були підставою для вжиття заходів безпеки, а також не додано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження таких обставин. У даному випадку побоювання потерпілого за життя, здоров`я та безпеку своєї родини, не ґрунтуються на конкретних фактах, не дають підстав вважати що характер загрози є достатнім для застосування заходів безпеки.

За таких обставин, у задоволенні клопотання потерпілого слід відмовити.

Керуючись ст.ст.56,350,370-372,376,395, суд-

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_6 про забезпечення безпеки особи, що бере участь у кримінальному проваджені про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1, ч.2 ст.125 КК України, - відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 02.03.2026р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1