ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/114/26 Справа № 699/254/26 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

17 березня 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26.02.2026, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,

уродженки с. Кіровка Маловисківського району Кіровоградської області, тимчасово не

працюючої, з базовою середньою освітою, вдови , на утриманні має двох малолітніх

дітей, інвалідом, депутатом, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не

являється, зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше

не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 121 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 24.02.2026 до 24.04.2026 включно з визначенням розміру застави,

в с т а н о в и в :

зазначеною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання заступника начальника відділення поліції начальника СВ відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_10 , та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 24.02.2026 до 24.04.2026 включно з визначенням розміру застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 66 560,00 грн.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з обґрунтованості повідомленої підозри, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, даних про особу підозрюваної.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною захисник підозрюваної подав апеляційну скаргу, якою просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову про застосування до підозрюваної іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що слідчим суддею не враховано, що після відкриття кримінального провадження допити свідків здійснювалися неуповноваженими на те особами, обстановку події, особу потерпілого та його поведінку, який вдерся до помешкання підозрюваної у стані алкогольного сп`яніння де почав до неї чіплятися внаслідок чого підозрювана, захищаючись нанесла один удар ножем в область живота.

Крім того, на думку захисника, слідчим суддею не враховано відсутність висновку судово-медичної експертизи щодо характеру та тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого, що впиває на правильність правової кваліфікації дій підозрюваної та обґрунтованість повідомленої підозри, яка викликає обґрунтовані сумніви.

Також поза увагою слідчого судді залишилася поведінка підозрюваної, а саме невідкладне надання медичної допомоги потерпілому та організація його доправлення до медичного закладу. При цьому, органом досудового розслідування не було допитано потерпілого, який на момент розгляду клопотання був при свідомості та переведений з реанімаційного відділення до хірургічного.

Захисник наголошує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України наведені абстрактно та слідчим суддею не обґрунтовані.

Крім того, слідчим суддею не взято до уваги дані про особу підозрюваної, її майновий та сімейний стан, стан здоров`я потерпілої. Так, підозрювана з дитинства стала сиротою, виховувалася покійною бабусею, вдова (втратила чоловіка на війні), має двох малолітніх дітей 2014 та 2017 років народження, нікого з близьких та родичів ОСОБА_7 не має. Наразі діти залишилися самі без догляду дорослих, проживають в будинку з пічним опаленням. Відтак, тримання під вартою підозрюваної є не лише небезпечним для здоров`я дітей, а й для їхнього життя.

13.03.2026 захисник підозрюваної направив доповнення до апеляційної скарги, яким просив долучити до матеріалів справи письмове пояснення потерпілого ОСОБА_1 та здійснити його допит у режимі відеоконференції із приміщення Городищенського районного суду Черкаської області.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваної, які просили задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст. 178 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів у провадженні СВ ВП №1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0000063 від 24.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

24.02.2026 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 25.02.2026 останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000063 від 24.02.2026, відповідно до якого 24.02.2026 до відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшло повідомлення від фельдшера ШМД про те, що військовий (СЗЧ) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був доставлений до КНП «Городищенська МО» з ножовим проникаючим пораненням. Потерпілий перебуває в реанімаційному відділенні; рапортом помічника чергового відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 24.02.2026 про те, що 24.02.2026 о 11:24 год надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 24.02.2026 об 11:24 год за адресою: вул. Єдності, буд. 22, м. Городище старша медична сестра повідомила, що доставлено БШМД о 10:20 год 24.02.2026 військового (СЗЧ) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ножовим пораненням. Потерпілий перебуває в операційній; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.02.2026, відповідно до якого 24.02.2026 о 18:24 год затримано ОСОБА_7 ; заявою ОСОБА_7 від 24.02.2026, відповідно до якої вона дала добровільну згоду працівникам поліції оглянути домоволодіння, в якому проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом огляду місця події від 24.02.2026, проведеного в період часу з 15 год. 46 хв. по 17 год. 09 хв., на підставі заяви ОСОБА_7 , а саме в будинку АДРЕСА_1 та в ході якого було вилучені речі, які мають значення для досудового розслідування, а саме: 4 прозорі склянки (чарки), які поміщено до паперового конверту НПУ СУ, ніж з полімерною рукояткою, який знаходиться в картонній коробці, який поміщено до паперового конверту НПУ СУ, виріз килима з плямами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту НПУ СУ; ніж з пластиковою рукояткою біло-червоного кольору, який знаходиться в картонній коробці, який поміщено до паперового конверту НПУ СУ; сокира, яка поміщена до паперового конверту НПУ СУ; ніж з дерев`яною рукояткою, який поміщено до паперового конверту НПУ СУ; паперовий згорток з подрібленою речовиною рослинного походження, який поміщено до сейф-пакету РSР 1251553; фрагмент пляшки чорного кольору, який поміщено до сейф-пакету RIС2251507; витягом з медичної карти стаціонарного хворого №892, відповідно до якого 24.02.2026 о 10:20 год до КНП «Городищенська МО» госпіталізований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ножовим пораненням; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_1 від 25.02.2026; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 25.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 25.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 25.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 25.02.2026; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 25.02.2026.

За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя зазначив про обґрунтованість повідомленої підозри, доведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, даних про особу підозрюваної.

Розглядаючи дане клопотання, слід також врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

У рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» (рішення від 25.04.2000, заява № 31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Також у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину за ч. 1 ст. 121 КК України, покарання за який у разі доведеності вини, передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Посилання сторони захисту на відсутність підстав стверджувати про наявність обґрунтованої підозри, її невірну кваліфікацію не може бути предметом вирішення клопотання щодо застосування запобіжних заходів, адже досудове розслідування триває, оцінка кваліфікації кримінальних правопорушень не встановлюється на даному етапі провадження та має перевірятися під час розгляду справи по суті. Питання обґрунтованості повідомленої підозри може бути оскаржено окремо, в порядку ст. 303 КПК України. При цьому, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

До питання обґрунтованості підозри має застосовуватися стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Необхідно оцінювати обґрунтованість усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому цей стандарт доказування є досить низьким необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На теперішній час досудове розслідування триває, підстав стверджувати про невідповідність змісту підозри обставинам інкримінованого правопорушення не має, обставини кримінального правопорушення мають встановлюватись та конкретизуватись в подальшому, а наявні докази оцінюватись у сукупності з іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування як стороною обвинувачення, так і підозрюваним, так і стороною захисту.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи сторони захисту про сумнівність повідомленої підозри у даному провадженні слід визнати непереконливими.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи захисника щодо характеру та тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого через відсутність судово-медичної експертизи, оскільки в даному випадку ці обставини не мають значення для справи та кваліфікації злочину, який інкримінується підозрюваній, оскільки кваліфікація правопорушення відбувається за спрямованістю умислу підозрюваної особи (у даному випадку умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння), а не по наслідкам, які відбулися в результаті реалізації злочинних дій.

На противагу доводам апеляційної скарги захисника підозрюваної щодо абстрактності та необґрунтованості ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, апеляційний суд зауважує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна, а забезпечувальна функція, тобто до підозрюваного може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігав ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і встановленим в судовому засіданні. Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, а слідчим суддею достатньо обґрунтовано наявність таких в оскаржуваній ухвалі, при цьому доводи апеляційної скарги їх не нівелюють та не покривають, оскільки не надають впевненості та гарантій у належній процесуальній поведінці підозрюваної, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 .

Апеляційний суд враховує дані про особу підозрюваної, яка раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні двох малолітніх дітей, постійне місце проживання, посередньо характеризується за місцем проживання, однак всі ці обставини на користь підозрюваної, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, його тяжкості, необхідності запобігання наведеним та встановленим ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, не нівелюють потреби даного кримінального провадження у забезпеченні встановлених ризиків та виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи підозрюваної.

Крім того, судом застосовано альтернативний запобіжний захід триманню під вартою у вигляді застави розмір якої у цій справі відповідає межам, визначеним п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України та не є найвищою межею.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою, з огляду на наявність повідомленої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, з огляду на приписи п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, доведеність стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які на час розгляду питання про обрання запобіжного заходу обґрунтовано існують і в сукупності з даними про особу підозрюваної, підтверджують на даному етапі кримінального провадження потребу в триманні ОСОБА_7 під вартою, а даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчому судді та апеляційному суду не надано.

При цьому необхідно враховувати той факт, що підозрювана наразі обвинувачується у вчиненні іншого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, справа на даний час перебуває на розгляді в суді першої інтанції.

Під час судового розгляду, слідчим суддею були заслухані пояснення прокурора, підозрюваної та її захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, які були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття відповідного судового рішення.

Доводи, викладені захисником в апеляційній скарзі, були предметом вивчення слідчого судді та їм дана належна процесуальна оцінка, з якою погоджується і апеляційний суд, тому такі доводи адвоката свідчать про незгоду з прийнятим рішенням, а інших, які слугували б безумовною підставою для скасування постановленої ухвали слідчого судді, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваної ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 199, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26.02.2026 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб з 24.02.2026 до 24.04.2026 включно, із визначенням застави, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді