Справа № 463/1112/26
Провадження № 1-кс/463/2690/26
У Х В А Л А

про накладення арешту

16 березня 2026 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 погодженого прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000026 від 03.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

в с т а н о в и в :

слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 за погодженням прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000026 від 03.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Подане клопотання мотивує тим, що у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові перебуває кримінальне провадження за № 0000026 від 03.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що на території Львівської області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та інші на даний час невстановлені особи, впродовж грудня 2025 року організували незаконне переправлення військовозобов`язаних осіб чоловічої статі через пункт пропуску «Нижанковичі-Мальховичі» Державного кордону України шляхом підміни паспортів громадянина України для виїзду за кордон на осіб похилого віку (які мають законні підстави для даного виїзду) в період дії на території України правового режиму «Воєнний стан».

Вказує, що 09.03.2026 року на підставі ухвал слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04.03.2026 року, проведені санкціоновані обшуки у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також у транспортному засобі марки «SKODA KODIAQ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ході яких було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Apple iPhone» жовтого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 та ІМЕІ2: НОМЕР_3 із сім-карткою НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 ; автомобіль марки «SKODA KODIAQ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

На даний час органом досудового розслідування вказані вище мобільний телефон та автомобіль визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, є засобами вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, з метою збереження речових доказів та забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, просить клопотання задовольнити.

Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених вище, просить таке задовольнити та накласти арешт на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Власники майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні відносно клопотання заперечили. Зазначили, що правові підстави для арешту вказаного майна відсутні, оскільки таке майно не пов`язане з предметом досудового розслідування, не використовувалось у протиправній діяльності, не містить на собі жодних слідів злочину. Вилучене майно належить третім особам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які не перебувають у жодному процесуальному статусі, не мають жодного відношення до даного кримінального правопорушення та їх майно не може бути визнано речовим доказом. Накладення арешту на мобільний телефон призведе до істотного та непропорційного втручання у право власності третьої особи, адже вилучений мобільний телефон використовується ОСОБА_4 у повсякденному житті, в тому числі під час виконання трудових обов`язків. В свою чергу, вилучений автомобіль у разі можливого призначення покарання підозрюваній особі у виді конфіскації майна не підлягає конфіскації, а утримання його під арештом призводить до порушення прав власника на мирне володіння та користування своїм майном. На підставі викладеного, просять відмовити у задоволенні клопотання.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, власників майна, представника власника майна, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що органом досудового розслідування внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 03.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Ухвалами слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04.03.2026 року, надано дозвіл на проведення обшуку у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також у транспортному засобі марки «SKODA KODIAQ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення. Обшуки проведено 09.03.2026 року.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

Згідно з вимогами ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчий просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 09.03.2026 року під час проведення обшуку у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також у транспортному засобі марки «SKODA KODIAQ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 від 10.03.2026 року, вилучені в ході проведення обшуку мобільний телефон та автомобіль визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки такі містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються та мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у вказаному кримінальному провадженні.

Речовими доказами, відповідно до ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, яке відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України та подане у строки встановлені абз.2 ч.5 ст.171 КПК України, враховуючи наведене вище, а також те, що твердження власників майна та представника про відсутність значимості для органу досудового розслідування майна, вилученого у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на даний час не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання, оскільки не доведені достатніми належними та допустимими доказами, які б не піддавались сумніву, а тому, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання необхідно задовольнити частково, накласти арешт на майно, яке 09.03.2026 року було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Apple iPhone» жовтого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 із сім-карткою НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 .

Що стосується накладення арешту на автомобіль марки «SKODA KODIAQ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідчий суддя зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів клопотання, автомобіль марки «SKODA KODIAQ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 .

Слідчим суддею встановлено, що підставою користування особами можливо причетними до вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (родичами) вищевказаним транспортним засобом, є усний дозвіл його власника ОСОБА_5 щодо використання такого у повсякденних потребах, що також підтверджується поясненнями власника майна наданих у судовому засіданні.

З врахуванням зазначених вище обставин, враховуючи те, що ОСОБА_5 є власником вилученого транспортного засобу, при цьому, не перебуває у жодному процесуальному статусі у даному кримінальному провадженні, проте, у зв`язку із необхідністю проведення відповідних слідчих та процесуальних дій, слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту на транспортний засіб марки «SKODA KODIAQ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , лише в частині заборони розпорядження (відчуження) даним майном, у задоволенні решти вимог клопотання необхідно відмовити.

На переконання слідчого судді не накладення арешту на транспортний засіб марки «SKODA KODIAQ» реєстраційний номер НОМЕР_1 в частині користування та володіння, не вплине на забезпечення завдань кримінального провадження, з огляду на те, що заборона відчуження та розпорядження зберігається.

Керуючись вимогами статей 170-173, 309, 395 КПК України КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 погодженого прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000026 від 03.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 09.03.2026 року в ході проведення обшуку у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Apple iPhone» жовтого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 із сім-карткою НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 , шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права користування, розпорядження та відчуження.

Накласти арешт на майно, яке 09.03.2026 року було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку у транспортному засобі марки «SKODA KODIAQ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: автомобіль марки «SKODA KODIAQ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1