Провадження №: 1-кп/752/973/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0002781 від 03.04.2019 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Рівненської області, освіта вища, працює слюсарем у ФОП ОСОБА_4 , неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 03.04.2019 року об 22 год. 50 хв., під час відпрацювання Голосіївського району міста Києва працівники роти реагування Голосіївського РВ УПО за адресою: м. Київ, вул. Сєченова, 9-А, увагу працівників поліції привернув невідомий чоловік, який почав помітно нервувати, поліцейськими було прийнято рішення перевірити невідому особу. Невідомим виявився - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час проведення поверхневого обшуку відповідно до вимог ст. 208 КПК України, у лівій нагрудній кишені куртки, у яку одягнутий ОСОБА_3 виявлено: 21 напівпрозорі пластикові колби у середині із порошкоподібною речовиною світлого кольору, 11 прозорих пластикових колб із жовтими наліпками у середині порошкоподібною речовиною світлого кольору, 5 поліетиленових пакетиків із пазовим замком у середині із фрагментами кольорового паперу, також у лівій нижній кишені куртки, у яку одягнутий останній виявлено, 6 прозорих пластикових колб із жовтими наліпками у середині порошкоподібною речовиною світлого кольору.

Під час проведення обшуку, 04.04.2019 року об 01 год. 01 хв., за адресою: м. Київ, вул. Сєченова, 9-А, в порядку ст. 208 КПК України, був затриманий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при особистому огляді було виявлено та вилучено із лівої нагрудної кишені куртки, 21 напівпрозорі пластикові колби у середині із порошкоподібною речовиною світлого кольору, 11 прозорих пластикових колб із жовтими наліпками у середині порошкоподібною речовиною світлого кольору, 5 поліетиленових пакетиків із пазовим замком у середині із фрагментами кольорового паперу, також у лівій нижній кишені куртки, в яку останній був одягнений, 6 прозорих пластикових колб із жовтими наліпками у середині з порошкоподібною речовиною світлого кольору.

Згідно висновку експерта № 11-2/1913 від 05.04.2019 року, наданій на дослідження речовини, містять у своєму складі небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он).

Загальна маса PVP в речовинах становить 1,196г.

Згідно висновку експерта № 11-2/1927 від 14.05.2019 року, наданій на дослідження речовини, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

Загальна маса PVP в речовинах становить 4,965 г.

Згідно висновку експерта № 11-2/1928 від 22.04.2019 року, наданій на дослідження речовини, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-он).

Загальна маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в речовинах становить 2,239 г.

PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів»(зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 712 від 26.12.2014 року) «Список №2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці 2», є психотропною речовиною, обіг якого заборонено.

Відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», до 0,15 г PVP вважається невеликім розміром, від 1,5 г до 15,0 г - великим розміром, а від 15,0 г і більше - особливо великим розміром.

Враховуючи практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 4 п.4. Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, тай інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування, поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини - PVP, з метою збуту, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Дане обвинувачення являє собою зміненим обвинуваченням в судовому засіданні 25.10.2024. Вимоги ч. 4 ст. 338 КПК України судом були виконані в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України не визнав та суду показав, що він 03.04.2019 йшов від сестри додому, тоді як з машини з автоматами вистрибнули поліцейські та одягнули на нього кайданки. Стверджує, що йому підкинули наркотичні речовини. З адвокатом вперше спілкувався тільки у відділенні поліції. Також повідомляє, що опирався та кричав, говорив, що не знає що це за речовини. Не пам`ятає чи ставив десь свої підписи.

В судовому засіданні також безпосередньо допитані наступні свідки.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 03.04.2019 що у день подій був старшим екіпажу поліції охорони, під час патрулювання біля гаражів по вул. Сєченова м. Києва, ввечері було виявлено ОСОБА_3 , який повідомив, що у нього є заборонені речі. ОСОБА_7 було складено рапорт та викликано слідчо-оперативну групу. Обвинувачений сам видав заборонені речі та сказав, що це наркотичні засоби. Понятих було двоє. Повідомив, що було проведено обшук затриманого. До приїзду слідчо-оперативної групи подія вже була внесена у ЄРДР. Чи був присутній адвокат не пам`ятає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 2019 році під час патрулювання біля гаражів по вул. Сєченова м. Києва було затримано ОСОБА_3 , який повідомив, що має заборонені речі, самостійно їх дістав і показав. Слідчо-оперативну групу групу викликав ОСОБА_7 . Коли приїхала слідчо-оперативна група, вони запросили понятих. Був присутній також спеціаліст та поняті, які розписувались на пакетах, також все фіксувалось на камеру. Зазначає, що обшук ОСОБА_8 не здійснював. Адвоката ОСОБА_3 не просив, тому і не викликали. Показав, що зі слів ОСОБА_3 наркотичні засоби взяв в інтернеті, закладок робив не багато, за які отримував гроші.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він був понятим 03.04.2019 по вул. Сєченова м. Києва. Бачив як вилучали речі в затриманого, щось розкладали на капоті автомобіля. Тиск не здійснювався на ОСОБА_3 , не пам`ятає чи ставив свої підписи, під час затримання не був присутній. Адвокат не був присутній під час того коли він був понятим. Більше повідомити нічого не може.

Оскільки понятий ОСОБА_9 не був допитаний на досудовому розслідуванні, прокурором здійснено відкриття матеріалів стороні обвинуваченому та захисту отриманих під час судового розгляду відповідно до ч. 11 ст. 290, КПК України, а саме пояснення понятого ОСОБА_9 , який був залучений до слідчої дії у виді затримання ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_10 суду пояснив, що він працює у Голосіївському УП ГУНП м. Києва у 2019 році був викликаний на місце події: вул. Сєченова, 9, м. Києва, де було вилучено речовину схожу на наркотичну. В той час працював техніком-криміналістом у Голосіївському УП ГУНП м. Києва. Повідомив, що без спеціаліста слідчо-оперативна група не може в`їжджати. Пам`ятає, що було багато вилучено пакетів і колб, він на місці події під фіксацію пакував і ставив підпис на пакетах. На запитання, чому немає у протоколі затримання його підпису, зазначив, що це була технічна помилка. На запитання чи мав право він ставити підпис як спеціаліст, відповів що не знає, але повідомив, що на той момент освіти спеціаліста ще не мав.

Оскільки спеціаліст ОСОБА_10 не був допитаний на досудовому розслідуванні, прокурором здійснено відкриття матеріалів стороні захисту отриманих під час судового розгляду відповідно до ч. 11 ст. 290, п. 4 ч. 4 ст. 71 КПК України, а саме пояснення спеціаліста ОСОБА_10 .

Щодо свідка ОСОБА_11 , прокурором надано рапорт від 26.07.2024 в якому зазначено, що свідок ОСОБА_11 загинув на війні (ЄРДР №0001639 від 19.10.2022 Харківським РУП).

Також у судовому засіданні судом безпосередньо досліджені письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування та надані стороною обвинувачення, а саме:

- рапорт, який містить данні про те, що молодший інспектор роти реагування Голосіївського РВ УПО в м. Києві ст. сержант поліції ОСОБА_7 , капрал поліції ОСОБА_11 , ст. сержант ОСОБА_12 повідомили начальника Голосіївського УП про те, що вони від 03.04.2019 о 22 год. 50 хв. по вул. Сєченова в м. Києві зупинили чоловіка та під час поверхневого огляду останнього з лівої кишені куртки було виявлено п`ять колб прозорих із білим порошком із специфічним запахом, з лівої верхньої кишені куртки - поліетиленовий пакети в якому знаходилися 32 прозорі колби із білою речовиною специфічного запаху. Особа назнавалася ОСОБА_3 . Після чого була викликана слідчо-оперативна група Зазначений рапорт 04.04.2019 був зареєстрований в ЖЄОЗП за №20386 про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (т. 1 а.с 58);

- протокол від 04.04.2019 відповідно до якого слідчий ОСОБА_13 04.04.2019 о 01 год. 01 хв. по вул. Сєченова, 9А у м. Києві затримав особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України. Фактичне затримання, як зазначено у протоколі відбулося 03.04.2019 о 22 год. 50 хв. Під час обшуку з лівого нагрудного карману куртки ОСОБА_3 було виявлено 11 пластикових ємностей із порошкоподібною речовиною білого кольору з наявною на ємності смужки жовтого кольору, 21 пластикові ємності зеленого кольору у середині із порошкоподібною речовиною білого кольору, 5 поліетиленових пакетів із кольоровим аркушами паперу у середині, з лівої кишені куртки - 6 пластикових ємностей з порошкоподібною речовиною, правої кишені куртки - мобільний телефон «Lenovo», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 . Все зазначене вилучено у окремі прозорі поліетиленові пакети, які прошиті та опечатані биркою. Згідно протоколу під час проведення слідчої дії були присутні поняті ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , які підписали протокол. Від підпису протоколу затриманий ОСОБА_3 відмовився (т. 1 а.с. 59-62);

- відеозапис з флеш накопичувача «Micro SD» на якому зафіксовано складання протоколу затримання ОСОБА_3 , та вилучення ємностей в кількості, яка зазначена у протоколі затримання від 04.04.2019 з кишень куртки ОСОБА_3 ;

- клопотання слідчого про призначення експертиз речовин, які знаходилися у: 11 прозорих пластикових колбах із жовтими наліпками у середині із порошкоподібною речовиною світлого кольору; 6 прозорих пластикових колб із жовтими наліпками у середині із порошкоподібною речовиною світлого кольору; 21 напівпрозорих пластикових колбах з середині із порошкоподібною речовиною світлого кольору; 5 поліетиленових пакетах із пазовим замком у середині із фрагментами кольорового паперу. (а.с. 66-73). Данні клопотання ухвалами слідчого судді Голосіївського районного суду від 04.04.2019 були задоволені та призначені відповідні експертизи (а.с.74-88). Згідно супровідних листів 04.04.2019 ухвали та речові докази були направлені до експертної установи (а.с.61-64);

- постанова, якою визначено флеш накопичував «Micro CD», на якому зафіксована процедура затримання ОСОБА_3 речовим доказом. (а.с. 63-61);

- постанову від 05.04.2019, якою мобільний телефон «Lenovo», вилучений у ОСОБА_3 визнаний речовим доказом (а.с. 90-91). Згідно протоколу від 29.05.2019 телефон оглянутий. У протоколі огляду зазначено про те, що телефон не містить інформації, яка стосується кримінального правопорушення (а.с. 127-128);

- висновок експерта № 11-2/1913 від 05.04.2019 згідно якого, кристалоподібна речовина білого кольору, яка містилася у наданих на дослідження 6 прозорих ємностях з полімерного матеріалу, містила у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он). Загальна маса PVP в речовинах становить - 1,196г (а.с. 94-97). Постановою слідчого від 06.04.2019 за наслідками проведеної експертизи порошкоподібна речовина, що міститься у спецпакеті експертної служби №003421 (а.с. 98), визнана речовим доказом та поміщена до камери збереження речових доказів квитанція ФП-011669 від 28.05.2019 (а.с. 99);

- висновок експерта № 11-2/1927 від 14.05.2019 згідно якого, волога порошкоподібна речовина світло-рожевого кольору, яка містилася у наданих на дослідження 9 ємностях з полімерного матеріалу зеленого кольору, містила особливо небезпечну психотропну речовину, обік якої обмежено, - амфетамін, масою 1,537г. Порошкоподібна речовина білого кольору, яка містилася у 12 ємностях з полімерного матеріалу зеленого кольору до якої «ізолентою» зеленого кольору прикріплений металеві предмети, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Загальна маса PVP в речовинах становить - 4,965г (а.с. 102-106). Постановою слідчого ОСОБА_15 від 15.05.2019 за наслідками проведеної експертизи речовим доказом визнана порошкоподібна речовина, що міститься у спец пакеті експертної служби №0023126 (а.с. 107). Згідно даних квитанції ФП-011671 від 28.05.2019 до камери збереження речових доказів згідно поміщено спецпакет експертної служби з PVP, масою - 4,965г. (а.с. 108);

- висновок експерта №11-2/1928 від 22.04.2019 згідно якого, кристалічна речовина білого кольору, яка містилася у наданих на дослідження 11 пробірках з полімерного матеріалу до кожної з яких прикріплена клейка стрічка жовтого кольору, містила особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он). Загальна маса PVP в речовинах становить - 2,239г (а.с. 111-116). Постановою слідчого ОСОБА_15 від 23.04.2019 речовим доказом за наслідками проведеної експертизи визнана порошкоподібна речовина, яка міститься у спецпакеті експертної служби №3906670 (а.с. 116). Згідно квитанції ФП-011670 від 28.05.2019 спецпакет експертної служби, PVP маса 2,239 (а.с. 117);

- висновок експерта №11-2/1929 від 23.04.2019 згідно якого, надані на дослідження фрагменти перфорованого паперу з різнокольоровим друком, які містилися у 5 пакетах з полімерного матеріалу, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 2C-I-NBOMe загальною масою 0,014г. (а.с. 120-123). Постановою слідчого ОСОБА_15 від 24.04.2019 речовим доказом за наслідками проведеної експертизи визнана порошкоподібна речовина, що міститься у спец пакеті. Згідно квитанції ФП-011672 від 28.05.2019 до камери збереження речових доказів поміщено спецпакет із 2C-I-NBOMe, загальною масою 0,014. (а.с.125);

- протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування підозрюваному від 29.05.2019 згідно якого, ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України надано доступ до матеріалів досудового розслідування №0002781 том 1 на 157 аркушах.

Крім того, прокурором було долучено під час судового провадження та досліджено судом:

- ілюстровану таблицю до протоколу огляду місця події від 03.04.2019 за адресою: м. Київ, вул. Сеченова, 9, на якій зображені прозорі поліетиленові пакети, пластикові колби зеленого кольору, пластикові колби з порошкоподібною речовиною в середині, пластикові колби біло- жовтого кольору, пластикові колби з порошкоподібною речовиною в середині, пластикові колби біло-жовтого кольору, мобільний телефон за підписом техніка-криміналіста ст. сержанта поліції ОСОБА_10 .

Захисником ОСОБА_6 було долучено під час судового провадження та досліджено судом на предмет повноважень слідчого ОСОБА_16 :

-копію протоколу допиту свідка ОСОБА_7 складеного на досудовому слідстві ст. слідчим Голосіївського УП ГУНП в м. Києві майором ОСОБА_16 .

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків

Відповідно до вимог ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження документи, які на думку сторони обвинувачення, є доказами, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

З матеріалів справи вбачається, що до ЄРДР внесені відомості про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні сторона захисту наполягала на тому, що змін підозри не було, тоді як обвинувальний акт складено за обвинуваченням у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Доказів на спростування позиції адвоката прокурором не надано, не долучено а ні витягу з ЄРДР зі змінами, ні постанови про зміну кваліфікації кримінального правопорушення чи зміну раніше повідомленої підозри, хоча в реєстрі матеріалів досудового розслідування долученого до обвинувального акта, зазначено про неодноразові зміни підозри.

Проте реєстр матеріалів досудового розслідування не є доказом в розумінні ст. 84 КПК України.

Щодо показів ОСОБА_3 , суд їх сприймає виключно як захисну позицію особи щодо якої пред`явлено обвинувачення.

Щодо показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , які були допитані в судовому засіданні, то суд визнає дані докази недопустимим, оскільки під час досудового розслідування протоколи допитів зазначених свідків були складені майором ОСОБА_16 , прізвище якого відсутнє у витягу з ЄРДР та обвинувальному акті, а отже повноважень здійснювати досудове розслідування не було. Доказів на спростування даного факту стороною обвинувачення не надано.

У випадку здійснення слідчим чи прокурором, які не визначені відповідно до вимог кримінального процесуального закону як такі, що проводитимуть досудове розслідування та здійснюватимуть процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадження, дій, передбачених статтями 36, 40 КПК України, то вони здійснюються неналежним суб`єктом.

Частина 11 ст. 290 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Відкриття прокурором матеріалів стороні захисту відповідно до ч. 11 ст. 290 КПК України у судовому засіданні не здійснювалось.

Рапорт сприймається судом як доказ, який містить у собі лише данні що доводять обставини фактичного затримання ОСОБА_3 (час і місце, затримання, підстави). Данні рапорту в частині визначеного кількісного та якісного складу речей, які були виявлені під час поверхневої перевірки ОСОБА_3 , не є належним доказом у кримінальному провадженні, щодо пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, оскільки сам рапорт не є самостійним доказом у кримінальному провадженні згідно з вимогами статті 84 КПК України. Тому суд відкидає доводи захисника про невідповідність вилучених речей у рапорті та протоколі затримання.

Згідно протоколу затримання від 04.04.2019 під час особистого обшуку ОСОБА_3 слідчий у присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_9 виявив з лівого нагрудного карману куртки ОСОБА_3 : 11 пластикових ємностей із порошкоподібною речовиною білого кольору з наявною на ємності смужки жовтого кольору, 21 пластикові ємності зеленого кольору у середині із порошкоподібною речовиною білого кольору, 5 поліетиленових пакетів із кольоровим аркушами паперу у середині, з лівої кишені куртки - 6 пластикових ємностей з порошкоподібною речовиною, правої кишені куртки - мобільний телефон «Lenovo», Іmei 1: НОМЕР_1 , Іmei 2: НОМЕР_2 . У протоколі також зазначено, що все виявлено було вилучено у окремі прозорі поліетиленові пакети, які прошиті та опечатані биркою.

Проте вказана процедура вилучення та огляду вилученого була проведена з порушенням вимог КПК України, Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції), затвердженою спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства ВСУ, ДПА України, СБУ, ВСУ, Державної судової адміністрації, від 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125 (далі - Інструкція»), Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 (далі - «Порядок»).

Відповідно до ч 2. ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так в порушення вказаних вимог щодо обов`язкового огляду вилучених речей та складання відповідного протоколу, за наслідками такого огляду вилучених предметів, протокол огляду не був складений. Такий порядок також передбачений Інструкцією. Факт вилучення речових доказів (у тому числі предметів і документів, вилучених з обігу) мав бути відображений у протоколі слідчої дії.

Згідно п. 6 вищезазначеної Інструкції для вилучення об`єктів, застосування яких потребує певних навиків, точної фіксації їх якісних характеристик, індивідуальних ознак та визначення вартості, залучаються відповідні спеціалісти. У протоколі перераховуються всі предмети, які вилучаються, та щодо кожного такого предмета повинні бути вказані точне найменування, кількість, міра, вага, серія і номер, інші відмінні індивідуалізуючи ознаки, а також місце, де відповідний об`єкт був виявлений.

Згідно з п. 3 вказаної Інструкції спосіб упаковки повинен забезпечувати неможливість підміни або зміни вмісту без порушення її цілісності та схоронність вилучених (отриманих) речових доказів від пошкодження, псування, погіршення або втрати властивостей, завдяки яким вони мають доказове значення. На упаковці проставляються підписи осіб, які брали участь у процесуальній дії, та зазначається інформація про вміст упаковки, найменування проведеної процесуальної дії, дата її проведення та номер кримінального провадження.

Інструкція, Порядок, а також ст. 237 КПК України передбачають обов`язковий огляд вилучених предметів та речей. Так вилучені об`єкти упаковуються, з доданням бирок посвідчених відповідними написами і підписами особи, у якої вилучено речі, понятих, слідчого, працівника органу дізнання, спеціаліста, які скріплюються печаткою відповідного органу, про що зазначається в протоколі.

Вищевказані вимоги були порушені. Так за наслідками дослідження фотознімків (зображення 1) бирок, які були здійснені експертом при відкритті пакувань, переданих слідчим до експертної установи, судом встановлено, що на всіх бирках містилися підписи понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , а також спеціаліста ОСОБА_10 (а.с. 95 зворот, 105 зворот, 114, 122 зворот). У протоколі затримання, під час затримання та обшуку ОСОБА_3 , спеціаліст ОСОБА_10 не зазначений. Окрім того, підписи слідчого ОСОБА_15 та затриманого ОСОБА_3 на всіх бирках також відсутні.

Щодо тверджень захисника про відсутність підпису спеціаліста ОСОБА_10 у протоколі затримання, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 5 ст. 208 КПК України протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Таким чином суд не вбачає суттєвих порушень за умови відсутності підпису спеціаліста.

Проте, вагомим є те, що під час допиту у судовому засіданні спеціаліста ОСОБА_10 з`ясовано, що на момент проведення слідчих дій у кримінальному провадженні він не мав вищої освіти та не мав кваліфікацію спеціаліста, а був техніком-криміналістом, що позбавляло його права ставити підпис як спеціаліста і у протоколі і на бирках пакувань речових доказів. Хоча з його тверджень під час затримання та обшуку ОСОБА_3 він був присутній.

Отже, бирки на пакуваннях, переданих слідчим до експертної установи, в порушення вимог зазначених вище, не були підписані слідчим, спеціалістом, особою у якої вилучались речі, а лише понятими.

Відповідно до статей 86, 101, 102 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Виходячи зі змісту наведених вище положень КПК і підзаконних нормативних актів, суд вважає, що виявлення та вилучення у ОСОБА_3 під час обшуку певних речей відбувалося з істотним порушенням норм КПК України. До таких висновків суд прийшов з урахування того, що фактично на момент обшуку ОСОБА_3 більш ніж 2 години був фактично затриманим; оскільки його підписи на бирках відсутні. Відповідний підпис слідчого також на бирках відсутній. Спеціаліст під час проведення затримання був присутнім, між тим не мав повноважень проставляти підписи на бирках, якими опечатувалися вилучені під час затримання речі.

Враховуючи вищевикладене, не зважаючи на те, що експертом порушень цілісності пакування не виявлено, суд констатує, що об`єктом експертного дослідження були саме ті речі, які виявлені та вилучені у ОСОБА_3 за наслідками затримання та обшуку не є беззаперечним фактом. Зазначені порушення суд визнає суттєвими, оскільки вони позбавляють суд прийти до висновку, що передані експерту на дослідження речі, зокрема їх вміст, якісний та кількісний склад, є саме тими, які були вилучені у ОСОБА_3 .

Отже, висновки експертиз суд також вважає недопустимими доказами, оскільки предметом дослідження експертиз була речовина, яка містилася у речах, вилучених у ОСОБА_3 , які були отримані з грубим порушенням кримінального процесуального законодавства, про що йдеться в рішенні ЄСПЛ у справі «Яременко проти України», по принципу плоди отруйного дерева.

Крім того, згідно дослідженого відео, яке міститься на флеш-носії, ОСОБА_3 роз`яснено його права та обов`язки, повідомлено матір затриманого, повідомлено про фіксацію процесуальної дії, зазначені прізвища понятих, з карманів куртки вилучені всі предмети вказані у протоколі, предмети, які вилучалися фотографувалися, проте не повідомлено прізвище спеціаліста, пакування вилучених речей у присутності ОСОБА_3 не відображено, та зазначено що захисника ОСОБА_3 буде надано до першого допиту.

Також, слід зауважити, що у вищевказаному протоколі про затримання зазначено прізвище захисника ОСОБА_17 та міститься його підпис, тоді як фактично під час затримання його не було.

Щодо дослідженої судом ілюстрованої таблиці до протоколу огляду місця події від 03.04.2019 за адресою: м. Київ, вул. Сеченова, 9, за підписом техніка-криміналіста ст. сержанта поліції ОСОБА_10 , суд також вважає недопустимими доказами, оскільки самого протоколу огляду місця події від 03.04.2019 стороною обвинувачення як доказ до матеріалів справи не долучено, тоді як ілюстрована таблиця є невід`ємною частиною протоколу огляду місця події.

Частиною 1 ст. 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Експертом також були досліджені фрагменти перфорованого паперу з різнокольоровим друком, які містилися у 5 пакетах з полімерного матеріалу, які висновком експерта № 11-2/1929 від 23.04.2019 визнані такими, що містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 2C-I-NBOMe загальною масою 0,014г. (а.с. 119-124). Між тим, дана речовина не інкримінується як та, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав з метою збуту, у зв`язку з чим суд дану експертизу відкидає, оскільки вона не має доказового значення для даного кримінального провадження.

За правилами ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Крім того, саме на них відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з положеннями ст. 86 та ст. 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Критеріями допустимості доказів є, зокрема, належні джерело, суб`єкт, процесуальна форма, фіксація та належні процедура й вид способу формування доказової основи. При цьому, в аспекті належного суб`єкта необхідно розглядати, у тому числі, й слідчого та прокурора.

В сукупності всі вище вказані порушення процесуального закону не дають змоги дійти висновку про допустимість доказів у даному кримінальному провадженні та беззаперечне доведення вини ОСОБА_3 .

Згідно із ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до статті 62 Конституції України, пунктів 18 та 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що положення підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 цієї статті.

Пункт 2 статті 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у справі «Тельфнер проти Австрії» від 20 березня 2001 року та «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 08 лютого 1996 року.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд, розглянувши кримінальне провадження, в межах висунутого обвинувачення з урахуванням положень ст. 337 КПК України, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення, в їх сукупності, дійшов до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.107 КК України, в якому він обвинувачується. Відтак, ОСОБА_3 у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України необхідно визнати невинуватим та виправдати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Згідно акту знищення від 20.10.2021 Голосіївського УП ГУНП у м. Києві речові докази згідно квитанцій ФП№ 011669, 011670, 011671, 011672 - психотропна речовина PVP масою 1,196 г., 2,239 г., 4,965 г, 2C-I-NBOMe масою 0,014 г - знищено шляхом спалення.

Питання про інші речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 100, 124, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України, та виправдати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України, а саме у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Речові докази:

- флеш накопичував «Micro CD», на якому зафіксовано затримання ОСОБА_3 , - зберігати в матеріалах справи протягом всього строку зберігання;

- мобільний телефон «Lenovo» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , що вилучено у ОСОБА_3 та який переданий до камери зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м Києві, - повернути належному володільцю.

Судові витрати на проведення експертиз: № 11-2/1913 від 05.04.2019 у розмірі 1144,00 грн, № 11-2/1927 від 14.05.2019 у розмірі 3454,22 грн, № 11-2/1928 від 22.04.2019 у розмірі 2512,16 грн, 11-2/1929 від 23.04.2019 у розмірі 1256,08 грн - покласти на державу.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1