Справа №201/1659/26
Провадження №1-кп/201/113/2026
УХВАЛА

17 лютого 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту ОСОБА_3 у межах кримінального провадження № 0001457 від 20.11.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соборного районного суду міста Дніпра знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001457 відносно ОСОБА_3 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2025 застосовано ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби, заборонивши останній залишати з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня місце свого проживання за вказаною адресою, окрім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги, та в разі виникнення надзвичайної ситуації, які б унеможливили безпечне для життя та здоров?я перебування у житлі, строком до 25 лютого 2026 року.

Також, на останню було покладено обов?язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

На адресу Соборного районного суду міста Дніпра від прокурора надійшло клопотання про продовження строку домашнього арешту в якому прокурор посилається на те, що обвинувачення обґрунтоване зібраними в ході досудового слідства доказами і наявні ризики уникнення суду та впливу на свідків, що є підставою для обрання запобіжного заходу.

В той же час прокурор вважає, що обрання домашнього арешту в період з 22:00 по 06:00 годин з покладенням ряду обов`язків дозволить уникнути ризиків, а тому саме про такий запобіжний захід просить суд.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в клопотанні.

Обвинувачена та її захисник у підготовчому судовому засіданні не заперечували, щодо задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ч.1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно положень ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження і підозра трансформувалась в обвинувачення, то обґрунтованість підозри не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування обвинуваченої від суду. Такий висновок обґрунтовується тим, що обвинувачена вчинила тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення настали виключно тяжкі наслідки у вигляді смерті людини.

З огляду на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та можливість усвідомлення обвинуваченою невідворотності покарання, суд доходить висновку, що з метою уникнення кримінальної відповідальності вона може вчинити дії, спрямовані на переховування від суду.

Також, не виключена наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з огляду на те, що ОСОБА_3 відомі анкетні данні та місце проживання потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, що свідчить про ризик незаконного впливу на останніх шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування, що у свою чергу зашкодить вирішенню завдань кримінального судочинства, та перешкоджатиме ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню.

Доходячи до висновку про наявність ризику, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що обвинувачений може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Таким чином судом встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно обвинуваченого може бути застосовано запобіжний захід.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд також враховує дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, заміжня, , має на утримання двох малолітніх дітей, має постійне місце реєстрації та проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв?язків у останньої, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, обставини злочину описані в обвинувальному акті, а тому суд вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час здатен нівелювати встановлений судом ризик.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк домашнього арешту обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в нічний час з 22-00 години до 06-00 години за адресою: АДРЕСА_3 , строком на два місяці, тобто до 17 квітня 2026 року.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:

- прибувати до суду за його вимогою;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку;

- не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу суду;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим;

- здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон та інших документів, які дають право на в`їзд чи виїзд з України у відповідних органів державної влади.

Дозволити ОСОБА_3 в нічний час з 22-00 годин до 06-00 годин покидати житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , в разі небезпеки для життя, а саме, у випадку повітряної тривоги чи іншої небезпеки, для збереження свого життя, за умови негайного повернення до місця домашнього арешту після завершення існування такої небезпеки.

Ухвалу направити для контролю прокурору Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 та на виконання до Відділу поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала окремому оскарженню на підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали буде проголошено 18 лютого 2026 року о 11-30 годин.

Суддя ОСОБА_1