Справа № 161/3759/25
Провадження № 1-кп/161/349/26
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у призначенні експертизи

03 березня 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 09 грудня 2024 року відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 09 грудня 2024 року відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 оголосив попередньо подане письмове клопотання про призначення судової семантико-текстуальної (лінгвістичної) експертизи.

Своє клопотання захисник мотивує тим, що у змісті обвинувального акта не зазначено, в яких саме діях ОСОБА_6 полягало вимагання неправомірної вигоди. Не зазначено чи погрожував він вчиненням або не вчиненням таких дій, які можуть завдати шкоди законним правам чи інтересам ОСОБА_7 , не зазначено чи створював ОСОБА_8 такі умови, за яких ОСОБА_7 вимушений був надати йому неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам для себе чи своїх законних інтересів. З пояснень ОСОБА_7 в судовому засіданні вбачається, що він був зацікавлений у незаконній, неправомірній поведінці службових осіб прикордонної служби та МСЕК, прагнув обійти закон, домогтися своїх незаконних інтересів, що у відповідності до постанови Верховного Суду від 04.10.2012 (провадження № 5-14кс12) виключає вимагання хабара. При цьому, обвинувачений не погрожував йому вчиненням або не вчиненням дій, які можуть завдати шкоди законним правам чи інтересам, та не створював умов, за яких ОСОБА_7 був би вимушений надати йому неправомірну вигоду.

Зважаючи на викладене, існує потреба звернутись до експерта з метою дослідження текстів документів.

При проведенні семантико-текстуальної (лінгвістичної) експертизи тексту до компетенції експертів входить встановлення значення тексту, де філологами досліджується те, що сказано. В рамках проведення семантико-текстуальної (лінгвістичної) експертизи експерти, зокрема, визначать, чи використані в текстах спеціальні мовні прийоми чи інші образотворчі образи, що вказують на вимогу однієї особи на адресу іншої.

Заслухавши думку захисника та обвинуваченого, які підтримали клопотання в повному обсязі та просили його задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання захисника, у наданих до суду письмових запереченнях вказав, що клопотання сторони захисту спрямоване фактично на отримання експертного висновку щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого та оцінки доказів, що є виключною компетенцією суду, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом (ст. 26 КПК України).

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів(ст. 84 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Ч. 1 ст. 101 КПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого, за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Ч. 2 ст. 242 КПК України передбачає випадки, коли проведення експертизи є обов`язковим. Так, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 244 КПК України сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо: 1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; 2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

Отже, із аналізу вищенаведених законодавчих норм вбачається, що призначення судом експертизи під час судового розгляду можливе, якщо:

- її проведення обумовлене необхідністю з`ясувати обставини і питання, що мають істотне значення для цього кримінального провадження;

- для з`ясування таких обставин і питань необхідні спеціальні знання;

- сторона обвинувачення відповідного експерта не залучала, або якщо залучила, то поставила неналежні чи неповні запитання, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт надасть або надав неповний чи неправильний висновок;

- сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин, на підтвердження чого надає відповідні документи;

- наявні умови, передбачені ч. 2 ст. 332 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 332 КПК України, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Відповідно до вимог ст.ст. 7, 8 Закону України "Про судову експертизу" та з метою забезпечення єдиного підходу при проведенні судових експертиз і підвищення якості проведення судових експертиз Міністерством юстиції України наказом №53/5 від 08 жовтня 1998 року, затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція).

В своєму клопотанні захисник просить експерта надати відповіді чи містять мовні ознаки погроз з боку ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_7 щодо вчинення або не вчиненням дій, які можуть завдати шкоди законним правам чи інтересам ОСОБА_7 , у текстах, та чи містяться мовні ознаки створення ОСОБА_3 таких умов, за яких ОСОБА_7 вимушений був пропонувати, обіцяти чи надати ОСОБА_3 , неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливих наслідків для себе чи своїх законних інтересів.

Згідно з пп. 2.1.2 Інструкції, про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, семантико-текстуальною експертизою вирішуються завдання із встановлення змісту понять, лексичного значення слів або словосполучень, використаних у наданих на дослідження текстах або усних повідомленнях (за їх текстовими відтвореннями), їх стилістичної забарвленості, смислового навантаження, характеру інформації, що міститься в них (чи може така інформація розглядатися як образлива, чи містить вона загрозу конкретній особі (особам) тощо), тобто вирішення питань мовленнєвого характеру, не пов`язаних із встановленням фактичних даних про автора.

Об`єктом семантико-текстуальної експертизи може бути як текст (промова), так і його (її) фрагменти, окремі висловлювання, слова, написи, текстові відтворення усного мовлення тощо. Якщо постає завдання здійснити семантико-текстуальну експертизу усномовленнєвого повідомлення (промови, висловлювання), то замовник цієї експертизи разом із цифровим (чи аналоговим) записом промови має надати дослівне текстове відтворення її змісту (стенограму), зроблене власними засобами.

Питання, поставлені перед експертом, вирішуються ним за допомогою спеціальних знань у галузі лінгвістики на основі загальних і окремих норм мови з використанням посібників, академічних наукових праць, словників, довідників та інших наукових джерел.

Експерт у галузі семантико-текстуальної експертизи, не виходячи за межі своїх спеціальних знань (базових та отриманих під час спеціальної підготовки), відповідає на питання про наявність чи відсутність висловлювань, які містять заклики до певних дій (вказується, яких саме дій), погрозу, пропозицію, обіцянку або надання, прийняття, спонукання до надання будь-якої вигоди (вказується, яких саме дій) тощо на основі спеціальних знань у галузі мовознавства. Висновок експерта за результатами таких досліджень не є правовою кваліфікацією, а є констатацією об`єктивного змісту тексту з позиції спеціальних знань у галузі семантико-текстуальних експертних досліджень.

Доводи сторони захисту вказують на те, що проведення семантико-текстуальної (лінгвістичної) експертизи необхідне для надання оцінки показанням свідка ОСОБА_7 з метою встановлення наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_3 складу злочину та його кваліфікуючих ознак.

Проте суд вважає, що для надання правової оцінки наданим стороною обвинувачення доказам не потрібно проводити семантико-текстуальну експертизу, оскільки суд може самостійно надати оцінку показанням ОСОБА_7 на предмет належності та допустимості доказу, на підставі сукупності досліджених усіх доказів, а не їх частини, і спеціальні знання експерта для цього не потрібні.

Для встановлення факту злочину в даному випадку є визначальним з`ясування питань: чи були дії на прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

При цьому, встановлення наявності чи відсутності у діях особи ознак вимагання неправомірної вигоди є питанням правової кваліфікації, що належить виключно до компетенції суду.

Оцінка змісту розмов, їх спрямованості, контексту, співвідношення з іншими доказами та встановлення, чи утворюють вони склад кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема, ч. 3 ст. 369-2 КК України, є функцією суду при постановленні вироку.

На переконання суду встановити ці обставини можливо без проведення експертного дослідження на підставі сукупності досліджених судом доказів, що також узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду.

Крім того, будь-яке клопотання сторони кримінального провадження, у тому числі, про проведення експертизи повинно бути належним чином обґрунтованим та мотивованим. Така позиція висловлена у рішеннях Верховного суду, зокрема, у постановах від 13.05.2021 № 552/5763/17 та № 738/329/17 від 28.01.2020.

Поставлені питання є не конкретизованими, захисником не зазначено конкретний текст чи фрагмент тексту, який має бути предметом дослідження та оцінка якого потребує спеціальних знань.

Суд також зауважує, що з врахуванням процесуальних норм, обов`язкового проведення експертизи з поставлених питань КПК України не передбачає.

З урахуванням таких обставин, суд не встановив підстав для проведення експертизи за ухвалою суду, а тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення семантико-текстуальної (лінгвістичної) експертизи у кримінальному провадженні належить відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 242, 372, 376 КПК, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення семантико-текстуальної (лінгвістичної) експертизи відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 03 березня 2026 року о 17 год 30 хв.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1