ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/8783/26

Провадження № 11-сс/820/347/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000136, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17 березня 2026 року, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2026 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2026 року задоволено клопотання заступника начальника ВРЗЗС СУ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, майора поліції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором та продовжено

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росохи, Старосамбірського району, Львівської області, українцю, громадянину України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , ФОП, адвокат який діє на підставі свідоцтва № 2903/10 від 28.07.2005, виданого Київською обласною КДКА, раніше не судимого,-

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.190 КК України, строк тримання під вартою, по 10 липня 2026 року включно.

У разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.03.2026 року в розмірі 63 700 350 грн., продовжити по 10.07.2026 року включно термін дії покладених на ОСОБА_7 цією ж ухвалою обов`язків:

- прибувати до прокурора, слідчого, слідчого судді та суду за першим викликом;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в доход держави.

Ухвала діє по 10 липня 2026 року.

Органом досудового розслідування встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, але не пізніше 27.01.2026 у директора ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» ОСОБА_11 спільно із технічним директором ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» ОСОБА_12 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах з метою протиправного збагачення під приводом продажу зерна кукурудзи урожаю 2025 року.

З метою реалізацією свого протиправного умислу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 усвідомлюючи, що на всій території України діє правовий режиму воєнного стану, введений згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ та в подальшому неодноразово продовжений, востаннє Указом Президента України від 12.01.2026 № 40/2026 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України № 4757-IX 14.01.2026, достовірно знаючи, що в розпорядженні ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» відсутнє зерно кукурудзи для продажу у великих об`ємах, оскільки наявні залишки зерна, які знаходяться на елеваторних складах ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» відповідно до догорів з іншими юридичними особами в повному об`ємі належали останнім, а також те, що ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» є структурним підрозділом ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» та має значні фінансові можливості, вирішили шляхом обману, під приводом продажу такого зерна, заволодіти грошовими коштами ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» в особливо великих розмірах, попередньо обумовили план злочинних дій, який полягав у тому, що ОСОБА_7 будучи в період часу 24.03.2022 по 14.05.2024 міністром аграрної політики та продовольства України, користуючись власним авторитетом та довірою серед осіб, які займаються реалізацією зернових культур зможе вплинути на посадових осіб ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» до структури якого входить ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» щодо укладення договорів про поставку зерна, а ОСОБА_11 та ОСОБА_12 будучи посадовими особами ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» підпишуть договори поставки та складського зберігання, акти про передачу зерна та квитанцію складського зберігання на підстави яких будуть проведені відповідні розрахунки та після надходження грошових коштів на рахунки ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» зможуть ними незаконно заволодіти.

Так, на виконання обумовленого раніше злочинного плану ОСОБА_7 , будучи знайомим із службовими особами ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» до структури якого входить ПВКФ "ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ", та розуміючи, що укладення угоди на суму 63700350 гривень залежить від волі керівництва ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» у невстановлений слідством день в січні 2026 року, звернувся до першого заступника директора ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» ОСОБА_13 , якому повідомив про можливість реалізації зерна кукурудзи урожаю 2025 року суб`єктам господарювання зі сфери управління ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» на вигідних умовах, запевнивши останнього у безпечності майбутньої угоди з ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО».

На вказану пропозицію ОСОБА_13 погодився та відрекомендував ОСОБА_7 заступнику директора з комерційних питань ТОВ «ЕПІЦЕНТР АГРО» ОСОБА_14 , який в свою чергу взявши до уваги рекомендації ОСОБА_13 , 27 та 28 січня 2026 року провів переговори із ОСОБА_7 , після чого надав вказівку підлеглим працівниками ТОВ «ЕПІЦЕНТР-АГРО» до структури якого входить ПВКФ "ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ" вступити в договірний процес щодо придбання зерна кукурудзу у ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО».

З метою реалізації спільного протиправного умислу ОСОБА_11 , будучи керівником ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО», за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , діючи умисно тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, надав вказівку підлеглим працівниками підготувати проєкт договору № 260128-FC-0002 від 28.01.2026, про поставку ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» кукурудзи 3-го класу в кількості 7 000 тон, вартістю 9 100,05 грн з ПДВ за тонну, на загальну суму 63 700 350 гривень, який в подальшому підписав своїм електронним цифровим підписом та належною йому електронною печаткою ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» в електронному вигляді, після чого даний договір був підписаний електронним цифровим підписом 30.01.2025 директором ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» ОСОБА_15 .

У подальшому, 28.01.2026, ОСОБА_11 продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_12 та ОСОБА_7 злочинного плану, з корисливих мотивів, з метою протиправного заволодіння грошовими коштами ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ», підписав та направив директору ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» ОСОБА_15 договір складського зберігання зерна № 24/2025 від 28.01.2026 з додатками № 1, № 2 та № 3, про зберігання зерна кукурудзи 3-го класу в кількості 7000 тон, який в свою чергу його підписав та поставив відтиск печатки.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» 29.01.2026 ОСОБА_11 , за попередньою змовою з технічним директором ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО», ОСОБА_12 , склали тристоронній акт № БП-ВАБП-007 від 29.01.2026 з представниками ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» про передачу зерна кукурудзи урожаю 2025 року в кількості 7000 тон на зберігання до ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО».

В свою чергу технічний директор ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» ОСОБА_12 , достовірно знаючи про відсутність зерна кукурудзи на території ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» склав та підписав складську квитанцію на зерно № 791 від 29.01.2026, про отримання товариством на зберігання зерна кукурудзи 3-го класу урожаю 2025 року в кількості 7000 тон, яку надав представникам ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ».

На виконання умов договору поставки № 260128-FC-0002 від 28.01.2026, та договору складського зберігання зерна № №24/2025 від 28.01.2026 з додатками № 1, № 2 та № 3 директор ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» ОСОБА_15 , будучи введеним в оману щодо наявності у ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» зерна кукурудзи в кількості 7000 тон, здійснив оплату, згідно з платіжними дорученнями № 272 від 02.02.2026, № 273 від 03.02.2026, № 345 від 20.02.2026 та № 347 від 23.02.2026, на загальну суму 63 700 350 гривень на рахунок відкритий ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» в АТ «Сенс Банк».

Після отримання коштів на рахунок ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» їх було скеровано на рахунки фізичних осіб та афілійованих підприємств.

Умисні протиправні дії ОСОБА_11 , спільно із ОСОБА_12 та ОСОБА_7 спричинили ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» майнову шкоду в особливо великих розмірах на загальну суму 63 700 350 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, на даний час не зменшилися та продовжують існувати. Органом досудового розслідування підозрюваному інкримінується вчинення особливо тяжкого майнового злочину у сфері агропромислового комплексу, пов`язаного із заволодінням грошовими коштами в особливо великих розмірах, що спричинило значні негативні наслідки як для суспільних інтересів, так і для економічної безпеки у відповідній сфері господарювання. Вказане кримінальне провадження набуло значного суспільного резонансу з огляду на розмір завданих збитків, характер інкримінованих дій та їх суспільну значущість, що, у свою чергу, посилює ризики ухилення підозрюваного від кримінальної відповідальності.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання заступника начальника ВРЗЗС СУ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором, про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

Вказує, що висновки слідчого судді, викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Слідчий суддя не надав оцінки обґрунтованості підозри, як цього вимагає ст.ст.184, 199 КПК України.

Сторона обвинувачення не навела жодних доказів, які б підтверджували причинно наслідковий зв`язок між перерахунком коштів на рахунок ТОВ «ВОЛИЦЯ - АГРО» та тим, що ОСОБА_7 заволодів відповідними коштами, не надала відповідних доказів, що ОСОБА_7 вчиняв дії, які б зумовили введення в оману ОСОБА_15 , який представляв ПВКФ «Поділля Агропродукт» та з яким було підписано договір про придбання зерна кукурудзи у ТОВ «ВОЛИЦЯ АГРО».

Сторона обвинувачення не довела існування у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення.

Вважає, що надаючи оцінку ризиків, які були заявлені у клопотанні слідчий суддя мав би оцінити усі ризики у сукупності та наявності реальних підстав існування, а не тяжкості покарання за підозрою у вчиненні злочину.

У процесуальному сенсі «суспільний інтерес та підтримка суспільної довіри», «невідворотністю відповідальності» не є підставами для застосування чи продовження запобіжного заходу.

Посилається і на те, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя жодним чином не оцінив визначеної суми застави, чим порушив вимоги ст.ст.178, 182, 183 КПК України. В оскаржуваній ухвалі відсутні будь які мотиви щодо перевірки співмірності, достатності та необхідності застосованого розміру застави, а також відсутня індивідуалізована оцінка обставин, які могли б обґрунтовувати розмір.

Застосований ухвалою розмір застави є очевидно надмірним та жодним чином не ґрунтується на реальній обґрунтованій оцінці власності та заощаджень ОСОБА_7 , майно якого на сьогоднішній день арештовано, тому визначення застави у розмірі 63700350 грн. за природою є безальтернативним триманням під вартою.

Слідчий суддя не здійснив належної оцінки обґрунтованості підозри, наявності ризиків, а також не надав мотивованої оцінки розміру застави та підстав її застосування, чим порушив вимоги ст.ст.184, 199 КПК України.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з положеннями ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: договором поставки № 260128-FC-0002 від 28.01.2026 з додатками; договором складського зберігання зерна № №24/2025 від 28.01.2026; тристороннім актом за №БП-ВАБП-007 від 29.01.2026 про передачу зерна кукурудзи урожаю 2025 року в кількості 7000 тон на зберігання до ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО»; складською квитанцією на зерно №791 від 29.01.2026, протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_15 від 18.03.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 14.04.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 20.04.2026, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_12 від 28.03.2026, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_11 від 27.03.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.03.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 17.03.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 15.04.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 16.04.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 19.03.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 17.03.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_22 , протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 31.03.2026, висновком судово-економічної експертизи №26-38/CEE від 24.03.2026 та іншими матеріалами кримінального провадження.

28.03.2026 відносно підозрюваного ОСОБА_24 відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком по 24.05.2026, з можливістю внесення застави в розмірі 63 700 350 грн.

14.05.2026 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000136 продовжено до шести місяців.

Задовольняючи клопотання слідчого та продовжуючи підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував характер та обставини інкримінованого кримінального правопорушення, обсягу завданих збитків, а також дані про особу підозрюваного, і те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на даний час не зменшилися та продовжують існувати. Органом досудового розслідування підозрюваному інкримінується вчинення особливо тяжкого майнового злочину у сфері агропромислового комплексу, пов`язаного із заволодінням грошовими коштами в особливо великих розмірах, що спричинило значні негативні наслідки як для суспільних інтересів, так і для економічної безпеки у відповідній сфері господарювання. Вказане кримінальне провадження набуло значного суспільного резонансу з огляду на розмір завданих збитків, характер інкримінованих дій та їх суспільну значущість, що, у свою чергу, посилює ризики ухилення підозрюваного від кримінальної відповідальності.

Тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, у сукупності з майновим станом, наявністю значних ресурсів, широких професійних та ділових зв`язків, у тому числі у сфері підприємницької діяльності та органах державної влади, свідчить про наявність реальної можливості впливу на свідків, серед яких є і працівники ТОВ «Волиця Агро», та підприємств афілійованих ОСОБА_7 , інших підозрюваних, експертів чи осіб, які володіють інформацією щодо обставин кримінального провадження. При цьому сам факт визначення раніше значного розміру застави, який обумовлений виключно тяжкістю інкримінованого діяння, розміром ймовірно завданих збитків та майновими можливостями підозрюваного, не свідчить про автоматичне зменшення чи відсутність зазначених ризиків.

Також враховано, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні є складним, потребує проведення значного обсягу слідчих та процесуальних дій, аналізу фінансово-господарської документації, отримання та перевірки відомостей щодо руху грошових коштів, а також отримання численних висновків експертиз, які були призначені та на даний час перебувають на виконанні. На даному етапі кримінального провадження існує обґрунтована ймовірність того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може узгодити позиції з іншими фігурантами провадження, впливати на хід досудового розслідування або іншим чином перешкоджати встановленню істини у справі.

ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів,які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу і на те, що дане кримінальне провадження ОСОБА_7 вчинив перебуваючи під кримінальним переслідуванням.

Наведені факти не підтверджують обов`язковість вчинення підозрюваним певних дій у майбутньому, але вказують на реальну можливість їх вчинення. Сторона захисту під час апеляційного розгляду не надала переконливих доказів, які б спростовували ці ризики.

А тому твердження захисника ОСОБА_8 про відсутність ризиків є безпідставними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини кримінального провадження, особу ОСОБА_7 , а саме те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, сім`ю та на утриманні трьох дітей, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, обґрунтовано прийняв рішення про необхідність продовження строку тримання під вартою.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не дасть можливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

Твердження апеляційної скарги захисника про відмову в задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , не є слушними, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Доводи захисника, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою, апеляційний суд до уваги не бере та наголошує на тому, що оцінка доказів з точки зору, в тому числі, допустимості, а сукупності доказів з точки зору вагомості, достатності та взаємозв`язку, буде надана судом, відповідно до вимог ст.ст. 89, 94 КПК України, на іншій стадії провадження стадії судового розгляду кримінального провадження по суті, натомість, на теперішній час слідчий суддя під час розгляду клопотання лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для продовження строку тримання під вартою.

Посилання захисника про те, що визначений розмір застави є очевидно надмірним та жодним чином не ґрунтується на реальній обґрунтованій оцінці власності та заощаджень ОСОБА_7 , при цьому не врахований майновий та сімейний стан підозрюваного та що майно ОСОБА_7 перебуває під арештом, що робить неможливим використання власних коштів для внесення застави, апеляційний суд до уваги на бере, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч.4 ст.182 КПК України).

Згідно п.3 ч.5. ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах - щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, при визначенні застави слідчий суддя врахував вимоги ст.ст.176, 177, 178, 182 КПК України, позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання порушувати покладені на неї процесуальні обов`язки, та не є явно непомірним, беручи до уваги розмір предмета злочину.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що визначена ухвалою слідчого судді застава у розмірі 63 700 350 грн., з урахуванням характеру та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , розміру шкоди, і саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, який буде з одного боку утримувати підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

З огляду на викладене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст..ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2026 року про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою по 10 липня 2026 року включно з визначенням застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3