ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5149/23

Провадження № 11-сс/820/71/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002210 від 16.09.2022 за апеляційною скаргою представника власника майна - ТОВ «МАКСІ ТРЕЙД ГРУП» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2026 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2026 року задоволено клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0002210 від 16.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України.

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно, з позбавленням права відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися майном, вилученим 06.01.2026 відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду в ході обшуку за адресою: м. Хмельницький, вул. Степана Бандери, 2а, приміщенні магазину «Табакерка», а саме:

- картоні упакування із одноразовими електронними сигаретами, марки "BRO NRG 700", об`ємом рідини 2 мл. загальною кількістю 21 шт. поміщено до сейф-пакету RAWO126328;

- картоні упакування із одноразовими електронними сигаретами, марки "ELF BAR T600", об`ємом рідини 2 мл. загальною кількістю 18 шт., які в кількості 16 шт. поміщено до сейф-пакету RAWO126329, в кількості 2 шт. поміщено до сейф-пакету RIC2202212;

- картоні упакування із одноразовими електронними сигаретами, марки "NEON", об`ємом 2 мл. загальною кількістю 10 шт., які в кількості 8 шт. поміщено до сейф-пакету RIC2202213, в кількості 2 шт. поміщено до сейф-пакету RIC2202214;

- картоні упакування із флаконом з невідомою речовиною, марка "AROMA LABS", об`ємом 4 мл. загальною кількістю 22 шт., які в кількості 20 шт. поміщено до сейф-пакету RAWO126327, в кількості 2 шт. поміщено до сейф-пакету RIC2202215;

- картоні упакування із флаконом з невідомою речовиною, марка "FKD LAB", об`ємом 10 мл. загальною кількістю 12 шт., які в кількості 10 шт. поміщено до сейф-пакету RIC2202216, в кількості 2 шт. поміщено до сейф-пакету NPU6090717;

- картоні упакування із одноразовими електронними сигаретами, марки "PUFF PLUS", об`ємом 2 мл. загальною кількістю 9 шт., які в кількості 7 шт. поміщено до сейф-пакету RIC2202217, в кількості 2 шт. поміщено до сейф-пакету NPU6090718;

- картоні упакування із флаконом з невідомою речовиною, марка "BASE", об`ємом 5.5 мл. загальною кількістю 8 шт., які в кількості 6 шт. поміщено до сейф-пакету RAWO126326, в кількості 2 шт. поміщено до сейф-пакету NPU6090719;

- картоні упакування із картриджами для електронних сигарет, марки "ЕНВА", об`ємом рідини 1.8 мл. загальною кількістю 6 шт., які в кількості 4 шт. поміщено до сейф-пакету NPU6090721, в кількості 2 шт. поміщено до сейф-пакету NPU6090723;

- картоні упакування із флаконом з невідомою речовиною, марка "BRO", об`ємом 10 мл. загальною кількістю 12 шт., які в кількості 10 шт. поміщено до сейф-пакету RAWO126324, в кількості 2 шт. поміщено до сейф-пакету NPU6090722;

- картоні упакування із флаконом з невідомою речовиною, марка "Фрутекс", об`ємом 5 мл. загальною кількістю 13 шт., які в кількості 11 шт. поміщено до сейф-пакету RAWO126325, в кількості 2 шт. поміщено до сейф-пакету NPU6090723;

- картоні упакування із одноразовими електронними сигаретами, марки "Balmy", об`ємом 2 мл. загальною кількістю 22 шт., які в кількості 20 шт. поміщено до сейф-пакету RAWO126320, в кількості 2 шт. поміщено до сейф-пакету NPU6090724

- картоні упакування із флаконом з невідомою речовиною, марка "CHILLIQ", об`ємом 5 мл. загальною кількістю 19 шт., які в кількості 17 шт. поміщено до сейф-пакету RAWO126321, в кількості 2 шт. поміщено до сейф-пакету NPU6090725, з метою збереження речових доказів.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вилучені речі, відповідають критеріям речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки можуть бути матеріальними об`єктами, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В поданій апеляційній скарзі представник ТОВ «МАКСІ ТРЕЙД ГРУП» просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на речі ТОВ «МАКСІ ТРЕЙД ГРУП», вилучені 06.01.2026 відповідно до ували слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в ході обшуку за адресою: м. Хмельницький, вул. Степана Бандери, 2а, в приміщенні магазину «Табакерка».

Вказує, що в ухвалі про накладення арешту зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що незаконне виготовлення рідин для електронних сигарет здійснюється у магазині «Табакерка», розташованому за адресою: м. Хмельницький, вул. Степана Бандери, 2а, однак не врахував, що незаконне виготовлення алкогольних напоїв, тютюнових виробів або інших підакцизних товарів є самостійним складом злочину, передбаченого ч.2 ст.204 КК України.

Посилається і на те, що упакування вказаного товару має всю необхідну інформацію українською мовою, в т.ч. про загальну та власну назву, інгредієнти, умови використання та застереження, виробника, медичні попередження.

На думку апелянта, матеріали слідства не містять жодних даних та доказів, які б свідчили про підробку марок акцизного податку чи про збут незаконно виготовленої підакцизної продукції.

Зазначає, що всі товари, на які накладено арешт, також мають всю необхідну інформацію українською мовою, а підакцизні вироби марковані марками акцизного податку, ТОВ «МАКСІ ТРЕЙД ГРУП» придбало дані товари у постачальників, які мають ліцензії на право виробництва та/чи оптового продажу рідин, що використовуються в електронних сигаретах, на всю продукцію наявні первинні документи (накладні та податкові накладні із зазначенням кодів УКТ ЗЕД товару), щодо більшості продукції проведено добровільну сертифікацію, що підтверджується сертифікатами відповідності та протоколами випробувань.

Звертає увагу і на те, що в ухвалі про накладення арешту на майно зазначено, що вказані речі, згідно постанови слідчого від 06.01.2026, визнано речовими доказами, зокрема були знаряддям вчинення кримінального правопорушення (мобільний телефон, в пам`яті якого може міститися інформація щодо обставин незаконного виготовлення рідин для електронних сигарет, а також незаконний збут підакцизних товарів у виді нікотиновмісних рідин, тощо, скопіювати чи зафіксувати яку в ході обшуку, не можливо, без спеціальних програмних пристроїв, чи проведення комп`ютерно технічної експертизи) взагалі не є релевантним для даної справи, оскільки мобільні телефони не вилучалися з магазину.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

У провадженні слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0002210 від 16.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа, перебуваючи на території міста Хмельницького здійснює збут незаконно виготовлених підакцизних товарів.

Так, 16.12.2025 до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою звернувся гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій останній просить прийняти міри до невстановлених осіб, які здійснюють збут підакцизних товарів, а саме нікотиновмісних рідин для електронних сигарет, всупереч чинного законодавства, у магазині «Табакерка», що розташований, за адресою: м. Хмельницький, вул. Степана Бандери, буд. 2а.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 зазначив, що 15.12.2025 перебував за адресою: м. Хмельницький, вул. Степана Бандери, буд. 2а, та виявив, що у магазині «Табакерка» здійснюється збут нікотиновмісних рідин для електронних сигарет.

Окрім цього, ОСОБА_7 15.12.2025, перебуваючи у магазині «Табакерка», що розташований, за адресою: м. Хмельницький, вул. Степана Бандери, буд. 2а, придбав комплект для виготовлення нікотиновмісних рідин для електронних сигарет на загальну суму 450,00 гривень.

Так, 16.12.2025 слідчим СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області проведено огляд предметів добровільно наданих ОСОБА_7 , в ході якого виявлено наступні предмети:

- картонне упакування з пластиковою ємкість чорного кольору, з невідомою речовиною, ємністю 4 мл, марки «Blender box» без акцизних марок;

- картонне упакування з наявною маркою акцизного податку ААЕП РІ 24/3 №619331, в середині якого пластиковий флакон чорного кольору з невідомою речовиною, ємністю 10 мл, наявним написом «Salt Nicotine» марки «Chill up».

В подальшому, вище вказані предмети вилучено та поміщено до сейф-пакету № RIC2202084.

Окрім цього, останній надав паперовий фіскальний чек №550005 від 15.12.2025, ТОВ «Максі Трейд Груп», м. Хмельницький, вул. Степана Бандери, 2а, ПН № 434595124 на суму 450, 00 грн., який вилучено та поміщено до сейф-пакету RIC2202085.

На переконання колегії суддів, задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, для накладення арешту на вилучене майно, оскільки вказане майно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст.98 КПК України та визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 06.01.2026.

При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог ст.173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто його власник, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, а саме збереження речових доказів, та враховано, що для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

Тобто, слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам представника, у відповідності до вимог ст.ст.132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Беззаперечних доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

При цьому, незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізації мету досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбачені ч.1 ст.170 КПК України.

Отже, сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини станом на час розгляду клопотання прокурора про арешт майна є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали ретельно перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом.

При цьому, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, при вирішенні питання щодо арешту майна, з підстав визначених ст.170 КПК України, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що вилучене майно не відповідає критеріям речових доказів, та не може бути доказом у даному кримінальному провадженні є безпідставними, оскільки встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що речі, які визнанні речовими доказами, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, і мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а отже, відповідають ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч.3 ст.170 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів з метою збереження.

З огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що всі інші доводи апеляційної скарги, також не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновків слідчого судді щодо необхідності накладення арешту на зазначене апелянтом майно, а ґрунтуються на суб`єктивних оціночних судженнях.

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги представника власника майна стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є такими, що не заслуговують на увагу і не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, на даній стадії кримінального провадження, не надано, і на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2026 року про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3