Справа № 642/1614/26
Провадження № 1-кс/642/380/26
УХВАЛА

Іменем України

10 березня 2026 року слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000241 від 03.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Холодногірськго районного суду м. Харкова із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000241 від 03.03.2026 за ч. 4 ст. 186 КК України.

В обгрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000241 від 03.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.03.2026 близько 18 год. 30 хв. невстановлена особа, в умовах воєнного стану, знаходячись біля закладу "KFC", який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 144, відкрито заволоділа мобільним телефоном ТМ Xiaomi Redmi, грошовими коштами у сумі 6000 грн. документами на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спричинила тілесні ушкодження останньому.

03.03.2026 в період часу з 22:54 по 23:59 було проведено особистий обшук гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході затримання останнього в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України у слідчому кабінеті для затриманих ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області за адресою: м.Харків, вул. Зброярська, буд. 1, з метою виявлення та вилучення речових доказів. Під час проведення обшуку було виявлено листок призначень № 3557 на ім`я ОСОБА_5 , листок призначень № 1260 на ім`я ОСОБА_5 , барсетка темно-сірого кольору, гаманець ВALISI, картка постійного клієнта Brent Oil ( НОМЕР_1 ), посвідчення водія, паспорт громадянина України та картка Харків`янина на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фото із зображенням чоловіка, які було поміщено до сейф-пакету NPU5646004 та вилучено.

Постановою слідчого СВ відділу поліції №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області від 04.03.2026 вилучені в ході проведення особистого обшуку гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вищезазначені речі, а саме: листок призначень № 3557 на ім`я ОСОБА_5 , листок призначень № 1260 на ім`я ОСОБА_5 , барсетка темно-сірого кольору, гаманець ВALISI, картка постійного клієнта Brent Oil ( НОМЕР_1 ), посвідчення водія, паспорт громадянина України та картка Харків`янина на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фото із зображенням чоловіка визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначив, що вилучені предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, на підставі ст. 98 КПК України.

Також вказав, що метою накладення арешту на вилучене майно є його збереження, оскільки його повернення призведе до неминучого приховування, пошкодження, знищення, перетворення або відчуження, з метою уникнення винної особи від кримінальної відповідальності за скоєний злочин та унеможливить проведення відповідних експертиз вилученого майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримує.

Захисник ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , надав заяву про розгляд клопотання прокурора про арешт майна без його участі, проти клопотання заперечує.

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно положень ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Пунктом 1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи те, що прокурором надано достатньо доказів, що вилучені предмети мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, а саме в частині накладення арешту на барсетку темно-сірого кольору, гаманець ВALISI, картку постійного клієнта Brent Oil ( НОМЕР_1 ).

Що стосується вилучених листків призначень № 3557 та №1260 на ім`я ОСОБА_5 , фото із зображенням чоловіка, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на таке майно, оскільки прокурором не обгрунтовано їх значення саме як речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Щодо вилучених предметів - посвідчення водія, паспорт громадянина України та картку Харків`янина, які належать потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчий суддя також не вбачає підстав для накладення на них арешту, враховуючи недоведеність можливого їх знищення чи псування самим же потерпілим, якому вони належать.

Таким чином, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 107, 131, 167, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000241 від 03.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході затримання останнього в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України, шляхом заборони будь-яким особам здійснювати відчуження вказаного майна та розпоряджатися ним, а саме на: барсетку темно-сірого кольору, гаманець ВALISI, картку постійного клієнта Brent Oil ( НОМЕР_1 ).

В іншій частині вимог відмовити.

Листок призначень № 3557 на ім`я ОСОБА_5 , листок призначень № 1260 на ім`я ОСОБА_5 , фото із зображенням чоловіка повернути власнику.

Посвідчення водія, паспорт громадянина України та картку Харків`янина, які належать потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - повернути останньому.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя