Справа № 761/7631/26
Провадження № 1-кс/761/5836/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділення СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000483 від 27.02.2026, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене 27.02.2026 майно, в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 208 КПК України, де виявлено та вилучено: зарядний пристрій, блочок і шнурок до нього, купюра 20 грн, 101 грн монетами, сім-карта «Лайфсел», 6 опалок цигарок, 2 запальнички, таблетки Бі-сопрол 1 пластина, 3 штуки презервативів, 3 фіскальних чеки, візитка, папір із надписом з РБК, печатка одна пара, поміщено в спеціальний пакет NPU5384158; куртка шкіряна чорного кольору, поміщено в спеціальний пакет PSP4202643. Джинсові штани поміщено до спеціального пакету NPU5384159; черевики коричневого кольору поміщено до спеціального пакету PSP420264.

Учасники у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомлялися належним чином.

Слідчий у прохальній частині клопотання просив здійснювати розгляд без його участі.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття прокурора та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя ухвали здійснювати розгляд справи без їх участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Встановлено, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000483 від 27.02.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

ОСОБА_5 27.02.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Слідчим відділення СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві 27.02.2026 у порядку ст. 208 КПК України в ході затримання ОСОБА_5 , виявлено та вилучено: зарядний пристрій, блочок і шнурок до нього, купюра 20 грн, 101 грн монетами, сім-карта «Лайфсел», 6 опалок цигарок, 2 запальнички, таблетки Бі-сопрол 1 пластина, 3 штуки презервативів, 3 фіскальних чеки, візитка, папір із надписом з РБК, печатка одна пара; куртка шкіряна чорного кольору, джинсові штани, черевики коричневого кольору.

Постановою слідчого від 27.02.2026 вказане вилучене майно визвано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000483 від 27.02.2026.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вилучене майно, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як постанова про визнання вказаного майна речовим доказом так і клопотання про арешт майна, з посиланням на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, містять відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність такого майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема посилання на те, що вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 27.02.2026 майно, в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 208 КПК України, а саме:

- зарядний пристрій, блочок і шнурок до нього, купюра 20 грн, 101 грн монетами, сім-карта «Лайфсел», 6 опалок цигарок, 2 запальнички, таблетки Бі-сопрол 1 пластина, 3 штуки презервативів, 3 фіскальних чеки, візитка, папір із надписом з РБК, печатка одна пара;

- куртка шкіряна чорного кольору;

- черевики коричневого кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1