Номер провадження: 11-кп/813/1032/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження №0000758 від 12.06.2024 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2025 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, працюючого на посаді гідравліка на судноремонтному заводі «Одеський судноремонтний завод», зареєстрованого та мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.11.2021 року Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.309, ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, у порядку ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 України,

установив

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції

Вироком суду 1-ої інстанціїОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307КК України йому призначено покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту ОСОБА_7 , частину покарання, призначеного вироком Київського районного суду міста Одеси від 12.11.2021 року та остаточно визначити ОСОБА_7 , покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили залишений у виді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 , відрахований з моменту фактичного затримання та взяття під варту 12.06.2024 року.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 33 320 гривень 32 копійки.

Також даним вироком вирішено питання щодо арешту майна та речових доказів.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.07.2025 року абзац другий резолютивної частини вироку суду, викладений в наступній редакції:

«На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту ОСОБА_7 , частину покарання, призначеного вироком Київського районного суду міста Одеси від 11.11.2021 року та остаточно визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років 1 (один) місяць з конфіскацією всього належного йому майна.»

Як вбачається з вироку, У ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого 12.11.2021 року Київським районним судом м.Одеси за ст.309 КК України, маючого непогашену судимість, на початку червня 2024 року (більш точний час суду встановити не вдалось можливим), виник умисел на збут наркозалежним особам особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу та особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP.

Так, за невстановлених судом обставин, реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, частину з яких почав незаконно зберігати за місцем свого мешкання, а іншу частину почав зберігати при собі з метою подальшого збуту.

12 червня 2024 близько 12 години 20 хвилин, знаходячись за адресою м.Одеса, пр-т Небесної Сотні, 83, поряд із попггоматом №6602 ТОВ «Нова Пошта», працівниками поліції зупинено ОСОБА_7 у якого було виявлено, та під час проведення огляду місця події вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальна маса якого у висушеному стані становить 4,88г, що зберігався у 4 полімерних пакетики із застібкою типу «zip-lok», особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, кількісним вмістом 70,894г, яка містилася у полімерному пакеті, що зберігалась у поштовому відправленні із картонною коробкою з-під пластівців, із транспортною накладною №6876, яку ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав при собі з метою подальшого збуту,

У подальшому 12.06.2024 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , співробітниками поліції виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальним кількісним вмістом 2,663г, яка зберігалась у вигляді 6 кристалів блакитно-білого кольору та у 1 полімерному пакетику, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальна маса якого у висушеному стані становить 0,87г, що зберігався у металевому пристрої для подрібнення (гріндер) із речовиною рослинного походження.

Таким чином, ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальним кількісним вмістом 73,557г, що є особливо великими розмірами, та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальна маса якого у висушеному стані становить 5,75г.

Таким чином, дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.3 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, особливо небезпечної психотропної речовини у особливо великих розмірах особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважають вирок суду таким, що підлягає зміні у зв`язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування апеляційних скарг, сторона захисту посилається на те, що при призначенні покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, суд не зарахував обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за вироком Київського районного суду міста Одеси від 11.11.2021 року в період з 16.12.2019 року по 11.11.2021 року.

На підставі викладеного, обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 просять вирок Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2025 року змінити, зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за вироком Київського районного суду міста Одеси від 11.11.2021 року в період з 16.12.2019 року по 11.11.2021 року.

прокурор просить вирок відносно ОСОБА_9 в частині призначеного покарання скасувати. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 вважати засудженою за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду міста Одеси від 06.09.2021 року у виді 80 годин громадських робіт, та остаточно за сукупністю вироків ОСОБА_9 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 10 днів позбавлення волі.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 просили апеляційну скаргу задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Вирок суду в частині доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307КК України, стороною захисту не оскаржується, а тому у відповідності до вимог ст.404 КПК України, апеляційним судом не переглядається.

Таким чином, за встановлених фактичних обставин кримінального провадження, з огляду на досліджені судом 1-ої інстанції докази, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, особливо небезпечної психотропної речовини у особливо великих розмірах особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку суду першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, суд врахував обставини, які пом`якшують покарання, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, те, що обвинувачений ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення під час іспитового строку, маючи непогашену судимість, враховуючи майновий стан обвинуваченого, та прийшов обґрунтованого висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі із конфіскацією усього належного майна із застосуванням ст.71 КК України.

Враховуючи викладене, обставини кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що покарання призначено обвинуваченому ОСОБА_7 з урахуванням всіх обставин справи та даних про його особу та не вбачає підстав для застосування до нього положень ст.ст.69, 75 і 76 КК України.

В даному провадженні, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, а також з огляду на вчинення ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, маючи непогашену судимість за вчинення злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичного засобу,апеляційний суд вважає правильним висновок суду 1-ої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень із конфіскацією майна.

Апеляційний суд вважає, що саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

З огляду на викладене, підстав вважати покарання, призначене обвинуваченому, несправедливим внаслідок суворості, колегія суддів не вбачає, оскільки виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляція від суспільства, тому підстави для пом`якшення призначеного йому покарання відсутні.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуту ОСОБА_7 , частину покарання, призначеного вироком Київського районного суду міста Одеси від 11.11.2021 року та остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років 1 (один) місяць з конфіскацією всього належного йому майна.

Водночас, поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що вироком Київського районного суду міста Одеси від 11.11.2021 року (справа № 520/14412/19) ОСОБА_7 у строк покарання був зарахований період перебування обвинуваченого під вартою з 16.12.2019 року по 05.11.2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України).

Пункт 4 ч. 1 ст. 409 КПК України встановлює, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню, а також незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Таким чином, призначаючи ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст.71 КК України, суд 1-ої інстанції повинен був зарахувати обвинуваченому у строк покарання період перебування обвинуваченого під вартою за вироком Київського районного суду міста Одеси від 11.11.2021 року.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Отже, апеляційним судом встановлені обставини, згідно з яким вирок суду 1-ої інстанції підлягає зміні, у зв`язку з чим апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 413, 419, 424, 532КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2025 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України змінити.

Доповнити резолютивну частину вироку наступним абзацем:

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання період його перебування під вартою з 16.12.2019 року по 05.11.2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання законної сили, а засудженим з моменту отримання її копії.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4