н/п 1-кс/490/960/2026
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5688/25
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

03 березня 2026 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу УСБУ в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000254 від 21.05.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 19.02.2026 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: паспорт громадянина рф на ім`я ОСОБА_5 ; Конституція російської федерації; заява на отримання картки «МИР»; полімерний пакет з написом «Единая Россия»; випуск газети «Надднепрянская правда №8»; чорно-помаранчева стрічка,з метою забезпечення збереження речового доказу.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то слідчий вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Вказує, що вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, проти накладення арешту не заперечував.

Враховуючи закріплений ст.26 КПК України принцип диспозитивності, згідно якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, вважає за можливе розглянути подане клопотання у її відсутність та на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя встановив наступне.

Так, СВ УСБУ в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000254 від 21.05.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України.

Згідно матеріалів досудового розслідування, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м.Херсон, не пізніше 03.08.2022 року, за допомогою засобів масової інформації здійснював поширення висловлювання з ознаками глорифікації країни агресора, а саме : «Я в шестом поколении херсонец; и хотел быть гражданином россии, я люблю россию, слава россии».

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва надано дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 19.02.2026 проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті якого виявлено та вилучено вказане майно.

Постановою слідчого вказане майно, визнаноречовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів, а тому суд вважає обґрунтованим клопотання на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст.170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , яке вилучене 19.02.2026 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: паспорт громадянина рф на ім`я ОСОБА_5 ; Конституція російської федерації; заява на отримання картки «МИР»; полімерний пакет з написом «Единая Россия»; випуск газети «Надднепрянская правда №8»; чорно-помаранчева стрічка, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом, відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1