ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 березня 2026 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 березня 2026 року задоволено клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) строк тримання під вартою до 07 квітня 2026 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України визначений розмір застави 998 400 грн. та встановлені обов`язки, передбачені ст.194 КПК України у разі її внесення.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу із проханням ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 грн.

Вказує, що ризик переховування ОСОБА_10 від органу досудового слідства та суду, є надуманим, оскільки у підозрюваного не було бажання втекти або переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки до моменту його затримання він не втікав з місця події, брав участь у проведенні слідчих дій.Після звільнення із СІЗО самостійно з`явився до слідчого та надав нову контактну інформацію про себе (контактний номер телефону, договір оренди квартири, в якій він проживав в м. Чернівці на період проведення досудового розслідування та судового розгляду), а також самостійно через 5 днів після його звільнення із СІЗО з`явився до Чернівецького апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги прокурора.

Твердить, що документи, які дають право виїзду ОСОБА_10 за кордон, в нього вилученні слідчим, а тому це унеможливлює його виїзд за кордон.

Провадження №11-сс/822/104/26 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_11

Категорія:ст.422 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Вважає, що ризик впливу на свідків є необгрунтованим та не доведеним, судом не враховано,що прокурор при розгляд клопотання стверджував, що троє свідків у вказаному провадженні вже допитані в порядку ст. 225 КПК України, а решта свідків допитані із застосуванням засобів відеофіксації.

Вказує, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_10 не обґрунтований, а є припущенням.

ОСОБА_10 на території України раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, виключно позитивно характеризується за місцем проживання.

Зазначає, що відповідно до довідки роботодавця сумарна заробітна плата підозрюваного за 2024-2025 роки складає в еквіваленті 13 617 євро, а тому застава у визначеному розмірі є завідомо не помірною для підозрюваного.

Зазначає, що ОСОБА_12 позитивно характеризується по місцю проживання, що підтверджується характеристикою із місця проживання,не ухилявся від слідства та суду, готовий співпрацювати із органом досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Із наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що до ЄРДР внесені відомості за № 0000685 за ч. 3 ст. 332 КК України.

06.01.2026 року ОСОБА_13 затримано в порядку ст. 208 КПК України (протокол затримання на а.с.16-18) та 07.01.2026 року повідомлено про підозру за ч.3 ст.332 КК України.

08.01.2026 року із врахуванням ухвали апеляційного суду від 14.01.2026 року до підозрюваного застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05.03.2026 року із визначенням застави у розмірі 998400 грн.

Постановою прокурора від 26.02.2026 року продовжено строк досудового розслідування до 07 квітня 2026 року, а оскаржуваною ухвалою продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Згідно підозри, громадянин Республіки Молдова ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою з невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, умисно, з корисливих мотивів, сприяв незаконному переправленню 7 осіб через державний кордон України до Республіки Молдова, за що отримав від кожного кошти в сумі від 6 000 до 8 000 євро.

Приймаючи рішення, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, врахував існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

Зокрема, у клопотанні прокурор вказував,що необхідно провести ряд слідчих(процесуальних) дій: отримати розсекречені протоколи НСРД,за наявною у них інформацією в разі необхідності допитати осіб,які можуть бути причетні до кримінального правопорушення та відомі підозрюваному,однак ще не встановлені слідством,провести інші дії,у яких виникне процесуальна необхідність.

Також слідчий суддя зважив, що ризики, заявлені під час застосування відносно ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати та не зменшились.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_14 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері недоторканості державного кордону України та був спрямований на незаконне переправлення через державний кордон осіб призовного віку, з метою ухилення їх від мобілізації в період, коли Україна потребує захисту від незаконного вторгнення.

Такі дії, вчинені громадянином іноземної держави,що свідчить про фактичний ступінь тяжкості цього злочину.

За скоєння такого кримінального правопорушення у разі визнання винуватим підозрюваному може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років та додаткові покарання.

Суворість покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

На користь існування ризику ухилення свідчить і те, що підозрюваний є громадянином Республіки Молдова,може безперешкодно залишити територію нашої держави під час дії воєнного стану, у Чернівецькій області у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

Також підозрюваний з метою зміни показань може незаконно впливати на свідків та інших співучасників, які наразі слідством не встановлені, однак можуть бути відомі ОСОБА_15 .

Те,що свідки допитані у порядку ст.225 КПК України не свідчить,що у суду не виникне необхідність у їх безпосередньому допиті під час судового розгляду по суті,а тому такий ризик продовжує існувати

При цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду.

Отже, всупереч доводам апелянта, продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є доведеним, а висновки слідчого судді про те, що більш м`який запобіжний захід на цій стадії провадження не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, відповідає фактичними обставинам провадження.

Дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання у Молдові,де позитивно характеризується, готовність співпрацювати із органом досудового розслідування не є на даному етапі провадження, зважаючи на встановлені ризики та фактичні обставини кримінального правопорушення, підставою для пом`якшення запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України суд визначив заставу, яка гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі її внесення.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя взяв до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, а також вимоги ст. 182 КПК, відповідно до якої розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Вважаючи судове рішення в цій частині необґрунтованим, захисник вказував, що визначений слідчим суддею розмір застави буде непомірним для підозрюваного.

Разом тим, із протоколу обшуку транспортного засобу вбачається, що було виявлено грошові кошти в сумі 34 000 тис. євро, які,як вказано у підозрі, ОСОБА_16 отримав за незаконне перевезення громадян України через державний кордон.

Згідно наданих захисником документів, ОСОБА_16 у Молдові офіційно працевлаштований та отримував заробітну плату.

Враховуючи обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість,відсутність міцних соціальних зв`язків іноземного громадянина із державою Україна, кількість осіб, щодо яких ,за підозрою, здійснювалось незаконне переправлення через державний кордон, розмір коштів, які,згідно підозри, підозрюваний отримав за незаконне переправлення семи осіб, слідчий суддя правильно виснував, що застава у визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмірах не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Рішення в цій частині апеляційний суд також вважає обґрунтованим, оскільки сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стимулюючим засобом, щоб особа не мала бажання сховатися.

На думку судової колегії, визначений розмір застави буде належною гарантією задля запобігання встановленим ризикам, а тому підстав для зменшення її розміру не вбачає.

Як вбачається із наданої захисником апеляційному суду довідки, ОСОБА_16 доставлявся до медичного закладу,однак наразі отримує лікування у Чернівецькій міській медичні частині№33( в умовах СІЗО)

Ті відомості щодо стану здоров`я,які наявні у справі і надані адвокатом,не свідчать,що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватись у слідчому ізоляторі.

Наведені апелянтом доводи не дають підстав для скасування судового рішення, а тому подану захисником апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справа та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 березня 2026 року щодо ОСОБА_13 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: Судді:

_________________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2