Справа №127/9144/26
Провадження №1-кс/127/3791/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 про самовідвід у справі №127/9144/26 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000053 від 06.02.2026, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 перебуває справа №127/9144/26 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000053 від 06.02.2026.

23.03.2026 суддею Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 подано заяву про самовідвід у справі №127/9144/26, яка мотивована тим, що у провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000053 від 06.02.2026.

Розгляд справи, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, здійснюється головуючим суддею ОСОБА_4 .

Як зазначено в заяві про самовідвід, під час дослідження матеріалів справи встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження проводив слідчий СВ відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_6 , який є сином судді ОСОБА_4 , у зв`язку з чим виникла необхідність заявити самовідвід.

Враховуючи те, що головуючий суддя визначений для розгляду справи перебуває у родинних відносинах з особою, яка проводила досудове розслідування в межах даного кримінального провадження, можуть виникнути обґрунтовані сумніви в неупередженості суду під час розгляду кримінального провадження, що може поставити в подальшому під сумнів прийняте рішення щодо його законності - а саме сумнів про прийняття рішення на підставі всебічного, безстороннього та неупередженого розгляду, визначеним суддею.

З огляду на вищевикладене суддя Вінницького міського суду вінницької області, вважав за необхідне заявити самовідвід на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 1 ст. 80 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 23.03.2026 заява судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 про самовідвід розподілена для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечувала щодо задоволення заяви про самовідвід, оскільки слідчий ОСОБА_6 жодних слідчих чи процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000053 від 06.02.2026, не вчиняв, а тому підстави для самовідводу, на думку прокурора, відсутні. На підтвердження зазначеного прокурором надано слідчому судді для огляду матеріали кримінального провадження №0000053 від 06.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви про самовідвід повідомлявся належним чином.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

За змістом ч. 3 ст. 81 КПК України, присутність осіб, які беруть участь у справі, при розгляді заяви про самовідвід, не є обов`язковою,

Враховуючи стислі строки розгляду заяви про самовідвід, слідчий суддя вважає за можливе проводити судове засідання у відсутність сторін у справі, які були належним чином повідомлені про розгляд справи.

Дослідивши заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід та представлені прокурором матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно п. 1, 2 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією з фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З метою дотримання цих гарантій, статтею 75 КПК України передбачено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні:

1. Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Також згідно із частиною 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зокрема в пункті 104 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) від 27.05.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Аналогічно в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» (заява №7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В пункті 50 рішення ЄСПЛ в справі «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Дослідивши матеріали заяви судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 про самовідвід, судом встановлено, що підставою для заявлення суддею ОСОБА_4 самовідводу, стало те, що згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000053 від 06.02.2026, розподілений, як головуючому судді ОСОБА_4 , однак, під час дослідження матеріалів справи суддею ОСОБА_4 встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження проводив слідчий СВ відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_6 , який є сином судді ОСОБА_4 , тому враховуючи те, що головуючий суддя визначений для розгляду справи перебуває у родинних відносинах з особою, яка проводила досудове розслідування в межах даного кримінального провадження, виникла необхідність у заявлені самовідводу, для запобігання виникненню сумнівів в неупередженості суду під час розгляду кримінального провадження.

Поряд з цим, слідчим суддею під час судового засідання досліджено матеріали кримінального провадження №0000053 від 06.02.2026 та встановлено, що слідчий ОСОБА_6 , на досудовому розслідуванні участі у цьому кримінальному провадженні не приймав, ним, в цьому кримінальному провадженні не вчинялась жодна процесуальна чи/та слідча дія, жоден документ у цьому кримінальному провадженні слідчим ОСОБА_6 не підписувався та не складався.

Його участь у цьому кримінальному провадженні обмежена внесенням, на стадії реєстрації кримінального правопорушення, його прізвища до переліку слідчих в ЄРДР, які потенційно могли здійснювати у цьому провадженні слідчі/процесуальні дії.

Враховуючи наведене, суд констатує, що слідчим ОСОБА_6 не вчинено жодної слідчої чи процесуальної дії в межах кримінального провадження №0000053 від 06.02.2026, його лише включено до групи слідчих в межах зазначеного кримінального провадження, що не є підставою для відводу судді, оскільки в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 75 КПК України, ОСОБА_6 не є слідчим у наведеному кримінальному провадженні, який здійснював його досудове розслідування.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що заява про самовідвід судді ОСОБА_4 є такою, що містить загальні чи абстрактні припущення про можливу упередженість поведінки та/або рішень судді в майбутньому та не містить посилання на достатні фактичні дані, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості судді при розгляді конкретної судової справи.

Разом з тим, суд звертає свою увагу, що згідно статті 6 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХІ з`їзду суддів України від 22.02.2013, суддя повинен здійснювати правосуддя незалежно, виходячи виключно з обставин, установлених під час розгляду справи, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись верховенством права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, незважаючи на будь-які зовнішні втручання, впливи, стимули, загрози або публічну критику.

Крім того, статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХІ з`їзду суддів України від 22.02.2013, передбачено, що суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом у разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

Враховуючи вище наведене, суд констатує, що в даному, конкретному випадку твердження про те, що в учасників справи або у стороннього спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви в неупередженості суду під час розгляду кримінального провадження, що може поставити в подальшому під сумнів прийняте рішення щодо його законності - а саме сумнів про прийняття рішення на підставі всебічного, безстороннього та неупередженого розгляду, визначеним суддею - є необґрунтованими, оскільки дані твердження не містять будь-яких конкретних відомостей про наявність упередженого ставлення судді до будь-якого з учасників.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 про самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 про самовідвід у справі №127/9144/26 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000053 від 06.02.2026 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: