Справа № 610/5177/25
Провадження № 1-кс/610/102/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2026м. Балаклія

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на рішення дізнавача про відмову у визнанні потерпілою,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2026 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 26.02.2026 про скасування статусу потерпілого у кримінальному провадженні № 0000142 від 05.12.2025.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначила, що 26.02.2026 дізнавачем ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000142 від 05.12.2025 винесено постанову, якою скасовано її статус як потерпілої у кримінальному провадженні. Підставою для винесення вказаної постанови дізнавач зазначила про нібито відсутність доказів заподіяння їй майнової шкоди. Вказану постанову скаржник вважає передчасною та такою, що винесена з порушенням вимог КПК України. Зазначає, що висновки щодо належності майна мають перевірятися під час досудового розслідування шляхом проведення відповідних слідчих дій, які проведені не були. Оформлення відповідних чеків на ім`я чоловіки скаржниці не виключає перебування речей в спільній сумісній власності подружжя. Крім того, чинне законодавство України не передбачає обов`язку особи доводити свою фінансову спроможність для набуття статусу потерпілого. Враховуючи викладене скаржник просила: скасувати постанову дізнавача СД ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 26.02.2026 про скасування статусу потерпілого у кримінальному провадженні № 0000142 від 05.12.2025; зобов`язати орган досудового розслідування відновити її процесуальний статус потерпілої у кримінальному провадженні.

У судове засідання скаржник не з`явилася, про час і місце розгляду скарги була повідомлена належним чином, 04.03.2026 подала заяву про розгляд скарги без її участі у зв`язку із перебуванням за кордоном. Беручи до уваги встановлені ч. 2 ст. 306 КПК України строки розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, а також заяву скаржника, слідчим суддею було постановлено ухвалу про розгляд скарги за відсутності особи, яка її подала, відповідно до положень ст. 26 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Дізнавач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином, просила розгляд скарги проводити без її участі у зв`язку із великою завантаженістю. Разом з цим подала письмові заперечення проти скарги, які за своїм змістом повністю відповідають доводам, викладеним дізнавачем в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність дізнавача не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, вислухавши скаржника, дослідивши скаргу, додані до неї матеріали, а також матеріали надані дізнавачем, дійшов такого висновку.

Як встановлено з матеріалів скарги, в провадженні СД ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000142 від 05.12.2025 за заявою ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 356 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 подала клопотання про визнання її потерпілою, за наслідками розгляду якого 19.02.2026 дізнавач ОСОБА_4 винесла постанову, якою визнала ОСОБА_3 потерпілою.

Скаржницею ОСОБА_3 до матеріалів скарги була долучена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого, яка була їй вручена дізнавачем ОСОБА_4 .

26.02.2026 дізнавачем ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000142 від 05.12.2025 була винесено постанова, якою остання скасувала вищезазначену постанову від 19.02.2026 про визнання ОСОБА_3 потерпілою.

Дана постанова обґрунтована тим, що під час досудового розслідування встановлено відсутність об`єктивних даних, які б підтверджували факт заподіяння ОСОБА_3 будь-якої шкоди саме кримінальним правопорушенням. Зокрема встановлено, що документи, які додані ОСОБА_3 на підтвердження належності їй рухомого майна не є належними правовстановлюючими документами, самі товари надсилалися на ім`я ОСОБА_5 , а не ОСОБА_3 , заявницею ОСОБА_3 не додано документи, які б підтверджували її фінансову спроможність придбати зазначене нею майно. Дізнавач доходить висновку, що між сторонами наявний цивільно-правовий спір щодо користування приміщенням та належності майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, вважає оскаржувану постанову передчасною та такою, що винесена з порушенням вимог КПК України, а відтак підлягає скасуванню з таких підстав.

Згідно частин 1-3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000142 від 05.12.2025 встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до органу досудового розслідування з заявою про вчинене кримінального правопорушення у якій повідомила про незаконне утримання її рухомих речей (меблів та побутової техніки) за адресою: Харківська область, Ізюмський район, м. Балаклія, вул. Соборна, 78. Кафе "Лагуна", тобто прямо вказала на заподіяння їй матеріальної шкоди внаслідок незаконного, на її думку, утримання її майна.

При реєстрації відомостей в ЄРДР органом досудового розслідування надана попередня правова кваліфікація за ст. 356 КК України.

Статтею 356 КК України передбачена кримінальна відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Як убачається з диспозиції вказаної статті, дане кримінальне правопорушення є кримінальним правопорушенням з матеріальним складом, тобто обов`язковою ознакою об`єктивної сторони якого є наслідки у виді заподіяння шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Встановлення на стадії досудового розслідування відсутності наслідків у виді заподіяння шкоди виключає наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, та може бути підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому таке процесуальне рішення приймається лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. За загальним правилом, визначеним у ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора.

Як слідує з письмових пояснень дізнавача ОСОБА_4 , досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000142 від 05.12.2025 ще триває, а відтак висновок дізнавача про відсутність обставин, які свідчать про заподіяння матеріальної шкоди ОСОБА_3 , є передчасним. Такий висновок можливий лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Вказаним вимогам оскаржувана постанова не відповідає, а відтак підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_3 в частині оскарження постанови дізнавача від 26.02.2026 підлягає задоволенню.

Разом з цим, системний аналіз положень ст. 55 КПК України свідчить про те, що скасування рішення дізнавача про відмову у визнанні потерпілим вже є відновленням процесуального статусу особи, а відтак прийняття окремого рішення органом досудового розслідування не потребує. У зв`язку з цим вимога про зобов`язання органу досудового розслідування відновити процесуальний статус ОСОБА_3 як потерпілої у кримінальному провадженні, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303-310 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення дізнавача про відмову у визнанні потерпілою задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 26.02.2026 про скасування статусу потерпілого у кримінальному провадженні № 0000142 від 05.12.2025.

У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1