Справа № 296/1689/26
УХВАЛА

Іменем України

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

16 лютого 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратри ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Магдебург, Німеччина, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України у кримінальному провадженні №0001283 від 02.07.2025, -

В С Т А Н О В И В

16.02.2026 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратри ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України, у кримінальному провадженні №0001283 від 02.07.2025.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, у кримінальному провадженні №0001283 від 02.07.2025.

Досудовим розслідуванням встановлено, не пізніше 14.02.2025, ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбав прекурсор, обіг якого обмежено, і стосовно якого встановлено заходи контролю: фенілнітропропен (1-феніл-2-нітропропен) масою 83,3358 грам, що є особливо великим розміром, який почав зберігати за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його використання для виготовлення психотропних речовин, до моменту виявлення і вилучення 14.02.2026 у період часу з 06 год. 35 хв. по 10 год. 00 хв. під час проведення санкціонованого обшуку.

14.02.2026 ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України.

У відповідності до ст. ст. 286-278, 481 КПК України 14.02.2026 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 311 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину підтверджується зібраними у ході розслідування доказами, що додані до клопотання.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, а саме у вигляді тримання під вартою.

Під час судового розгляду слідчий та прокурор клопотання повністю підтримали та просили його задовільнити з підстав та мотивів, що викладені у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 під час судового розгляду пояснив, що розуміє в чому його підозрюють, проте він не згоден з підозрою вказав, що він є нааркозалежним, знаходиться на замісному лікуванні та придбав засоби для власного вживання

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки до підозрюваного можливо зщастосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 177 КПК України" метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження №0001283 від 02.07.2025за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, де підозрюваним є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи стадію судового розгляду, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ ( пункт 32 рішення у справі Fox , Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86;12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопору-шення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) слідчий суддя вважає, що підозра ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України, у кримінальному провадженні №0001283 від 02.07.2025 є обґрунтованою в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, про це свідчать в своїй сукупності докази, що долучені до клопотання, а саме:

-протоколом затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України від 14.02.2026, безпосередньо на місці вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 14.02.2026, що за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено прекурсор в особливо великих розмірах;

-протоколом НСРД за результатами проведення оперативно-технічного заходу від 29.03.2025;

-протоколами НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 10.10.2025, 05.12.2025;

-протоколом НСРД накладення арешту на кореспонденцію, огляд та виїмка затриманої кореспонденції від 12.01.2026;

- висновком експерта № СЕ-19/106-26/1388-НЗПРАП від 23.01.2026;

-протоколом НСРД візуальне спостереження за особою від 19.01.2026;

-висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/106-26/2785-НСПРАП від 14.02.2026.

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Щодо ризиків.

Слідчий вказує, що наразі існують ризики передбачені п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Існування ризику щодо можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюється судом в світлі тих обставин, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих в даному кримінальному провадженні кримінальних правопорушень, з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину може переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за ч. 3 ст. 311 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років з конфіскацією майна.

При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Слідчим суддею враховано і особу підозрюваного, який раніше судимий за злочини у сфері обігу наркотичних засобів та за злочин проти власності, не має міцних соціальних зв`язків не одружений, дітей чи інших утриманців не має, не працює. Отже , на переконання слідчого судді, ризик переховування підозрюваного - існує.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення оцінюється судом у світлі того, що органом досудового розслідування на даному етапі кримінального провадження не встановлено знарядь та засобів, які використовувались ОСОБА_5 для ймовірного виготовлення психотропних речовин із використанням вилученого прекурсору, а також грошових коштів отриманих від указаної протиправної діяльності. Тому такий ризик існує.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вплив на свідків у кримінальному провадженні слідчий суддя також вважає таким, що існує та має високий ступінь ймовірності. Оскільки протоколоми НСРД зафіксовано, що під час своєї злочинної діяльності він спілкувався з ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та є висока імовірність, що останній може вчинити вплив на нього чи залякати його з приводу не дачі свідчень проти нього.

Також, є ризик, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (ризик передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України) так перебуваючи на волі підозрюваний може надати вказівки третім особам, знищити докази, які не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування, чи не з`являтися за викликом слідчого прокурора чи суду., що може негативно вплинути на досудове розслідування

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість вчинити інше кримінальне обґрунтовується та підтверджується тим, ОСОБА_5 неодноразово судимий за злочини у сфері обігу наркотичних речовин та злочинів проти власності. Оскільки підозрюваний не має постійного місця роботи та засобів на існування може вчинити спробу злочину проти власності чи у сфері обігу наркотичних засобів з метою отримати прибуток. Отже ризик існує і має високий ступінь ймовірності.

Отже прокурором та слідчим під час розгляду клопотання доведено слідчому судді, що ризики за п. п. п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існують. При цьому встановлені ризики є високими.

Згідно із частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу в цілому, також врахував: вік підозрюваного - молодий, працездатний чоловік 38 роки, соціальний статус- не одружений, дітей чи утриманців не має, не працює, раніше неодноразово судимий, проте на шлях виправлення не став і знову обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Також слідчим суддею встановлено, що, будь-яких медичних протипоказань що б унеможливлювали утримання ОСОБА_5 в умовах ізоляції від суспільства, а саме в СІЗО слідчим суддею не встановлено. Посилання на те, що підозрюваний приймає замісну терапію (зі слів лікується від наркозалежності) не виключає, за необхідності його утримання під вартою, оскільки і в умовах СІЗО може надаватися необхідна медична допомога.

Отже, на переконання слідчого судді, наразі жоден із більш м`яких запобіжних заходів (навіть цілодобовий домашній арешт) не здатен запобігти тим ризикам, що були доведені слідчим та прокурором під час розгляду клопотання.

Разом з цим, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Таких обставин слідчим суддею не встановлено, а тому в даному конкретному випадку слід визначити заставу.

За приписами ч.1.3 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.5 ст.183 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, що він раніше неодноразово судимий, його матеріальний стан (враховуючи кількість вилученого під час обшуку прекурсору - 83,3358 гр, що є особливо великим обсягом) , слідчий суддя визначає заставу у розмірі, який становить 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 332800 (триста тридцять дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

Слідчий суддя вважає, що саме такий розмір застави у даному конкретному випадку повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків. При цьому такий розмір застави слідчий суддя не вважає завідомо непомірним для підозрюваного з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення та зновуж таки кількістю вилученого під час обшуку прекурсору - 83,3358 гр, що є особливо великим обсягом

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою вважається, що до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з м. Житомира без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

-утримуватися від спілкування будь-яким способом зі свідком ОСОБА_9 , у вказаному кримінальному провадженні;

-при наявності здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон до органів Державної міграційної служби, про що документально повідомити слідчого, прокурора або суд;

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 14.04.2026 (включно).

Отже за результатами розгляду клопотання слідчий суддя приймає рішення про часткове задоволення клопотання слідчого, погодженого з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначення, як альтернативи - застави

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182,183, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0001283 від 02.07.2025 за ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме до 14.04.2026 року (включно), з правом внесення застави в розмірі 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 332800 (триста тридцять дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

В задоволенні клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою-відмовити.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок UA0000277, одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області, , МФО 820172 в ДКСУ, м. Київ, з призначенням платежу: «застава прізвище, ім`я, по батькові (найменування) платника, що вносить заставу та особи, за яку вноситься застава, № справи, суд, який постановив ухвалу про застосування запобіжного заходу.».

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у визначеному розмірі до закінчення строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою розмірі вважається, що до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з м. Житомира без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

-утримуватися від спілкування будь-яким способом зі свідком ОСОБА_9 , у вказаному кримінальному провадженні;

-при наявності здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон до органів Державної міграційної служби, про що документально повідомити слідчого, прокурора або суд;

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави і до 14.04.2026 (включно)

Попередити підозрюваного, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали щодо виконання покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави покласти на орган досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення проте, може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 20.02.2026

Слідчий суддя ОСОБА_1