ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року

м. Київ

справа № 554/6157/21

провадження № 51-298 км26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 20 січня 2025 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000015, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Совєтське Куртамишського району Курганської області РФ, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 20 січня 2025 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 258-3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дати його затримання.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він, усвідомлюючи, що основною метою діяльності терористичної організації «ДНР» є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України шляхом створення незаконного державного утворення «Донецька народна республіка» на території Донецької області з порушенням порядку, встановленого статтями 2, 73 Конституції України, наприкінці 2014 року, підтримуючи ідеї та мету створення вказаної терористичної організації, вирішив брати участь у її діяльності, у зв`язку з чим на початку 2015 року, будучи негативно налаштованим до діючої державної влади України та маючи навики військової справи - раніше працюючого в лавах Збройних Сил України, проживаючи на території Україні в м. Полтава разом з родиною понад 20 років, покинув рідних, дружину, доньку та переїхав до Донецької області з метою вступу до лав терористичної організації «ДНР».

У подальшому, проживаючи в м. Горлівка, восени 2015 року ОСОБА_7 , діючи умисно з метою участі у діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка», прийняв рішення вступити до складу одного з не передбачених законом збройних формувань ДНР для проходження так званої «військової служби за контрактом». Реалізуючи злочинний умисел та зрадивши присязі на вірність народу України, у листопаді 2015 року він вступив до терористичної організації «ДНР» у м. Горлівка Донецької області, став її активним учасником і був зарахований до рядового складу так званого « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (в/ч НОМЕР_1 ), що дислокувався в АДРЕСА_3 . При цьому наявний у нього досвід служби в Збройних Силах України, навички володіння вогнепальною зброєю та тактичної підготовки забезпечили йому перевагу для проходження служби в складі ДНР, у зв`язку з чим керівництвом незаконного збройного формування було поновлено його військову підготовку, забезпечено військовою формою, вогнепальною зброєю та надано позивний « ОСОБА_8 » для конспірації під час спілкування.

Реалізуючи умисел на участь у діяльності терористичної організації «ДНР», ОСОБА_7 виконував покладену на нього злочинну роль автоматника («стрільця») 2-го взводу 1 стрілецької роти так званого « ІНФОРМАЦІЯ_3 », перебуваючи у складі вказаного незаконного збройного формування та на території його дислокації, у межах якої забезпечував охорону незаконно захоплених об`єктів інфраструктури на території Донецької області, здійснював спостереження за полем бою, доповідав командиру про виявлені цілі та за його наказами здійснював ведення і підтримання вогню у ході збройного протистояння силам антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил в районі м. Горлівка та інших населених пунктах Донецької області, у тому числі: с. Новоселівка Друга, смт. Очеретине Ясинуватський район, с. Суха Балка, смт. Північне Торецький район, смт. Пантелеймонівка, Центрально-міський район м. Горлівки, с. П`ятихатки Горлівської міської ради, траса Донецьк - Горлівка. В подальшому, за вказівкою керівників незаконних збройних формувань ДНР його було переведено до підрозділу зв`язку та відведено іншу злочинну роль, як учасника терористичної організації - «зв`язківець» так званого « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

У період з листопада 2015 року по теперішній час ОСОБА_7 , відповідно до злочинної ієрархії терористичної організації «ДНР», перебував під керівництвом ОСОБА_9 (позивний « ОСОБА_10 ») та водночас керував підпорядкованими йому учасниками незаконного збройного формування ДНР, організовуючи їхні дії з метою силового протистояння підрозділам антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил у районі м. Горлівка Донецької області. Виконуючи злочинну роль «зв`язківця» так званого « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та відповідно до визначеного керівниками терористичної організації «ДНР» відповідальний за наступне: налаштування, ремонт каналів зв`язку, забезпечення своєчасного обміну інформацією між учасниками та керівниками незаконного збройного формування, в умовах, що виключають безпосереднє спілкування, використовуючи технічні можливості різних засобів зв`язку, у тому числі захищених каналів зв`язку, передачу усних, письмових наказів, сигналів особовому складу незаконного збройного формування по різних каналах зв`язку.

Також, ОСОБА_7 періодично несе службу, заступаючи в наряди черговим зв`язку підрозділу зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », переважно в районі м. Горлівка, Донецької області, м. Макіївка, Донецької області та інших населених пунктах Донецької області, у тому числі: смт. Пантелеймонівка, Центрально-міський район м. Горлівки, с. П`ятихатки Горлівської міської ради, траси Донецьк - Горлівка, с. Новоселівка Друга, смт. Очеретине, смт. Верхньоторецьке Ясинуватський район, м. Торецьк,

м. Залізне,с. Суха Балка, смт. Новгородське, смт. Північне Торецький район,

м. Донецьк, м. Єнакієве, м. Вуглегірськ, смт. Старобешеве Старобешевський район. В його обов`язки входить: своєчасно ставити завдання старшим черговим змін вузла зв`язку щодо організації та забезпечення зв`язку; керувати діями персоналу чергових змін вузла зв`язку щодо забезпечення видачі інформації на визначені пункти управління у визначені строки; здійснювати контроль приведення в готовність засобів зв`язку до використання за призначенням; вживати заходів щодо усунення причин затримки видачі інформації та перевищення термінів приведення в готовність засобів зв`язку; з визначеною періодичністю здійснювати контроль несення чергування персоналу чергових змін вузла зв`язку; здійснювати контроль за підготовкою до застосування резервних каналів (ліній) зв`язку і видачі інформації, апаратури (засобів) зв`язку та джерел електроживлення; здійснювати контроль за своєчасністю та якістю проведення щоденного технічного обслуговування на основних та резервних засобах зв`язку на каналах (лініях) зв`язку та видачі інформації; здійснювати контроль за станом системи енергопостачання елементів вузла зв`язку, готовності до роботи автономних джерел електроживлення, наявністю на них паливно-мастильних матеріалів; у разі отримання сигналу про проведення вузла зв`язку у вищий ступінь бойової готовності зобов`язаний оповістити начальника зв`язку та персонал чергових змін про проведення вузла зв`язку у відповідний ступінь готовності; організовувати виконання заходів з охорони та оборони елементів вузла зв`язку; посилати контроль за проходженням інформації на пункти управління від вузла зв`язку; особисто керувати проведенням заходів з нарощення системи зв`язку відповідно до схеми-наказу.

Для мотивації подальшої протиправної діяльності ОСОБА_7 у складі ДНР, окрім щомісячної передачі останньому грошових коштів у вигляді заробітної плати, керівниками незаконного збройного формування здійснювались заходи із морального заохочення ОСОБА_7 у вигляді п`яти відзначень, встановлених у системі терористичної організації, у тому числі подякою від Міністра оборони терористичної організації «ДНР» генерал-лейтенанта ОСОБА_11 за досягнуті успіхи у виконанні бойових задач, старання у виконанні службових обов`язків, а також присвоєнням, згідно встановленої злочинної ієрархії звання «сержант».

Таким чином, упродовж листопада 2015 і по теперішній час ОСОБА_7 приймав безпосередню активну участь у діяльності незаконних збройних формувань терористичної організації «ДНР» на території Донецької області проти Збройних сил України, сил антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати оскаржувані судові рішення і закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. В обґрунтування зазначає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не доведена поза розумним сумнівом, оскільки під час досудового розслідування та судового розгляду не було зібрано належних і допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували його причетність до інкримінованих дій. Зокрема, не проводилися лінгвістичні експертизи, за висновками яких можна було б ідентифікувати голос у зафіксованих телефонних розмовах як такий, що належить саме ОСОБА_7 , а показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 щодо схожості голосу не можуть вважатися достовірними, оскільки ці особи не мають спеціальних знань, а тому належність цих розмов засудженому не підтверджена. Крім того, повідомлення начальника 4 відділу 8 управління ГУ ВКР ДКР СБУ та рапорт старшого слідчого СВ УСБУ в Полтавській області є внутрішніми документами, складеними працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , а відомості щодо джерел отримання зафіксованої в них інформації та дотримання вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» у матеріалах провадження відсутні, що виключає можливість визнання цих документів належними доказами. Зазначає, що протокол огляду від 25 листопада 2020 року, предметом якого є фотознімок із зображенням шести осіб у військовій формі на бронетехніці, не може визнаватися достовірним доказом, оскільки у справі не проводилася портретна експертиза, не встановлено автентичність, походження, час створення фотознімка, а також не перевірено можливість його монтажу чи зміни. З цих самих підстав показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 щодо впізнання ОСОБА_7 на вказаному фото є припущеннями та не підтверджені жодними об`єктивними даними.Окрім цього, захисник вказує на порушення правил підсудності, визначених статтею 32 КПК України, оскільки з обвинувального акта вбачається, що місце вчинення інкримінованого злочину - м. Горлівка Донецької області, що перебуває в межах територіальної юрисдикції відповідного районного суду м. Горлівки, тоді як обвинувальний акт був безпідставно скерований для розгляду до Шевченківського районного суду м. Полтави за місцем закінчення досудового розслідування.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 касаційну скаргу підтримала.

Прокурор, посилаючись на безпідставність доводів касаційної скарги, просив оскаржувані судові рішення залишити без зміни.

Засуджений ОСОБА_7 належним чином повідомлений про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання не з`явився, повідомлень про поважність причин неприбуття до Суду від нього не надходило.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Приписами ч. 1 ст. 433 КПК України визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказаних вимог судом першої інстанції дотримано у повному обсязі.

Висновок місцевого суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення зроблено з додержанням положень ст. 23 КПК України на підставі з`ясування всіх обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до ст. 94 вказаного Кодексу.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 здійснювалося за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Так, згідно з вироком, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, зокрема, на підставі:

- повідомлення про вчинення кримінального правопорушення начальника

4 відділу 8 управління ГУ ВКР ДКР СБУ від 24.04.2022, згідно якого в ході виконання завдань, покладених на органи Служби безпеки України, отримана достатня інформація, яка свідчить про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. За наявною інформацією, громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Совєтське Куртомишського району Курганської області РФ, підтримуючи агресію з боку Російської Федерації на сході України, в 2014 році виїхав на ТОТ Донецької області до м. Горлівка, де приймав активну участь в силовому захопленні адміністративних будівель державної влади на боці бойовиків. У подальшому ОСОБА_16 (відомий середовищу «ДНР» за позивним « ОСОБА_8 ») вступив до складу ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 , у складі якого брав участь у бойових діях проти підрозділів ЗС України, за що неодноразово нагороджувався медалями та іншими відзнаками керівництва терористичних угруповань. На даний час ОСОБА_16 перебуває у складі НЗФ г. зв. «ДНР» з дислокацією у м. Горлівка та продовжує приймати активну участь у бойових діях;

- повідомлення заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якого за оперативними даними ОСОБА_16 у 2015 році вступив до складу ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 , на посаду автоматника (стрільця) 2-го взводу, 1-ї стрілецької роти, у складі якого брав участь у бойових діях проти підрозділів ЗС України в районі АДРЕСА_3 , а на даний час проходить службу у підрозділі зв`язку цього ж батальйону з «військовим званням сержант» та отримує грошове забезпечення;

- ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03.02.2021, якою надано дозвіл на здійснення в рамках кримінального провадження № 0000015 від 24.04.2018 спеціального досудового розслідування стосовно оголошеного у розшук ОСОБА_7 ;

- повідомлень начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 03.06.2021, 04.10.2021 та 21.02.2022, згідно яких за наявною оперативною інформацією ОСОБА_7 на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області у складі ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

- протоколу за результатами проведення оперативно-технічних заходів від 30.01.2018, з якого вбачається, що 10.09.2017 ОСОБА_7 на мобільний телефон НОМЕР_2 отримав дзвінок з номера НОМЕР_3 , у ході якого повідомляв чоловікові, що у нього тихо, на відміну від Ясинуватої, Авдіївки та Зайцево, виїжджав на позиції, де знищено дві «коробочки» та одну «вогневу точку», а його сектор відрізає Горлівку від Донецька, також згадував «котел під ОСОБА_17 »;

- протоколу за результатами проведення оперативно-технічних заходів від 30.01.2018, згідно якого 10.09.2017 ОСОБА_7 з мобільного телефону

НОМЕР_2 зателефонував на номер НОМЕР_4 , повідомляючи, що має п`ять «медалей», отримав від міністра оборони ОСОБА_18 подяку за успішне виконання бойових завдань та старанність у службі, а також перебуває на посаді сержанта з 2014 року;

- протоколу за результатами проведення оперативно-технічних заходів від 30.01.2018, згідно якого 15.09.2017 ОСОБА_7 зателефонував чоловіку, обговорюючи відсутність їх на позиціях, наявність міни та необхідність доповіді «першому»;

- протоколу за результатами проведення оперативно-технічних заходів від 30.01.2018, згідно якого 17.09.2017 ОСОБА_7 у розмові з жінкою повідомляв, що у «Новоросії» хлопці гинуть через день, всіма військовими питаннями Донбасу займається командуючий сухопутних військ Росії, а багато хлопців дочекаються заробітної плати, кинуть все і підуть, бо приходили не через переконання, а лише за заробітком;

- протоколу за результатами проведення оперативно-технічних заходів від 30.01.2018, згідно якого 19.09.2017 ОСОБА_7 зателефонувала жінка, яка у розмові називала його сином. ОСОБА_7 розповідав, що там де він «стоїть» стріляють, у них два «двухсотих». В розмові військовослужбовців називав «нациками», «правосєками», «нечистю», що їх треба вішати на площах;

- протоколу за результатами проведення оперативно-технічних заходів від 30.01.2018, згідно якого 21.09.2017 ОСОБА_7 зателефонував чоловік, з яким вони обговорювали спостереження за «фурою», «газеллю», «бійцем»;

- рапорту старшого слідчого СВ УСБУ в Полтавській області від 22.02.2019, згідно якого ОСОБА_16 , позивний « ОСОБА_8 », вступив до складу не передбаченого законом збройного формування, а саме до 1-го стрілецького батальйону територіальної оборони 1-го армійського корпусу терористичної організації «Донецька народна республіка», з дислокацією у м. Горлівка, у складі якого приймає участь у бойових діях проти підрозділів ЗС України, за що неодноразово нагороджувався медалями та іншими відзнаками керівництва терористичних угрупувань. В ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання та реєстрації громадянки України ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 , окрім іншого, відшукано та вилучено предмет зовнішньо схожий на зброю - револьвер, який ОСОБА_12 зберігала за вказаною адресою без передбаченого законом дозволу. Згідно висновку експерта № 2189 наданий на дослідження предмет - револьвер являється ручною, короткоствольною, гладкоствольною вогнепальною зброєю, виготовлений шляхом переробки газового револьвера «РИНГ РКС-3» калібру 9 мм;

- ВД та ДВД дисків, досліджених в судовому засіданні, на яких зафіксовані розмови ОСОБА_7 , в тому числі із ОСОБА_12 (дружиною), по мобільному телефону;

- протоколу за результатами проведення оперативно-технічних заходів від 24.04.2018, згідно якого 06.12.2017 ОСОБА_7 з мобільного телефону

НОМЕР_2 зателефонував жінці на мобільний телефон НОМЕР_5 . У розмові ОСОБА_7 повідомляв про великі втрати через постійні обстріли, які від них приховують, зокрема, в районі Зайцево, на Маріупольському направленні. А він в той час зберігає «режим тиші» за наказом. 07.12.2017 ОСОБА_7 на мобільний телефон НОМЕР_2 зателефонувала жінка з мобільного телефону НОМЕР_6 , яка спитала його адресу в Горлівці, щоб вона його «не показувала» в м. Полтаві. У розмові ОСОБА_7 українських військових називає «укропами», що вони в Гладосовому гинуть «як таракани». 11.12.2017 ОСОБА_7 з мобільного телефону НОМЕР_2 зателефонував жінці на мобільний телефон НОМЕР_5 , у розмові вказав, що йому «ВСУ-шніків» не шкода, у нього за три з половиною роки все більше ненависті до них. 13.12.2017 ОСОБА_7 на мобільний телефон НОМЕР_2 зателефонувала жінка з мобільного телефону НОМЕР_7 , яка називала його сином, а він її мамою. ОСОБА_7 повідомляє, що по їх позиціях у Горлівці часті обстріли «укропськими бригадами». Він зараз в теплі, а його хлопці на холоді в окопах, в яких він півтора роки пробув. 15.12.2017 ОСОБА_7 на мобільний телефон НОМЕР_2 зателефонував чоловік з мобільного телефону

НОМЕР_8 , який назвав його «ОСОБА_8» і спитав, чи він на рації. Чоловіки спілкуються термінами і назвами відомим їм: «рапира», «маямі», «гаваї», «санаторій». Чоловік попросив ОСОБА_7 викликати його по рації, бо по телефону не можна;

- протоколу про проведення негласної слідчої дії від 06.08.2018, згідно якого 18.06.2018 ОСОБА_12 у розмові з дружиною зазначав, що поблизу його місцезнаходження у Новоселівці запускали освітлювальні міни та більш розширено описував фосфорні міни та освітлювальні «терміти»;

- протоколу про проведення негласної слідчої дії від 06.08.2018, згідно якого 04.06.2018 ОСОБА_7 розповідав дружині, що зараз поїде «постріляти», южніше від нього снайпер працював - два «двохсотих», тому він буде обережним, до «них» три кілометри;

- ухвали слідчого судді Полтавського апеляційного суду від 23.05.2018, якою надано дозвіл на втручання у приватне спілкування та на проведення стосовно ОСОБА_12 негласних слідчих (розшукових) дій у виді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 » за номером абонента НОМЕР_5 ;

- протоколу обшуку від 12.10.2018, згідно якого за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_12 за адресою:

АДРЕСА_1 , було проведено обшук за результатами якого було виявлено і вилучено ряд речових доказів;

- протоколу огляду речей та документів від 02.09.2019, з якого слідує, що при перегляді контактів мобільного телефону «keneksi К5», на ньому було виявлено контакт « ОСОБА_19 » НОМЕР_9 , з яким було 138 з`єднань, останні 11.10.2018;

- протоколу огляду речей та документів від 02.09.2019 про те, що предметом огляду є вилучені в ході обшуку - зошит з написом «ГП Гуманітарна підготовка ОСОБА_16 », де містяться рукописні записи стосовно військової справи; зошит з написом: «ТП Технічна підготовка ОСОБА_16 », де містяться рукописні записи стосовно ттх військового зв`язку та ін.; зошит з написом: «Командирська підготовка», де містяться рукописні записи стосовно спеціальної підготовки, служби військ, військової справи, зміцнення військових позицій, міри безпеки, введення в стрій літаків та ін.; блокнот з написом «Київ» з цифровими та буквеними рукописними записами щодо військової справи та техніки, літаків; медична книжка на ім`я ОСОБА_20 від 03.08.1989, всередині якої міститься довідка на неотримане речове майно ОСОБА_20 . Міністерства оборони України військова частина НОМЕР_10 № 2484; копія паспорта на ім`я громадянина України ОСОБА_20 ; банківська картка « ІНФОРМАЦІЯ_11 » № НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_7 та ін.;

- протоколу огляду речей та документів від 21.12.2018, вилучених в ході обшуку у батьків обвинуваченого, з якого слідує, що в телефоні марки «Samsung», в контактах якого є абонент НОМЕР_9 , який підписаний « ОСОБА_21 ». Також виявлено фотографії та встановлено, що на фото № 1 та № 2 зображений чоловік, який одягнутий у військову форму, військове звання на момент зйомки - лейтенант. На фото № 3 зображений цей же чоловік, одягнутий у піджак із білою сорочкою та краваткою;

- протоколу огляду від 30.09.2019, згідно якого проведено огляд CD-R диску, вилученого в приміщенні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 », в ході виконання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 13.11.2018 про тимчасовий доступ до речей і документів, щодо з`єднань та смс повідомлень номеру мобільного телефону НОМЕР_2 . Так, вказаний абонент спілкувався з абонентом НОМЕР_12 , у 2016 році близько 15 з`єднань, у 2017 році понад 20 з`єднань. Вказаний номер телефону належить представнику терористичної організації «Донецька народна республіка», начальнику ОСОБА_20 - командиру батальйону ОСОБА_22 (позивний « ОСОБА_10 »);

- матеріалів кримінального провадження № 0000126 від 16.08.2017 за обвинуваченням ОСОБА_22 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, наданими на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 01.11.2019. Згідно витягу з ЄРДР № 0000126 від 16.08.2017, ОСОБА_22 , будучи командиром НОМЕР_13 окремого мотострілецького батальйону (в/ч НОМЕР_1 )

ІНФОРМАЦІЯ_12 здійснює збір інформації розвідувального характеру щодо місць дислокації, переміщення, озброєння, порядку несення служби, а також планів та намірів сил АТО в ОРДЛО, яку використовує в інтересах діяльності ввіреного йому бойового підрозділу т. зв. «ДНР», який перебуває в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_13 ( АДРЕСА_3 ). Згідно обвинувального акту, у 2014 році ОСОБА_22 за власною ініціативою вступив до складу терористичної організації «ДНР» та став її активним учасником. У 2015 році ОСОБА_22 призначено на посаду командира

НОМЕР_13 окремого стрілецького батальйону територіальної оборони (в/ч НОМЕР_1 )

1 армійського корпусу т. зв. «ДНР» (місце дислокації АДРЕСА_3 ) на озброєнні якого знаходиться великокаліберна військова техніка та стрілецька зброя. У зв`язку з цим, ОСОБА_22 , на виконання своїх повноважень, здійснює керівництво, планування, організацію та реалізацію заходів, спрямованих на ведення артилерійських обстрілів місць дислокації військовослужбовців і військової техніки Збройних Сил України та інших військових формувань України, диверсійної та терористичної діяльності проти України, безпосередньо очолюваним ним підрозділом, вбивства військовослужбовців та пошкодження військової техніки задіяних у проведенні АТО;

- повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04.05.2018, згідно якого дружина ОСОБА_12 виїжджала через пункт пропуску « ІНФОРМАЦІЯ_14 » до РФ та 21.02.2017 повернулась до України. У зазначений період вона перебувала на ТОТ Донецької області у м. Горлівка;

- скріншотів сторінки соціальної мережі з інтерв`ю ОСОБА_22 , де повідомляється, що він є командиром ІНФОРМАЦІЯ_15 (в/ч НОМЕР_1 ) та має позивний « ОСОБА_10 ». Також ОСОБА_22 в інтерв`ю розповідає, що у нього в батальйоні служить громадянин з Полтави, який виступив проти «київського режиму»;

- повідомлень начальника 4 відділу 8 управління ГУ ВКР ДКР СБУ від 06.08.2018 та 10.01.2019, згідно яких за оперативними даними, ОСОБА_16 у 2015 році вступив до складу ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 , на посаду автоматника (стрільця) 2-го взводу,

1-ї стрілецької роти, у складі якого брав участь у бойових діях проти підрозділів

ЗС України в районі н. п. Гольмівський, Озерянівка (поблизу м. Горлівка Донецької області). На даний час зазначена особа проходить службу у тому ж батальйоні в підрозділі зв`язку. Має військове звання «сержант»;

- повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23.09.2019, з якого слідує, що ОСОБА_7 станом на кінець 2018 року перебував у

м. Горлівка Донецької області та проживав за адресою:

АДРЕСА_2 , приймав участь у бойових діях проти підрозділів ЗС України в районі н. п. Гольмівський, Озерянівка Донецької області. Відомо, що ОСОБА_16 періодично несе службу в добовому наряді, а саме черговим зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_7 . В його обов`язки входить: своєчасно ставити завдання старшим чергових змін елементів вузла зв`язку щодо організації та забезпечення зв`язку; керувати діями персоналу чергових змін вузла зв`язку щодо забезпечення видачі інформації на визначені пункти управління у визначені строки; здійснювати контроль приведення в готовність засобів зв`язку до використання за призначенням; вживати заходів щодо усунення причин затримки видачі інформації та перевищення термінів приведення в готовність засобів зв`язку; з визначеною періодичністю здійснювати контроль несення чергування персоналу чергових змін вузла зв`язку; здійснювати контроль за підготовкою до застосування резервних каналів (ліній) зв`язку і видачі інформації, апаратури (засобів) зв`язку та джерел електроживлення; здійснювати контроль за своєчасністю та якістю проведення щоденного технічного обслуговування на основних та резервних засобах зв`язку на каналах (лініях) зв`язку і видачі інформації; здійснювати контроль за станом системи енергопостачання елементів вузла зв`язку, готовності до роботи автономних джерел електроживлення, наявністю на них паливно-мастильних матеріалів; у разі отримання сигналу про приведення вузла зв`язку у вищий ступінь бойової готовності зобов`язаний оповістити начальника зв`язку та персонал чергових змін про переведення вузла зв`язку у відповідний ступінь готовності; організовувати виконання заходів з охорони та оборони елементів вузла зв`язку; посилити контроль за проходженням інформації на пункти управління від вузла зв`язку; особисто керувати проведенням заходів з нарощення системи зв`язку відповідно до схеми-наказу. Під час огляду сайтів у соціальній мережі «Інтернет» встановлено осіб, що причетні до незаконної діяльності 1-го стрілецького батальйону територіальної оборони НОМЕР_13 АК терористичної організації « ІНФОРМАЦІЯ_16 » (в/ч НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) та проходять (проходили) службу разом з ОСОБА_23 : командир батальйону ОСОБА_22 (позивний « ОСОБА_10 »); начальник штабу батальйону ОСОБА_24 (позивний « ОСОБА_25 »); старший стрілець батальйону ОСОБА_26 ; військовослужбовець батальйону ОСОБА_27 (можливий позивний « ОСОБА_28 »). Всі матеріали, які отримані щодо ОСОБА_20 під час проведення оперативно-розшукових заходів, легалізовані встановленим порядком;

- повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.11.2020 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_17 (військова частини НОМЕР_14 ) входить до складу ІНФОРМАЦІЯ_18 на Донбасі ІНФОРМАЦІЯ_19 та знаходиться в містах Макіївка та Горлівка Донецької області. До завдань окупаційних військ на Сході України входить: дискредитація політичного керівництва та командування Збройних Сил України, провокування недовіри до них; формування думки про поширення в Україні расизму та міжнаціональної нетерпимості; переконання міжнародної спільноти у систематичних порушеннях українською владою режиму припинення вогню та приховане нарощування ЗС України сил та засобів вздовж лінії розмежування з метою відновлення активних бойових дій; створення негативного іміджу сил ООС шляхом звинувачення українських військовослужбовців у скоєнні злочинів та протиправних дій, зокрема, стосовно цивільного населення; деморалізація українських військовослужбовців; формування антиукраїнських настроїв у населення тимчасово окупованих територій;

- повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 18.06.2021, згідно якого на фото особою чоловічої статі у військовій захисній формі типу «камуфляж», у військовому кепі, яка розміщена на колісному бронетранспортері справа внизу є ОСОБА_16 . Крім того, особа, що розташована на нижньому ряді по центру, тобто по праву сторону від ОСОБА_20 , ймовірно є

ОСОБА_29 (позивний « ОСОБА_30 ») - командир незаконного збройного формування «ополчення Донбасу», яке діяло на території м. Горлівка Донецької області. Очолюваний ОСОБА_29 підрозділ здійснював захоплення адміністративних будівель органів влади та правоохоронних органів України, розміщених у м. Горлівка Донецької області, а також брав активну участь у бойових діях із підрозділами ЗС України та ІНФОРМАЦІЯ_20 . З 01.04.2014 перебуває у розшуку за запитом ІНФОРМАЦІЯ_21 , як особа, яка переховується від органів влади України, у зв`язку із вчиненням ним низки особливо тяжких кримінальних правопорушень;

- протоколу огляду від 25.11.2020, з якого слідує, що на фотокартці зображено 6 осіб чоловічої статі, що одягнуті у військову форму, котрі сидять та військовій бронетехніці із зображенням червоної п`ятикутної зірки. Як повідомила ОСОБА_31 , що із вказаних осіб вона впізнає ОСОБА_7 , який знаходиться на другій лінії з правої сторони обіпершись своїм лівим ліктем на кулемет, а над ним стоїть ще одна особа. ОСОБА_31 повідомила, що впізнала обвинуваченого за загальною структурою та формою обличчя, а саме витягнутим та кособоким підборіддям та глибокими впадинами навколо рота;

- висновку експерта № 145 від 27.11.2018, з якого вбачається, що предметом експертизи був жорсткий диск, вилучений 12.10.2018 під час обшуку у ОСОБА_12 , на якому містяться, зокрема, логіни (імена користувачів) та паролі; інформація щодо переходу до веб-сайтів за URL: « ІНФОРМАЦІЯ_22 » і « ІНФОРМАЦІЯ_23 » («Одноклассники»); електронні файли за наступними ключовими послідовностями: «ДНР», «ЛНР», «Горловка», «смерть», «бой», «муж», « ОСОБА_32 », « ОСОБА_19 », «ОСОБА_8»;

- показань свідка ОСОБА_12 (дружини обвинуваченого), яка зазначила, що вони одружились з ОСОБА_7 у 1991 році, потім у них народилась донька. Він був військовослужбовцем, працював у м. Полтаві, обслуговував радіотехніку на літаках, що базувались на аеродромі, а потім пішов на пенсію за вислугу років. У 2014 році у них відбулась сварка через вживання алкоголю і він пішов з дому. Речей багато не брав, куди пішов не сказав. Написав, що живий і все. Спілкувалась з ним по телефону вже після того, як він виїхав за межі Полтавської області і до 2022 року. Пам`ятає його номер телефону НОМЕР_15 . Здебільшого спілкувались на сімейні теми. Де він точно знаходиться не казав. По телефону вона повідомляла чоловіку, що йому необхідно з`явитись до СБУ та з яких підстав. На той час він знаходився в Донецькій області, говорив, що ремонтує техніку, де саме працює не казав. У 2014 році він допомагав грошовими коштами декілька разів. Зустрічалась із ним у 2016-2017 році в Ростові-на-Дону на 2 дні. Він не повідомляв, де саме перебував і чим займався. Підтвердила, що на аудіо-записах телефонних розмов, які їй давали прослухати на досудовому слідстві, голос схожий на її голос та голос чоловіка;

- показань свідка ОСОБА_13 (доньки обвинуваченого) про те, що з батьком раніше були добрі відносини. Після того як він у 2014 році покинув сім`ю, спілкувалась з ним по телефону. Також батько спілкувався по телефону з її матір`ю, зі своїми матір`ю та батьком. Куди він виїхав не знає, але останній раз він говорив, що був в Донецькій області, ремонтував техніку. В СБУ їй надавали аудіозаписи розмов, на яких вона впізнала голоси батька, матері і бабусі. Де зараз знаходиться батько їй не відомо, вже 2 роки не спілкуються взагалі;

- показань свідка ОСОБА_14 , який вказав, що з ОСОБА_7 познайомився у 1988 році, разом проходили військову службу. До 2014 року ОСОБА_7 перебував у м. Полтаві, займався установкою кондиціонерів. Революцію 2014 року він категорично не підтримував, свою думку викладав у соціальних мережах, через що йому погрожували. При спілкуванні на політичні теми ОСОБА_7 говорив, що шкода людей на окупованих територіях, що почався поділ територій. Куди він потім виїхав, йому точно не відомо, але чув, що виїхав на окуповану територію, з того часу з ним не спілкувався. В подальшому ОСОБА_33 , з яким він і ОСОБА_7 разом проходили військову службу, скинув посилання на статтю, де він прочитав, що ОСОБА_7 перебуває на окупованій території. Вже потім в СБУ йому давали слухати телефонні розмови обвинуваченого, як він зрозумів, з його товаришами по службі. Там обговорювалась відсутність чи присутність зв`язку, якісь переміщення по території, по якій саме не називалось. На вказаних записах свідок впізнав голос обвинуваченого. У нього склалось враження, що він там працює «радістом», раніше він працював у м. Полтава зв`язківцем. В судовому засіданні на фото серед чоловіків у військовій формі свідок показав на дуже схожого на ОСОБА_7 чоловіка;

- показань свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що у 1997 році познайомився з ОСОБА_7 у зв`язку із проходженням служби. Після його звільнення в запас продовжили спілкування. Потім йому стало відомо, що останній у 2014 році зловживав алкоголем та в соціальних мережах висловлювався проти України та українців. Пізніше дізнався, що він виїхав з м. Полтава. Випадково у мережі інтернет знайшов публікацію, що ОСОБА_7 перебуває на окупованій території, поділився нею з другом - ОСОБА_14 . Пізніше ОСОБА_7 йому зателефонував у 2014 році та сказав, що він у м. Горлівка, начебто на 29-му блок-посту, є бойовиком у збройному формуванні. Повідомив, що вбили його командира, обзивав українців «укропами». Через деякий час також зателефонував, почав плакати, казав, що бажає повернутись. Він йому рекомендував це зробити через СБУ. Пам`ятає номер телефону ОСОБА_7 НОМЕР_15. В СБУ йому давали слухати телефонні розмови ОСОБА_7 з дружиною. Свідок впізнав голоси обвинуваченого та його дружини. Під час розмови подружжя спілкувалось на теми проти українців. Також в ІНФОРМАЦІЯ_4 він впізнав обвинуваченого на фото. Безпосередньо в судовому засіданні свідок на наданому фото серед чоловіків у військовій формі також впізнав ОСОБА_7 , зазначив, що це саме те фото, яке йому показували в ІНФОРМАЦІЯ_4 для впізнання. Де на даний час перебуває обвинувачений йому не відомо.

Оцінивши надані стороною обвинувачення докази, місцевий суд дійшов висновку, що вказані докази у їх сукупності є достатніми та взаємопов`язаними для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за стандартом «поза розумним сумнівом» та кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 258-3 КК України, при цьому вказав,що ОСОБА_7 усвідомлював, що так звана «ДНР» є стійким об`єднанням групи осіб (більше трьох) з розподілом функцій та встановленням правил їх поведінки, яке діє на території України незаконно, саме як терористична організація, а її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні АТО та ООС. Такі ознаки в сукупності є загальновідомими та дають об`єктивні підстави вважати «ДНР» терористичною організацією.

Не погодившись із вироком місцевого суду захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу.

За приписами статей 370, 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду мають бути наведені належні й достатні мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, та положення закону, яким він керувався. Судове рішення повинно бути ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Питання доведеності вини обвинуваченого за ч. 1 ст. 258-3 КК України було предметом оцінки суду апеляційної інстанції, який, за наслідками апеляційного розгляду, погодився із висновками місцевого суду щодо доведення винуватості ОСОБА_7 за стандартом «поза розумним сумнівом», при цьому проаналізував доводи апеляційної скарги захисника, які є аналогічними доводам касаційної скарги, належним чином їх перевірив та надав змістовні відповіді на них.

Так, відхиляючи доводи сторони захисту щодо неналежної ідентифікації голосу ОСОБА_7 , апеляційний суд зазначив, що судом враховано показання свідка ОСОБА_12 , дружини обвинуваченого, яка підтвердила належність чоловікові абонентського номера НОМЕР_15 та повідомила, що їх телефонне спілкування переважно стосувалося сімейних питань. Також взято до уваги її пояснення про те, що точне місце перебування ОСОБА_7 їй відоме не було, однак він перебував на території Донецької області, а також про надання ним грошової допомоги у 2014 році та зустріч із ним у 2016-2017 роках у

м. Ростов-на-Дону.

Окрім того, ОСОБА_12 зазначила схожість голосу на аудіозаписах телефонних розмов, які їй надавалися для прослуховування під час досудового розслідування, з її власним голосом та голосом її чоловіка. Аналогічно свідок ОСОБА_13 , дочка обвинуваченого, а також свідки ОСОБА_14 і ОСОБА_15 впізнали голос ОСОБА_7 на відповідних аудіозаписах та повідомили, що тривалий час і регулярно спілкувалися з ним, у зв`язку з чим мали об`єктивну можливість ідентифікувати його голос без застосування спеціальних знань.

Оцінюючи наведені показання у сукупності, суд виходив із того, що свідки повідомляють про обставини, які вони безпосередньо сприймали, а їх показання є послідовними та взаємоузгодженими. При цьому відсутність у зазначених осіб спеціальної освіти чи навичок у сфері фоноскопії не виключає можливості достовірного впізнання голосу близького родича, з яким вони тривалий час спілкувалися. Крім того, під час судового розгляду свідки були приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, у зв`язку з чим їх показання обґрунтовано враховані судом при ухваленні рішення.

Щодо автентичності фотознімку, на якому зображений ОСОБА_7 , аналогічні аргументи захисника були предметом перевірки суду апеляційної інстанції та обґрунтовано визнані безпідставними.

Суд дійшов висновку, що фотозображення з відкритих джерел мережі Інтернет узгоджуються з фотокарткою у паспорті громадянина України ОСОБА_7 , а також із сімейними фотознімками, дослідженими під час судового розгляду, що у сукупності дозволяє однозначно ідентифікувати особу, зображену на відповідних матеріалах. Крім того, під час судового розгляду свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_31 впізнали ОСОБА_7 на фотознімках, пред`явлених їм для впізнання, що додатково підтверджує належність зазначених зображень саме обвинуваченому.

Так, отримана з мережі Інтернет інформація оцінювалася у взаємозв`язку з іншими доказами у кримінальному провадженні, зокрема, показаннями свідків та офіційними документами, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання їх недостовірними.

Стосовно допустимості використання у цьому провадженні матеріалів оперативно-розшукової діяльності на підтвердження винуватості ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність»

(далі - Закон) матеріали оперативно-розшукової діяльності використовуються, зокрема, як приводи та підстави для початку досудового розслідування, а також для отримання фактичних даних, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні.

Вказана норма кореспондує положенням ч. 1 ст. 214 КПК України, відповідно до якої слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування, а також ч. 2 ст. 99 цього Кодексу, згідно з якою матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», за умови відповідності вимогам цієї статті, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.

У разі виявлення ознак кримінального правопорушення оперативний підрозділ, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, зобов`язаний невідкладно направити зібрані матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена КК України, до відповідного органу досудового розслідування для початку та здійснення досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України (ч. 2 ст. 7 Закону).

У разі, якщо ознаки кримінального правопорушення виявлені під час проведення оперативно-розшукових заходів, що тривають і припинення яких може негативно вплинути на результати кримінального провадження, підрозділ, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, повідомляє відповідний орган досудового розслідування та прокурора про виявлення ознак кримінального правопорушення, закінчує проведення оперативно-розшукового заходу, після чого направляє зібрані матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена КК України, до відповідного органу досудового розслідування (ч. 3 ст. 7 Закону).

Як убачається з матеріалів кримінального провадження відомості до ЄРДР за

№ 0000015 були внесені 24.04.2018.

Надані стороною обвинувачення протоколи за результатами проведення оперативно-технічних заходів (протоколи від 30.01.2018 та 24.04.2018) свідчать, що вони здійснювалися до внесення відомостей до ЄРДР, тобто до початку досудового розслідування, стали його приводом, а інформація, отримана в ході оперативно-розшукової діяльності, була підтверджена проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями в межах кримінального провадження (протоколи від 06.08.2018) та низкою слідчих (розшукових) дій.

Доводи сторони захисту про те, що повідомлення начальника 4 відділу

8 управління ГУ ВКР ДКР СБУ та рапорт старшого слідчого СВ УСБУ в Полтавській області є внутрішніми документами, а тому не можуть визнаватися належними доказами у кримінальному провадженні, суд визнає необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно зі ст. 2 Закону оперативно-розшукова діяльність - це система гласних і негласних пошукових та контррозвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних заходів

Підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності, серед інших, є наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання та розвідувально-підривну діяльність спецслужб іноземних держав, організацій та окремих осіб проти України (п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону).

Окрім зазначених вище напрямів використання матеріалів оперативно-розшукової діяльності, вони використовуються для попередження, виявлення, припинення і розслідування кримінальних правопорушень, розвідувально-підривних посягань проти України, розшуку осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, та осіб, які безвісти зникли (п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону) та для взаємного інформування підрозділів, уповноважених здійснювати оперативно-розшукову діяльність, та інших правоохоронних органів (п. 5 ч. 1 ст. 10 Закону).

З огляду на те, що у даному кримінальному провадженні вирішувалися питання про розшук ОСОБА_7 та здійснення за процедурою in absentia як досудового розслідування, так і судового розгляду, колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанцій про те, що вказані матеріали відповідають як критеріям документа, визначеним у ст. 99 КПК України, згідно з якими документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, так і критерію належності доказу, визначеним ст. 85 цього Кодексу, відповідно до яких належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

При цьому колегія суддів враховує, що у касаційній скарзі захисником не заперечується, що оперативно-технічні заходи по даному кримінальному провадженню проведені відповідно до вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та КПК України.

Верховний Суд відхиляє як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, доводи касаційної скарги захисника про недотримання правил територіальної підсудності, визначених у ст. 32 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Зі змісту обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_7 до вступу до складу непередбаченого законом збройного формування проживав у м. Полтава, а інкримінований йому продовжуваний злочин вчиняв не тільки на території дислокації незаконного військового підрозділу у АДРЕСА_3 , а й у інших населених пунктах Донецької області, у тому числі, у с. Новоселівка Друга, смт. Очеретине Ясинуватський район, с. Суха Балка, смт. Північне та інших, при цьому не встановлено, де ОСОБА_7 надав згоду на участь у терористичній організації.

24 червня 2021 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Полтавської обласної прокуратури було затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 258-3 КК України та направлено до Октябрського районного суду м. Полтави, тобто до суду, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Таким чином, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 надійшло до суду у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, а саме до Октябрського районного суду м. Полтави, тобто з дотриманням правил територіальної підсудності.

Водночас слід зазначити, що об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 24 лютого 2025 року у справі № 357/10207/21 (провадження № 51-4924 кмо23) дійшла висновку про те, що кримінальне провадження, яке надійшло до суду з порушенням правил підсудності, передається на розгляд іншого суду в порядку, передбаченому частинами 2 та 3 статті 34 КПК України, якщо таке порушення виявлено до початку судового розгляду. У разі виявлення обставин, що можуть вплинути на визначення підсудності, після початку судового розгляду продовження розгляду справи судом, який розпочав такий розгляд, не становить «порушення правила підсудності», зазначеного в пункті 6 частини 2 статті 412 КПК України, і не є підставою для скасування судових рішень.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що доводи апеляційної скарги сторони захисту були предметом ретельної перевірки апеляційного суду, з наданням на них вичерпних відповідей та докладних мотивів, з яких ці доводи були залишені без задоволення, з чим погоджується і суд касаційної інстанції.

Апеляційний розгляд справи проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Ухвала апеляційного суду відповідає положенням статей 370, 419 КПК України.

На переконання суду касаційної інстанції, покарання засудженому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, є співмірним протиправному діянню та не є явно несправедливим через суворість.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, тому касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без зміни.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:

Вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 20 січня 2025 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3