КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/352/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва в порядку ст. 303 КПК України, залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, яка водночас містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, та в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та направити справу на новий розгляд в іншому складі суду.

Щодо поновлення строку, то апелянт вказує на те, що ним 21 липня 2025 року на електронну пошту було отримано ухвалу слідчого судді від 16 жовтня 2024 року, а тому з урахуванням положень ч. 3 ст. 395 КПК України вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущений. Разом з тим просить поновити строк оскарження. Таке клопотання зроблено ним у зв`язку з тим, що у суддів може виникнути інше тлумачення правил КПК України щодо визначення дати строку оскарження.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що не погоджується із оскаржуваною ухвалою слідчого судді, оскільки вона постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, відповідно є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

На думку апелянта, ухвала слідчого судді прийнята незаконним складом суду, сформованим в порушення правил п. 1 ч. 1 ст. 35 КПК України щодо черговості і ч. 3 ст. 35 КПК України щодо хронологічності надходження його скарги до суду, що може бути встановлено шляхом витребування матеріалів з суду першої інстанції, а, окрім того, вказану ухвалу постановив не суд у складі слідчого судді, а слідчий суддя.

Окрім того, судове провадження здійснено за його (потерпілого) відсутності, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Також, як наголошує апелянт, прийняте рішення взагалі суперечить вимогам КПК України, оскільки залишення скарги без розгляду не передбачено кримінальним процесуальним законом. Слідчий суддя при розгляді скарги не може виходити за межі своїх повноважень і перебирати на себе повноваження слідчого чи прокурора.

Таким чином, на думку ОСОБА_6 , ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, в будь-якому випадку підлягає скасуванню, оскільки прийняте рішення суперечить вимогам КПК України.

ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_8 повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду у встановленому законом порядку, до суду апеляційної інстанції не з`явились.

ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 в режимі відеоконференції, клопотання про що міститься в апеляційній скарзі, на зв`язок не вийшли.

Будь-яких заяв та клопотань від вказаних осіб до суду апеляційної інстанції не надходило.

Зважаючи на положення ч. 4 ст. 405, п. 1 ч. 6 ст. 336 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення розгляду за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України на ухвалу слідчого судді апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що 16 жовтня 2024 року слідчим суддею без виклику осіб постановлена оскаржувана ухвала.

Таким чином, для скаржника ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 16 жовтня 2024 року розпочинається з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до даних Довідок про доставку електронного документу учасникам, у т.ч. і ОСОБА_6 , копія ухвали доставлена 21 липня 2025 року.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді для ОСОБА_6 закінчується 26 липня 2025 року, що є вихідним днем - суботою.

За наведеного, з огляду на положення ст. 115 КПК України, враховуючи, що закінчення строку, який обчислюється днями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, тобто, першим робочим днем є 28 липня 2025 року.

Апеляційна скарга ОСОБА_6 подана електронною поштою 24 липня 2025 року, тобто, у межах строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів враховує таке.

Як встановлено з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 17 вересня 2014 року, в якому ОСОБА_6 визнаний потерпілим.

За змістом скарги, поданої ОСОБА_6 до слідчого судді, у межах вказаного кримінального провадження ним в порядку ст. 220 КПК України подано клопотання № 0000409-SOP-VYH--01-09-51 від 5 серпня 2024 року про надання йому належним чином оформленого витягу з ЄРДР, матеріалів щодо групи прокурорів, слідчих, детективів тощо, проведення допитів, тимчасового доступу тощо, ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у даному провадженні.

26 вересня 2024 року ОСОБА_6 до Солом`янського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України подана скарга на бездіяльність прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у нерозгляді клопотання.

Приймаючи рішення про залишення скарги ОСОБА_6 без розгляду, слідчий суддя обґрунтував його тим, що слідчим суддею встановлено, що за період з 1 серпня 2024 по 15 жовтня 2024 року Солом`янським районним судом м. Києва було зареєстровано та розподілено 2323 скарг ОСОБА_6 , поданих на бездіяльність прокурорів Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, які за своїм змістом є майже ідентичними, стосуються бездіяльності прокурорів, яка полягає у нерозгляді однотипних клопотань, поданих ОСОБА_6 як потерпілим, в межах кримінального провадження № 0000409 протягом липня-серпня 2024 року.

Проаналізувавши дії ОСОБА_6 на наявність в них ознак зловживання процесуальними правами, слідчий суддя дійшов висновку, що подання ОСОБА_6 надмірної кількості однотипних скарг на бездіяльність різних прокурорів Солом`янської окружної прокуратури м. Києва протягом короткого терміну відповідає усім ознакам сутяжництва як форми зловживання процесуальними правами. При цьому слідчим суддею взято до уваги, що задоволення скарг ОСОБА_6 може призвести до розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави фактично на розгляд та надання відповідей на тисячі клопотань однакового змісту в межах одного кримінального провадження та, відповідно, до браку часу для концентрації зусиль на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень.

Враховуючи положення КПК України, те, що заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к), те, що використання цього інституту прослідковується в практиці Конституційного Суду України, який вказав, що повторне звернення до Конституційного Суду України тієї самої особи з клопотанням щодо перевірки того самого положення закону України на відповідність тим самим положенням Конституції України, свідчить про зловживання правом на подання конституційної скарги (ухвала Першої колегії суддів Першого сенату Конституційного Суду України від 9 липня 2018 року № 213-1(І)/2018); з огляду на положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а саме ч. 3 ст. 35, рішення ЄСПЛ, слідчий суддя дійшов висновку, що вчинення ОСОБА_6 вказаних дій є зловживанням особою своїми процесуальними правами та має наслідком постановлення судом рішення про залишення такої скарги без розгляду, що узгоджується, зокрема, з постановою Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 937/1059/20.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді, і, хоч зазначене рішення прямо не передбачено КПК України, але таке рішення відповідає меті, завданням та загальним засадам кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів досліджені заява та додатки до неї, подані прокурором у вказаному кримінальному провадженні - ОСОБА_9 , за змістом яких з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року ОСОБА_6 подано 16216 клопотань, які всі розглянуті.

Станом на 27 жовтня 2025 року в прокуратурі перебувають для реєстрації та подальшого розгляду вже більше 11тис.аналогічних клопотань ОСОБА_6 та його захисника - ОСОБА_7 ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7 подані чисельні скарги до Солом`янського районного суду м. Києва, в яких оскаржується бездіяльність різних прокурорів - процесуальних керівників у даному кримінальному провадженні саме щодо нерозгляду поданих в порядку ст. 220 КПК України однотипних клопотань, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі.

З урахуванням наведених обставин, а також даних, викладених у змісті скарг у справах, які перебувають у провадженні даної колегії суддів, колегія суддів приймає до уваги висновок Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладений в ухвалі від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к, у відповідності до якого Суд констатував, що, хоча у КПК України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

Колегія суддів бере до уваги, що у чинній редакції КПК України визначено три випадки, які можуть визнаватися зловживанням процесуальними правами в кримінальному провадженні:

1) заявлення повторного відводу з метою затягування кримінального провадження (ч. 4 ст. 81 КПК України);

2) посилання на технічну неможливість участі в відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, переривання зв`язку з метою затягування судового розгляду справи (абз. 3 ч. 6 ст. 336 КПК України);

3) порушення розумних строків проголошення вступної промови стороною обвинувачення та/або стороною захисту з метою затягування судового розгляду справи (абз. 5 ч. 1 ст. 349 КПК України).

З аналізу наведених норм, на думку колегії суддів, слідує, що зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа реалізує свої процесуальні права і вчиняє передбачені процесуальним законодавством процесуальні дії, але робить це з метою, яка не співпадає із завданням кримінального процесу, що можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом, а тому, з огляду на кількість поданих однотипних клопотань, які адресовані кожному з прокурорів, які входять у групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, та подальше оскарження бездіяльності кожного прокурора, яка полягає у нерозгляді кожного клопотання окремо, колегія суддів погоджується з висновком, викладеним в оскаржуваній ухвалі, що на даному етапі кримінального провадження ОСОБА_6 зловживає своїми процесуальними правами потерпілого.

При цьому, за змістом ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тобто на практиці в деяких випадках це може обумовити необхідність ухвалення рішень, які прямо не передбачені КПК України.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що слідчим суддею постановлено обґрунтоване рішення про залишення скарги ОСОБА_6 без розгляду.

Щодо доводів апелянта про те, що ухвала слідчого судді прийнята незаконним складом суду, сформованим в порушення правил п. 1 ч. 1 ст. 35 КПК України щодо черговості і ч. 3 ст. 35 КПК України - щодо хронологічності надходження його скарги до суду, а також ухвалена не судом у складі слідчого судді, на думку колегії суддів, є непереконливими.

З матеріалів судового провадження встановлено, що згідно з Протоколом автоматичного визначення слідчого суддів від 10 жовтня 2024 року визначено головуючого суддю - ОСОБА_1 , якою і постановлено оскаржуване рішення.

Відповідно до п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, і саме на слідчого суддю КПК України (у т.ч. положеннями Глави 26) покладено відповідні права та обов`язки, а також встановлені строк та порядок розгляду поданих на стадії досудового розслідування кримінального провадження клопотань та скарг. Окрім того, положеннями ст. 304 та 307 КПК України регламентується, які рішення може постановити саме слідчий суддя.

Також колегія суддів враховує, що слідчим суддею оскаржувана ухвала винесена на стадії вирішення питання відкриття провадження за поданою ОСОБА_6 скаргою, а не за результатами розгляду в порядку ст. 306 КПК України скарги, що не передбачає виклик і повідомлення особи, яка подала скаргу.

За встановлених обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а, відтак, апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2024 року, якою залишена без розгляду скарга ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва щодо не розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 0000409 від 17 вересня 2014 року, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________________ _______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4