Справа № 206/4506/23
Провадження № 1-кс/206/256/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання прокурора відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_4 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000363, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 квітня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання прокурора відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_4 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000363, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 квітня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 09.12.2014 р. приблизно о 12.00 годині, ОСОБА_4 знаходилась за місцем мешкання знайомої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де перебував ОСОБА_6 , та в зазначений час ОСОБА_5 запропонувала ОСОБА_4 та ОСОБА_6 скоїти крадіжку металевих частин від тепловозів «ЧМЕЗ», що знаходяться в приміщенні цеху Локомотивного депо м. Попасна ДП «Донецька залізниця», розташованого по вул. Дніпровській, 1, м. Попасна. На пропозицію ОСОБА_5 скоїти крадіжку металевих частин ОСОБА_4 , яка на той час працювала мийником в Локомотивному депо м. Попасна, та ОСОБА_6 дали свою згоду.

ОСОБА_4 , 09.12.2014 приблизно о 20.00 годині, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скоєного за попередньою змовою групою осіб, зустріла ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яких провела на огороджену територію Локомотивного депо м. Попасна, що охороняється, до незачиненого приміщення цеху, в якому знаходились тепловози ЧМЕЗ №6007, ЧМЕЗ №4851.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, розподіливши між собою злочинні дії, ОСОБА_4 залишилась на території Локомотивного депо м. Попасна з метою спостереження за навколишнім оточенням та попередженням ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про появу сторонніх осіб, а ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 за допомогою принесених із собою слюсарних ключів відкрутили з тепловозів ЧМЕЗ №4851 17 секцій охолодження шахти холодильників та ЧМЕЗ №6007 18 секцій охолодження шахти холодильників за ціною 1211,65 грн. за 1 штуку. А всього ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 таємно викрали з тепловозів 35 секцій охолодження шахти холодильників за ціною 1211,63 грн. за 1 штуку на загальну суму 42407,75 грн., які знаходились на балансі Локомотивного депо м. Попасна ДП «Донецька залізниця». Після чого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд, чим заподіяли матеріальних збитків Локомотивному депо м. Попасна ДП «Донецька залізниця» на вказану суму.

25 грудня 2014 року за фактом вчинення вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000861, з якого 15.04.2015 було виділено матеріал, що стосуються вчинення правопорушення ОСОБА_4 , в окреме кримінальне провадження за № 0000363.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця події за адресою: Луганська область, м. Попасна, вул.Орджонікідзе, буд. 68, відповідно до якого було виявлено та вилучено викрадене з території Локомотивного депо м. Попасна ДП «Донецька залізниця» майно.

- протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 , яка показала, що вона перебуває на посаді юриста Локомотивного депо м. Попасна ДП «Донецька залізниця». У період часу з 01.12.2014 по 15.12.2014 з цеху ТО-3, який знаходиться на території Локомотивного депо м. Попасна ДП «Донецька залізниця», невідомими особами було скоєно крадіжку секцій охолодження шахти холодильників з тепловозу ЧМЕЗ №6007 та ЧМЕЗ №4851 загальною кількістю 35 штук. Вартість одного радіатору складає 1211,65 грн. без податку на добавлену вартість. Внаслідок крадіжки було завдано матеріальний збиток підприємству на загальну суму 42 407,75 грн.

Також додатково допитана представник потерпілого ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_4 з 29.12.2014 по 28.01.2015 знаходилася у плановій відпустці, після якої перестала виходити на роботу в Локомотивного депо м. Попасна ДП «Донецька залізниця» та нічого з цього приводу не повідомляла.

- протоколами допитів підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які надали аналогічні свідчення про те, що 09.12.2014 приблизно о 12.00 годині вони разом зі своєю знайомою ОСОБА_9 , яка є працівником Локомотивного депо м.Попасна вирішили вчинити крадіжку з території Локомотивного депо м.Попасна. У вечірній час, коли ОСОБА_10 знаходилась на робочому місці, вони разом прийшли до території вказаного підприємства, де ОСОБА_10 відкрила цех, звідки вони в подальшому таємно викрали секції охолодження шахти холодильників з тепловозу ЧМЕЗ №6007 та ЧМЕЗ №4851 загальною кількістю 35 штук. Вночі, близько 03.00 години вони винесли викрадене з території підприємства та перенесли до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . 19.12.2014 частину викраденого майна вони продали, грошові кошти розділили.

15 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Оскільки на той час було встановлено відомості, що підозрювана переховується від органу досудового слідства, місцезнаходження останньої невідоме, за встановленим місцем проживання вона була відсутня (проживала у ОСОБА_5 ), а зареєстроване місце проживання було тимчасово окупованою територією України, то вказане повідомлення про підозру безпосередньо вручити підозрюваній не було можливості.

У зв`язку з викладеним постановою слідчого від 15.04.2015 підозрювану ОСОБА_4 було оголошено в розшук до ст. 281 КПК України через те, що підозрювана переховується від органу досудового слідства, місцезнаходження останньої невідоме, а постановою слідчого від 30.04.2015 досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Разом з тим, стороною обвинувачення вжито додаткових заходів щодо повідомлення підозрюваної про наявність стосовно неї кримінального провадження та повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме опубліковано у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в газеті «Урядовий кур`єр» (офіційне друковане видання Кабінету Міністрів України) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

При цьому під час досудового розслідування до суду раніше подавалися клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про дозвіл на затримання підозрюваної з метою її приводу для участі в його розгляді, які слідчими суддями були задоволені, однак у зв`язку з переховуванням підозрюваної затримати і доставити її до суду не вдалося, а строк дії відповідних ухвал закінчувався.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового слідства та суду, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання винуватою у його вчиненні, а також тривалий час перебування у розшуку.

Крім того, з показань допитаних підозрюваних та представника потерпілого встановлено, що ОСОБА_4 тимчасово проживала за адресою: АДРЕСА_1 (у знайомої ОСОБА_5 ), а також проживала в селищі Фрунзе Слов`яносербського району (пізніше перейменовано на селище міського типу Сентянівка), яке було тимчасово окупованою територією України.

Також встановлено, що ОСОБА_4 після вчинення кримінального правопорушення почала переховуватися, а саме додатково допитана представник потерпілого ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_4 з 29.12.2014 по 28.01.2015 знаходилася у плановій відпустці, після якої перестала виходити на роботу в Локомотивного депо м. Попасна ДП «Донецька залізниця» та нічого з цього приводу не повідомляла.

Разом з тим, відповідно до рапорту співробітника СКР Попаснянського РВ ГУМВС України в Луганській області за результатами вжитих заходів встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України.

Крім того, додатково вживалися заходи щодо отримання відомостей про місцезнаходження підозрюваної, а саме:

- отримана від УКР ГУНП в Луганській області відповідь на виконання доручення слідчого, відповідно до якої встановити місцезнаходження підозрюваного не надалось можливим. Фактів перетину державного кордону України, а також фактів реєстрації останньої як внутрішньо переміщеної особи не встановлено;

- згідно з відомостями з Державної прикордонної служби України відсутні дані про перетин підозрюваною державного кордону України чи лінії розмежування з окупованими територіями з 19.01.2018;

Також слідчо-оперативним шляхом встановлено, що підозрювана зареєстрована в смт Сентянівка Луганської області (раніше смт Фрунзе Слов`яносербського району Луганської області), яке є непідконтрольною державній владі України територією. оскільки окуповане (захоплене) військовослужбовцями російської федерації та представниками незаконних збройних формувань так званої «лнр».

Зазначені обставини у своїй сукупності підтверджують наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що незастосування запобіжного заходу або застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, до підозрюваної не забезпечить належної поведінки та виконання обов`язків.

У зв`язку з викладеним до Самарського районного суду міста Дніпра подано клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , однак місцезнаходження підозрюваної на теперішній час не встановлено, що унеможливлює розгляд вказаного клопотання, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

При цьому під час досудового розслідування слідчими суддями раніше неодноразово надавався дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваної для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак строк дії ухвали сплив.

Враховуючи викладене, на теперішній час вбачається доцільним надання дозволу на затримання підозрюваної ОСОБА_4 з метою її приводу до Самарського районного суду міста Дніпра для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання повністю підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив задовольнити.

Заслухавши думку прокурора в обґрунтування доводів і вимог клопотання, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні ГУНП в Луганській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000363, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 квітня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 України.

15 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Оскільки на той час було встановлено відомості, що підозрювана переховується від органу досудового слідства, місцезнаходження останньої невідоме, за встановленим місцем проживання вона була відсутня (проживала у ОСОБА_5 ), а зареєстроване місце проживання було тимчасово окупованою територією України, то вказане повідомлення про підозру безпосередньо вручити підозрюваній не було можливості.

15.04.2015 підозрювану ОСОБА_4 було оголошено в розшук.

30.04.2015 досудове розслідування в кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Стороною обвинувачення вжито додаткових заходів щодо повідомлення підозрюваної про наявність стосовно неї кримінального провадження та повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме опубліковано у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в газеті «Урядовий кур`єр» (офіційне друковане видання Кабінету Міністрів України) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Статтею 131 КПК України визначені види заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких затримання особи.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення ефективності реалізації завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України та завдань окремих стадій кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 171 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що відносно підозрюваної ОСОБА_4 дійсно існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання винуватою у його вчиненні, а також тривалий час перебування у розшуку.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2011 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до положень ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, має право звернутись із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких передумов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про наявність обставин зазначених у пунктах 1, 2 частини 4 статті 189 КПК України, особа об`єктивно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальними і такими, що підтверджуються наявними матеріалами, а тому клопотання про надання дозволу на затримання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 176, 177, 183, 184, 187-190, 193, 369, 372, 376 КПК України,слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_4 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000363, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 квітня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з метою її приводу до Самарського районного суду міста Дніпра для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

В силу ч. 2 ст. 190 КПК України, слідчий суддя зазначає дані прокурора ОСОБА_3 (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, буд. 27).

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Визначити строк дії ухвали шість місяців з дати її постановлення, тобто до 19 серпня 2026 року, але в рамках строків досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000363.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1