Справа № 752/4812/26
Провадження по справі № 1-кс/752/1683/26
У Х В А Л А

іменем України

"25" лютого 2026 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000324 від 23.02.2026 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

встановив:

25 лютого 2026 до слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000324 від 23.02.2026 стосовно ОСОБА_4 .

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.02.2026 на підставі заяви про злочин від 22.02.2026.

Під час досудового розслідування встановлено, що на території м. Києва група осіб здійснює незаконну діяльністю зі збуту наркотичних засобів та психотропних речовин у великих та особливо великих розмірах. Під час проведення першочергових оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до злочинної діяльності причетний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 22.02.2026 о 22 год 40 хв, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 86 за допомогою мобільного додатку «Uklon» викликав автомобіль служби таксі марки «Peugeot», моделі «Partner», н.з. НОМЕР_1 , використовуючи його як засіб доставки психотропної речовини, здійснив її відправлення до отримувача, тим самим незаконно збув МДМА - особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, масою в речовині 2,285 г.

Крім того, в наслідок проведення обшуку встановлено, що за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 з метою збуту незаконно зберігав наркотичний засіб у великих розмірах та психотропну речовину в особливо великих розмірах, а саме: кокаїн масою 7,031г та амфетамін масою 29,413г.

23 лютого 2026 року ОСОБА_4 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України, тим самим його протиправна діяльність була припинена.

24.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а 25.02.2026 - про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 та ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчий посилається на те, що обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_4 , доводиться зібраними на даний час доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_4 , протоколом огляду місця події, протоколом проведення обшуку за місцем зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , висновками експертів, протоколами допиту свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий також вказує на те, що існують ризики, передбачені п.1-3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Так, ризик переховування слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 усвідомлює невідворотність покарання за вчинення кримінальної діяльності, зокрема те, що інкриміновані йому діяння відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, та покарання за яке визначено у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим може вжити відповідні заходів переховування. Крім того, він не має постійного місця роботи, легальних доходів. А відсутність стабільного та легального джерела існування, на думку слідчого, свідчить про відсутність стійкого соціального зв`язку з місцем проживання, а також можливість швидкої зміни місця перебування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ризик передбачений п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий обґрунтовує тим, що досудове розслідування на теперішній час не завершено, не встановлено каналів надходження наркотичних засобів, можливих співучасників, осіб, яким підозрюваний міг збувати наркотичні засоби, а також не проведено всі необхідні експертизи вилучених речовин. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може знищити або приховати інші наркотичні засоби, засоби фасування, мобільні телефони, електронні носії інформації, чорнові записи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ризик передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий обґрунтовує тим, що на даний час підозрюваному ОСОБА_4 стали відомі анкетні дані свідків у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим він, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на них, змушуючи надавати бажані для нього показання. Актуальність існування такого ризику га думку слідчого існує до моменту їх допиту в суді.

Також слідчий вважає, що існує ризик того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти злочини у яких підозрюється.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів на думку ОСОБА_4 не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку й попередити ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків. Проте в оточенні обвинуваченої вказані особи, які б могли бути поручителями відсутні.

На думку суду до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тим, що останній вчинив особливо тяжкий злочин, та, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, окрім того він не має офіційного джерела доходу, міцних та стійких соціальних зв`язківки, що може на думку слідчого бути передмовою до вчинення нових злочинів.

Слідчий просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, а також не визначати заставу відповідно до положень п.5 ч.4 ст. 183КПК України.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав. Надав пояснення, аналогічні викладеним слідчим у клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання слідчого. Вказав на те, що під час досудового розслідування у даному провадженні суттєво порушені права його підзахисного. Зокрема те, що ОСОБА_4 було фактично затримано значно раніше, ніж про це вказано у протоколі затримання. Під час фактичного затримання не були роз`яснені права, зокрема право не свідчити проти себе. Сторона обвинувачення скористалася юридичною необізнаністю ОСОБА_4 та здобула від нього відомості, зокрема щодо місця проживання, а також отримала доступ до інформації, яка містилася у телефоні. Його підзахисний безпосередньо у протоколі затримання вказав про те, що час його фактичного затримання, не відповідає тому, який вказаний у клопотанні. Посилався нате, що його було затримано о 13 годині 23.02.2026. А у протоколі вказано про те, що його затримано о 16 годині. Місце затримання також не відповідає дійсному, оскільки ОСОБА_4 було фактично затримано на вулиці, між тим як у протоколі вказана адреса проживання.

Він як захисник був викликаний до райвідділку, вже після того, як всі першочергові слідчі дії були проведені, зокрема затримання, обшуки. Крім того слідчий не дав достатньо часу для конфіденційного спілкування із ОСОБА_4 .

Він подав до слідчого судді скаргу на незаконне затримання та дії слідчого.

Просив відмовити у задоволені клопотання, також посилаючись на те, що ризики, на які вказує слідчий та прокурор, є недоведеними. Його підзахисний не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування, має постійне місце проживання, тимчасові заробітки, зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора. Крім того, вважає що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 буде знищувати докази, або чинити тиск на свідків.

Підозрюваний ОСОБА_4 також просив не застосовувати до нього такий запобіжний захід як тримання під вартою. Вказав на те, що він частково визнає винуватість та не має наміру переховуватися від слідчого. Після того, як його зупинили на вулиці особи, які назвалися працівниками поліції, вій дійсно визнав, що здійснює збут наркотичних заходів та психотропних речовин, та повідомив про місце проживання, надав для огляду мобільний телефон. Між тим, він має намір співпрацювати із слідством, тому просить надати можливість це зробити тоді, коли він перебуватиме на свободі. Він має постійне місце проживання, оскільки орендує квартиру та строк оренди є достатнім, тому просить застосувати домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 .

Вирішуючи клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Встановлено що 23 лютого 2026 року ОСОБА_4 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

24.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а 25.02.2026 - про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 та ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини, з метою збуту та її збут, а також у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу з метою збуту у великих розмірах та психотропної речовини з метою збуту в особливо великих розмірах, вчиненого повторно. Санкція вказаних статей передбачає покарання у вигляді позбавлення волі понад п`ять років.

Відомості, які містяться у матеріалах досудового розслідування, які додані слідчим до клопотання, а саме: протокол затримання ОСОБА_4 , протоколом огляду місця події, протоколи обшуків, висновки експертів, протоколами допиту свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є достатніми та можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин сталося та доводять імовірну причетність до них підозрюваного ОСОБА_4 .

Доводи захисника про незаконне затримання слідчий суддя відхиляє, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження відомості дають підстави вважати, що були наявними підстави, що визначені у ст. 208 КК України, для затримання ОСОБА_4 . Крім того, затримання відбувалося уповноваженою особою. Доводи сторони захисту про те, що час затримання, який вказаний у протоколі, не відповідає фактичному, не можуть бути безумовною підставою для визнання затримання незаконним.

Також не знайшли свого підтвердження доводи скарги захисника на дії слідчого, який на його думку порушив право на забезпечення достатнього часу для конфіденційного спілкування із підзахисним тощо.

Також слідчий суддя вважає, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість інкримінованого йому правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі, які самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного для переховування.

Ризик знищення доказів та продовження злочинної діяльності також є наявними. Ризик незаконного впливу на свідків, на думку слідчого судді, слідчим не доведено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що передбачені ч.2 ст. 177 КПК України підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу існують, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 вказаної статі.

Між тим, враховуючи висловлене ОСОБА_4 у судовому засіданні бажання співпрацювати із слідством, а також його показання, що він добровільно вказав про місця зберігання ним наркотичних засобів та психотропних речовин, розуміючи, що був викритий працівниками поліції, слідчий суддя має підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вищезазначеним ризикам. Такий захід також буде сприяти досудовому розслідуванню. Крім того, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, місце проживання, яке доводиться наявним довгостроковим договором оренди, його молодий вік.

Слідчий суддя відповідно до положень ч.4 ст. 194 КПК України приходить до висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт, вважаючи, що саме такий заходи зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, на підозрюваного ОСОБА_4 слід також покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

На підстав викладеного, керуючись ст. 131, 132, 176-138, 181, 193-194, 196, 197, 198, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

відмовити слідчому у задоволенні клопотання.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги у межах строку досудового розслідування, тобто до 23 квітня 2026 року (включно).

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до положень ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до прокурора, слідчого та суду на їх першу вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків визначити до 23 квітня 2026 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1