Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/175/26
Провадження № 1-кп/475/122/26
У Х В А Л А

23.02.2026смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі с/з - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в с-щі. Доманівка кримінальне провадження №0000001 від 01.01.2026 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щасливка Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта неповна середня, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця по мобілізації на посаді старшого механіка-водія 2 бойової машини 1 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.02.2026 року на розгляд до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Ухвалою суду від 19.02.2026 року по кримінальному провадженню призначено підготовчий розгляд на 23.02.2026 року.

Ухвалою слідчого судді від 06.01.2026 р. відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 02 березня 2026 року та визначено розмір застави - 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 коп.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 днів, в якому посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України (ч.2 ст. 194 КК України тяжкий злочин). До обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 02.03.2026 року включно, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, обґрунтованість підозри, пред`явленої обвинуваченому ОСОБА_4 перевірено слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу. Ризики обумовлені тим, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, згідно ст. 176 КПК України застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого не є можливим. На підставі вищезазначеного прокурор, вважає за доцільне обрати саме цей запобіжний захід, який забезпечить виконання обвинуваченим його обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , зазначив, що його звільнення з-під варти може призвести до ризиків передбачених ст.177 КПК України та обґрунтованих у клопотанні, тому просить суд розглянути клопотання в даному судовому засідання.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо клопотання про продовження застосованого відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечував.

У відповідності до ч. 3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II КПК. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Отже за правилами ч. 3 ст.315 КПК України, суд з урахуванням думки інших присутніх учасників підготовчого судового засідання вирішує питання про обрання, доцільність зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, обраного обвинуваченому з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК, та обставин кримінального провадження.

Суд продовжує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до порядку, визначеного Главою 18 КПК, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні. При цьому про право вирішення судом самостійно питання щодо продовження запобіжного заходу, який має обмежений строк дії (домашній арешт, тримання під вартою), та порядок розгляду цього питання у ст.315КПК України не визначені.

Оскільки при направленні обвинувального акта до суду запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування (для запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту та тримання під вартою), тому за наявності клопотання сторони обвинувачення суд під час підготовчого судового засідання вправі продовжити строк тримання під вартою в межах, визначених ч. 1ст. 197 КПК.

Таким чином, можна дійти висновку про те, що за наявності клопотання сторони обвинувачення має бути вирішено саме питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , оскільки строк тримання під вартою останнього завершується 02.03.2026 року.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначенихст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання під вартою ОСОБА_4 виходячи з наступного.

Так, Ухвалою слідчого судді від 06.01.2026 р. відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 02 березня 2026 року та визначено розмір застави - 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 коп.

При вирішенні клопотання щодо продовження обвинуваченому заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , визначених ч. 1ст. 177 КПК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Усвідомлюючи та будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за

вироком суду, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від органів досудового розслідування, суду, для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності; ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного, оскільки проживає з ними в одному населеному пункті. Крім того свідки не надавали свої покази безпосередньо суду.

Крім цього, ОСОБА_4 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складі) від 22.09.2025 №40 солдата ОСОБА_4 , призначено на посаду старшого механіка-водія 2 бойової машини 1 реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, але самовільно залишив військову частину та його перебування за місцем проживання безпідставне.

Враховуючи вимоги ч. 3ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В свою чергу слід зазначити, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею177 (частина 1 статті 184 КПК).

Разом з тим, суд вважає, що тимчасова ізоляція обвинуваченого ОСОБА_4 від суспільства є цілком виправданою мірою, насамперед превентивною, оскільки, окрім захисту прав і інтересів обвинувачених, суд повинен приймати до уваги захист інтересів суспільства в цілому, а тому приходить до висновку про необхідність продовжити відносно останнього винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить їхню належну процесуальну поведінку, а також не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились. Нових даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло, судовий розгляд не завершено.

Суд вважає, що раніше застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

За таких обставин, слід задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Керуючись п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст.27, 176-178,183,194,199,314-316, 331,369,372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 23 квітня 2026 року.

Залишити без змін заставу у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 коп.,яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у грошовій одиниці України на спеціальнийдепозитний рахунок: отримувач коштів: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26299835 Банк отримувача ДКСУ, м.Київ Код банку отримувача: (МФО) 820172 Рахунок отримувача: UA0016294, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 строком до 23 квітня 2026 року, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ відділення поліції №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора або суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Термін дії ухвали, визначити до 23 квітня 2026 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому.

Копію ухвали направити для виконання до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» м.Миколаїв.

Оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні до 13-30 год 19.03.2026 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1