Справа № 461/1612/26
Провадження № 1-кс/461/1952/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові погоджене із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , клопотання старшого слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 06.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

старший слідчий відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівської області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на речі, вилучені 30.03.2026 в ході проведення обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «iPhone 15 Pro» із сім-картою оператор мобільного зв`язку «Київстар» із номерами на ній: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що 30.03.2026 в ході проведення обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «iPhone 15 Pro» із сім-картою оператор мобільного зв`язку «Київстар» із номерами на ній : НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

У зв`язку з тим, що вищевказані документи, відповідають вимогам ч. 1 та ч. 2 ст. 98 КПК України, оскільки можуть бути використані як докази факту і обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а також можуть містити інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення та причетних осіб, то 30.03.2026 року їх визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Також з врахуванням тяжкості злочинів та інших об`єктивних причин, є підстави вважати, що причетні до вчинення кримінального правопорушення особи, оскільки вже обізнані про кримінальне провадження то маючи доступ до вказаних речей і документів, з метою уникнення кримінальної відповідальності, можуть внести до них зміни, знищити чи виготовити і замінити новими документами з іншими відомостями.

Крім цього, вказані документи необхідні органу досудового розслідування для їх огляду та збереження як речових доказів з метою використання під час доказування у кримінальному провадженні, а також проведення відповідних судових експертиз.

Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки згідно клопотання просить проводити розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує та просить таке задоволити в повному обсязі, а також без участі власника (володільця) майна, з метою забезпечення арешту майна та запобігання можливості відчуження вказаного майна до розгляду даного клопотання по суті.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Встановлено, що відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 06.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що капітан ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді офіцера оперативного відділення штабу в/ч НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), маючи злочинний умисел направлений на одержання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, діючи за попередньою змовою групою осіб, із невстановленими на даний час в ході досудового розслідування особами, 18.02.2026, під час телефонної розмови з ОСОБА_8 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, висловив йому незаконну вимогу надання неправомірної вигоди грошових коштів в сумі 2500 доларів США, що є половиною від необхідної суми, а саме 5000 доларів США, за здійснення впливу на прийняття рішення військовими службовими особами Збройних Сил України, що полягало у розподілі останнього на посаду в одну із військових частин розташованих на території Львівської області.

В подальшому, 28.02.2026 приблизно о 18 год 30 хв ОСОБА_7 , з метою завершення свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з метою реалізації попередньо обумовленого плану, на прилеглій території до кафе «Піца», по вул. Любінській, 104, у м. Львові, розуміючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 2500 доларів США (що станом на 28.02.2026 згідно курсу НБУ становить 108 000 гривень), за вирішення питання щодо переміщення на посаду в одній із військових частин розташованих на території Львівської області, після чого його незаконна діяльність припинена працівниками правоохоронних органів та останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.

30.03.2026 в ході проведення обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «iPhone 15 Pro» із сім-картою оператор мобільного зв`язку «Київстар» із номерами на ній : НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт на вище вказане майно, як тимчасово вилученого майна є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України.

Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.

Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження та розпорядження, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 06.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України - задоволити.

Накласти арешт на речі, вилучені 30.03.2026 в ході проведення обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «iPhone 15 Pro» із сім-картою оператор мобільного зв`язку «Київстар» із номерами на ній: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівської області ОСОБА_9 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1