Справа № 210/2664/26
Провадження № 1-в/210/258/26
У Х В А Л А

іменем України

04 травня 2026 року Суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , розглянувши подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби засудженого ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

До Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшло подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби засудженого ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним повернути подання з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 2-1 ч. 1 ст. 537 КПК під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби у випадках, передбачених ст.. 81-1 КК України.

Згідно із пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-1 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 3 ст. 26 КПК сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, враховуючи положення ч. 3 ст. 26, ч. 2 ст. 81-1 КК, п. 2-1 ч. 1 ст. 537 КПК, подання повинно містити повні дані про особу засудженого, а в розрізі ст.. 81-1 КК України належність до військового обов`язку, тощо.

Тому, суд зауважує, що зазначене подання не містить повних даних про особу засудженого, його належність до військового обов`язку, відповідно до ст.. 81-1 КК України, що є серйозним недоліком.

Умовно-дострокове звільнення (УДЗ) від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом , згідно зі статтями 81-1 КК України та 21-5 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» застосовується до осіб, засуджених до обмеження або позбавлення волі.

Якщо особа офіційно виключена з військового обліку через непридатність до військової служби (за висновком ВЛК), вона не підлягає мобілізації чи службі за контрактом, і УДЗ для неї не може бути застосовано.

Якщо особа була «знята з обліку» тимчасово (наприклад, зміна місця проживання) або зняття відбулося до початку повномасштабної війни, така особа зазвичай стає військовозобов`язаною знову, повинна оновити дані та придатна до служби, якщо ВЛК визнає її такою.

Засуджений повинен бажати служити, відповідати вимогам до контрактників (ст. 21-5 Закону) і проходити службу виключно у спеціалізованих підрозділах.

Якщо особа знята з обліку з «виключенням» (повна непридатність), то умовно-дострокове звільнення для служби за контрактом неможливе.

Якщо зняття було адміністративним, то після повторного взяття на облік та проходження ВЛК УДЗ можливо.

За змістом частини 1 статті 21-5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», особи, які умовно-достроково звільнені від відбування покарання на підставі, визначеній статтею 81 1 КК України, приймаються на військову службу до Збройних Сил України за контрактом на посади рядового, сержантського і старшинського складу, а також офіцерського складу відповідно до військових звань, за якими вони перебувають на військовому обліку.

Згідно військово-облікового документу засуджений знятий з обліку і на день направлення подання до суду на військовому обліку в ТЦК та СП не перебуває.

В матеріалах справи відсутні дані про те, в зв`язку з чим засуджений був знятий з обліку.

З аналізу вищезазначених нормативних актів вбачається, що засуджений повинен перебувати на обліку в ТЦК та СП як військовозобов`язаний, бо в інших випадках застосування до засудженого УДЗ, передбаченого ст.. 81-1 КК України неможливе.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що особа засудженого не вивчена, а подання про застосування до засудженого ст.. 81-1 КК України є передчасним.

Дії суду у разі, коли подання подане з порушенням порядку визначеного ст. 26, 537, 539 КПК не регламентуються, тож суд, враховуючи положення ст. 7, ч. 6 ст. 9 КПК, вважає доречним повернути його особі, яка його подала.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання підлягає поверненню з роз`ясненням заявнику права відповідного звернення з тотожним поданням до суду визначеного п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, 26, 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

Постановив :

Подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби засудженого ОСОБА_2 - повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню у разі усунення недоліків, про які зазначено в ухвалі.

Роз`яснити право звернення з поданням про звільнення від покарання за діяння, караність якого законом усунена, згідно п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після завершення строку апеляційного оскарження, а в разі подання апеляційної скарги, - після завершення апеляційного розгляду такої скарги.

Суддя ОСОБА_1