Справа № 201/6836/26
Провадження № 1-кс/201/1866/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання слідчого 2 відділення 2 відділу слідчого управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 погоджене прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 05.06.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді з клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 05.06.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у серпні 2023 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_5 будучи громадянкою України, перебуваючи на території м. Лутугине Луганського району Луганської області, усвідомлюючи вищенаведені обставини, діючи умисно, з метою переслідування своїх особистих інтересів, маючи умисел на обрання депутатом до незаконного органу влади на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора, зареєструвалась від Ліберально-демократичної партії Росії (мовою оригіналу: Либерально-демократическая партия России) кандидатом в депутати до так званої «Ради муніципального округу муніципальне утворення Лутугинський муніципальний округ Луганської Народної Республіки» (мовою оригіналу: «Совета муниципального округа муниципальное образование Лутугинский муниципальный округ Луганской Народной Республики»).

У період з 01 по 10 вересня 2023 року, у відповідності до законодавства РФ та так званої «ЛНР», на тимчасово окупованій території Луганської області проведено незаконні «вибори депутатів Народної Ради Луганської Народної Республіки першого скликання та вибори депутатів представницьких органів муніципальних утворень Луганської Народної Республіки першого скликання» (мовою оригіналу: «выборы депутатов Народного Совета Луганской Народной Республики первого созыва и выборы депутатов представительных органов муниципальных образований Луганской Народной Республики первого созыва»).

За результатами вказаних незаконних виборів представниками так званої «виборчої комісії ЛНР» - вибори депутатів до так званої «Ради муніципального округу муніципальне утворення Лутугинський муніципальний округ Луганської Народної Республіки» (мовою оригіналу: «Совета муниципального округа муниципальное образование Лутугинский муниципальный округ Луганской Народной Республики») який відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є незаконним, тобто створеним (обраним) у порядку, не передбаченому законом, визнані такими, що відбулися.

В подальшому, у зв`язку із припиненням повноважень одного з депутатів так званої «Ради муніципального округу муніципальне утворення Лутугинський муніципальний округ Луганської Народної Республіки» (мовою оригіналу: «Совета муниципального округа муниципальное образование Лутугинский муниципальный округ Луганской Народной Республики»), так званою «Територіальною виборчою комісією Лутугинського району» (мовою оригіналу: «Территориальной избирательной комиссией Лутугинского района») ухвалено рішення № 58/274 від 25.03.2025 «Про передачу вакантного мандата депутата Ради муніципального округу муніципальне утворення Лутугинський муніципальний округ Луганської Народної Республіки першого скликання зареєстрованому кандидату в депутати зі списку кандидатів, висунутого виборчим об`єднанням «Луганське регіональне відділення Політичної партії ЛДПР Ліберально-демократичної партії Росії» по єдиному виборчому округу ОСОБА_5 » (мовою оригіналу: «О передаче вакантного мандата депутата Совета муниципального округа муниципальное образование Лутугинский муниципальный округ Луганской Народной Республики первого созыва зарегистрированному кандидату в депутаты из списка кандидатов, выдвинутого избирательным объединением «Луганское региональное отделение Политической партии ЛДПР Либерально-демократической партии России» по единому избирательному округу, ОСОБА_6 »).

Надалі, на підставі вищевикладеного, так званою «Територіальною виборчою комісією Лутугинського району» (мовою оригіналу: «Территориальной избирательной комиссией Лутугинского района») ухвалено рішення № 59/276 від 04.04.2025 «Про реєстрацію обраного депутата Ради муніципального округу муніципальне утворення Лутугинський муніципальний округ Луганської Народної Республіки першого скликання ОСОБА_5 » (мовою оригіналу: «О регистрации избранного депутата Совета муниципального округа муниципальное образование Лутугинский муниципальный округ Луганской Народной Республики первого созыва ОСОБА_6 »).

Надалі так званою «Радою муніципального округу муніципальне утворення Лутугинський муніципальний округ Луганської Народної Республіки» (мовою оригіналу: «Советом муниципального округа муниципальное образование Лутугинский муниципальный округ Луганской Народной Республики») прийнято рішення №34/1 від 30.04.2025 «Про визнання повноважень депутата Ради муніципального округу муніципальне утворення Лутугинський муніципальний округ Луганської Народної Республіки першого скликання ОСОБА_5 » (мовою оригіналу: «О признании полномочий депутата Совета муниципального округа муниципальное образование Лутугинский муниципальный округ Луганской Народной Республики первого созыва ОСОБА_6 )».

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у добровільному обранні громадянина України до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Враховуючи наведені вище обставини, прокурором у кримінальному провадженні 23.04.2026, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 23.04.2026 та в газеті «Урядовий кур`єр» №86 (8278) від 23.04.2026, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Таким чином 23.04.2026 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула статусу підозрюваної у добровільному обранні громадянина України до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Крім того, 23.04.2026 в газеті «Урядовий кур`єр» №86 (8278), яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в установленому законом порядку, було здійснено виклик ОСОБА_5 як підозрюваної на 27.04.2026, 28.04.2026, 29.04.2026 для участі останньої у слідчих діях.

Жодного разу у призначений час та призначене місце підозрювана ОСОБА_5 не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила, жодних заяв чи клопотань, зокрема про залучення їй захисника, до органу досудового розслідування чи прокуратури не надходило.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до довідки з реєстрів щодо нерухомого майна від 04.05.2026, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить наступний об`єкт нерухомості:

- будинок, житловий з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, частка власності, реєстраційний номер майна 1898610, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 94,2.

З урахуванням вищевикладеного, та враховуючи те, що санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, є всі підстави для арешту майна з метою можливої наступної конфіскації майна у кримінальному провадженні.

З метою збереження речових доказів, забезпечення спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання, а також запобігання можливості приховування чи знищення майна слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий у судове засідання для розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Як вбачається з матеріалів справи 23.04.2026 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної у добровільному обранні громадянина України до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 111-1 добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, або добровільне обрання до таких органів, а також участь в організації та проведенні незаконних виборів та/або референдумів на тимчасово окупованій території або публічні заклики до проведення таких незаконних виборів та/або референдумів на тимчасово окупованій території -караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Також було встановлено, що відповідно до довідки з реєстрів щодо нерухомого майна від 04.05.2026, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить наступний об`єкт нерухомості:

- будинок, житловий з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, частка власності, реєстраційний номер майна 1898610, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 94,2.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до вимог ч. 5ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_5 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкція якої передбачає у тому числі конфіскацію майна.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому їй повідомлено, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо неї такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, знаходиться у власності підозрюваної, а тому існує обґрунтований ризик його відчуження задля запобігання можливої конфіскації у разі в майбутньому доведеності висунутого обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на вказане майно, що належить підозрюваній та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

Відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України не допускається заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у ньому. Разом із тим, подане клопотання не містить жодних відомостей щодо осіб, які проживають у будинку, їх правового статусу та підстав користування цим майном, що унеможливлює перевірку дотримання вимог закону та оцінку можливих наслідків такого обмеження їх прав.

За таких обставин, з огляду на необхідність забезпечення балансу між інтересами кримінального провадження та правами осіб, які можуть законно користуватися житлом, у задоволенні клопотання в частині заборони користування зазначеним нерухомим майном слід відмовити.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170,171,173,309,376,404,405,407,418,422 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого 2 відділення 2 відділу слідчого управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 погоджене прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 05.06.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000282 від 05.06.2025 на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на наступний об`єкт нерухомого майна:

- будинок, житловий з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, частка власності, реєстраційний номер майна 1898610, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 94,2, з позбавленням права володіння та розпорядження вищезазначеним майном на час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1