печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9947/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання начальника першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000089 від 13.08.2025,-

В С Т А Н О В И В:

17.02.2026 року начальника першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт, на майно, з метою збереження речових доказів, яке 06.02.2026 було виявлено та в подальшому вилучено під час проведення обшуку, за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон ОСОБА_4 Samsung Galaxy A06 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у відсутність, просить задовольнити. Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 13.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші особи вимагають неправомірну вигоду від ОСОБА_7 за переведення його до тилової частини на небойову посаду з за подальшим списання його з військової служби за станом здоров`я через ВЛК.

Так, 31.08.2025 о 15 год. 05 хв. громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , зателефонував громадянину України ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Під час розмови із заявником, ОСОБА_6 повідомив що на зустріч із заявником прибув представник Міністерства оборони України для вирішення питань повернення ОСОБА_7 в тилову частину на не бойову посаду та подальшого його «списання» через комісію ВЛК. Близько 15:28 ОСОБА_7 зустрівся із громадянином України у військовій формі із знаками розрізнення «Національної гвардії України» та військовим званням «майор». Ця особа була встановлена як ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час зустрічі із заявником, ОСОБА_8 повідомив свою обізнаність щодо ситуації, яка стосується ОСОБА_7 та отримав від нього кошти за протиправну діяльність, яку здійснює група осіб, включно з ОСОБА_8 . Перерахувавши передані грошові кошти заявником, ОСОБА_8 вийшов зателефонувати своїм співучасникам для консультації, повідомивши, що не приймає рішень, які стосуються неповної оплати за їх послуги. Повернувшись в автомобіль, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_7 що отримав негативну відповідь від своїх співучасників, і що його співучасники вимагають від нього всю суму.

Також у ході досудового розслідування ОСОБА_7 зустрівся з громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та провів розмову, що стосується кримінального провадження та передачі ОСОБА_7 грошових коштів ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та їх співучасникам. Під час зустрічі ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_6 передав останньому кошти у сумі 6 000 доларів США. Під час зустрічі ОСОБА_6 взяв гроші у сумі 1 000 доларів США та поклав у праву кишеню. Решту 5 000 доларів США ОСОБА_6 завернув у газету та сховав у куртку (В подальшому ці гроші були передані ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , водію ТЗ «Ніссан» з ДНЗ «DOC» біля «Макдональдз» м.Київ, пл. Чорнобаївська, буд. 1). Під час розмови ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , та вмикнувши гучномовець, вів з останнім розмову. Розмова стосувалась питання влаштування заявника на не бойову посаду та передачі грошей від ОСОБА_6 до представників ОСОБА_5 (так як ОСОБА_5 знаходиться в зоні проведення бойових дій). ОСОБА_5 написав СМС ОСОБА_6 де було написано, що приїде авто з ДНЗ «DOC». Після передачі заявником грошей ОСОБА_6 , вони разом пішли на парковку ( АДРЕСА_3 ), де ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , водія ТЗ «Ніссан» з ДНЗ «DOC» біля «Макдональдз» та передав йому згорток із газети з 5 000 доларів США.

Близько 16 год. 31 хв. 10.09.2025 громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в АДРЕСА_4 зустрівся з громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та провів розмову, що стосується кримінального провадження, а саме передачі додаткових 1 000 доларів США ОСОБА_7 для ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх співучасників. Під час зустрічі ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_6 передав останньому кошти у сумі 1 000 доларів США. Під час зустрічі ОСОБА_6 взяв гроші у сумі 1 000 доларів США завернув у листок А4 та сховав у куртку. У подальшому ці гроші були передані невстановленій особі, водію ТЗ «Рено Логан» з ДНЗ « НОМЕР_3 » біля «Макдональдз» м.Київ, пл. Чорнобаївська, буд. 1. Під час розмови ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , та вмикнувши гучномовець, вів з останнім розмову. Розмова стосувалась питання подальшої передачі грошей від ОСОБА_6 до представників ОСОБА_5 ОСОБА_5 написав СМС ОСОБА_6 де було написано, що приїде авто з ДНЗ «НОМЕР_6». Після передачі заявником грошей ОСОБА_6 , вони разом пішли на парковку (м.Київ, пл. Чорнобаївська, буд. 1), де ОСОБА_6 підійшов до невстановленої особи, водія ТЗ «Рено Логан» з ДНЗ « НОМЕР_3 » біля «Макдональдз» та передав цій особі грошові кошти у сумц 1 000 доларів США, завернуті в листок А4.

Після отримання всієї неправомірної вигоди за влаштування ОСОБА_7 в тилову частину на небойову посаду йому зателефонував на месенджер «Whatsapp» ОСОБА_9 , з абонентського номеру НОМЕР_4 та повідомив, що подальшим його влаштуванням буде займатись він. ОСОБА_9 перебуває на посаді начальника відділу організації управління та взаємодії управління планування застосування військ штабу 12 управління армійського корпусу сухопутних військ ЗС України. При розмові ОСОБА_9 повідомив, що влаштувати ОСОБА_7 в тилову частину на небойову посаду його попросив його товариш. У подальшому ОСОБА_9 почав вчиняти дії направлені на влаштування ОСОБА_7 в тилову частину на небойову посаду, зокрема вчинив дії для зняття ОСОБА_7 з розшуку в ТЦК та СП та повідомив йому, що його дружина працює у ІНФОРМАЦІЯ_6 та він планує його влаштовувати саме через цей ТЦК та СП.

За результатами проведених заходів, встановлено, що ОСОБА_6 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_8 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , територія ДП «Антонов», сховище № НОМЕР_5 , ОСОБА_4 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_7 .

Під час проведення обшуку, 06.02.2026, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , були вилучені предмети, які потребують детального вивчення, проведення відповідних експертиз та аналізу, оскільки достатньо підстав вважати, що вони (наявна у них інформація) можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а саме:

?мобільний телефон ОСОБА_4 Samsung Galaxy A06 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

07.02.2026, у відповідності до вимог ст. 98 КПК України, винесено постанову про визнання перелічених предметів речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки є підстави вважати, що вони містять відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Підставою, у зв`язку з якою потрібно накласти арешт на майно, є те, що вказані матеріалі об`єкти - документи, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 167, 170, 98 КПК України, та незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, що можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких, згідно п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, та є тимчасовим позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Частиною п. 1 ч. 2 вищевказаної правової норми визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. З приводу розумності та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, можемо зазначити, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчої судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту на майно, з метою збереження речових доказів, яке 06.02.2026 було виявлено та в подальшому вилучено під час проведення обшуку, за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон ОСОБА_4 Samsung Galaxy A06 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .,з метою забезпечення збереження речових доказів, що визначено пунктами 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000089 від 13.08.2025 - задовольнити. Накласти арешт на тимчасово вилученого майно, яке 06.02.2026 було виявлено та в подальшому вилучено під час проведення обшуку, за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон ОСОБА_4 Samsung Galaxy A06 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає виконанню слідчим/прокурором у кримінальному провадженні № 0000089 від 13.08.2025. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1