Справа № 304/1154/25 Провадження № 1-кс/304/205/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 рокум. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000009 від 24 жовтня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 204 КК України, про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з даним клопотанням про скасування арешту майна, яке мотивує тим, що у зв`язку з проведенням ТУ БЕБ в Закарпатській області досудового розслідування кримінального провадження № 0000009 від 24 жовтня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 204 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 від 28 липня 2025 року, 13 серпня 2025 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Nokia android one» моделі TA1104, що належить ОСОБА_4 .

Вказує, що 10 вересня 2025 року ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду ОСОБА_6 по справі № 304/1154/25 (провадження № 1-кс/304/717/2025) за клопотанням прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 був накладений арешт на вказане тимчасово вилучене у ОСОБА_4 майно. Мобільний телефон зберігається при справі у детектива підрозділу детективів ТУ БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_8 .

Адвокат зазначає, що ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не має статусу підозрюваного або обвинуваченого, його не допитували та не відбирали пояснень у будь-якому статусі, у кримінальному провадженні маже за півтори роки проведені всі необхідні слідчі дії та експертизи і отримані відповідні висновки, однак причетність його підзахисного до вчинення кримінального правопорушення не встановлена, а відтак вважає арешт таким, що підлягає скасуванню, тому просить клопотання задовольнити.

У судове засідання захисник не з`явився, однак подав заяву, в якій просив провести розгляд клопотання у його відсутності, таке підтримує та просить задовольнити.

Прокурор ОСОБА_7 у судове засідання також не з`явився, направив на електронну пошту суду клопотання (не підписане електронним цифровим підписом) про проведення судового розгляду без його участі, проти задоволення клопотання захисника не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання та подані учасниками заяви, слідчий суддя, прийшов до такого висновку.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

З аналізу положень вказаних статей Кримінального процесуального кодексу України можна зробити висновок, що при розгляді клопотання про скасування арешту, слідчий суддя наділений повноваженнями встановити лише обґрунтованість накладення такого арешту та виправданість подальшого застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, якщо це буде доведено особою, яка звернулась із відповідним клопотанням.

Отже, прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов: - вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; - вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя встановив, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 від 24 жовтня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 204 КК України.

Також встановив, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2025 року накладено арешт на майно, яке тимчасово вилучено в ході проведення обшуку 13 серпня 2025 року за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. 128-ї окремої гірсько-піхотної бригади, 29, а саме на мобільний телефон марки «NOKIA android one» модель ТА1104, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши будь-яким особам розпоряджатися, користуватися та відчужувати вищезазначене майно до прийняття рішення про скасування арешту.

Як вбачається із змісту клопотання, адвокат ОСОБА_3 посилається саме на те, що на даний час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту мобільного телефону.

У контексті вказаних доводів захисника слідчий суддя відзначає, що відповідно до змісту зазначеної ухвали про арешт майна було встановлено, що детективом Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_9 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого у гаражному приміщенні виявлено одну пляшку, ємністю 6 л, в якій знаходиться речовина прозорого кольору з характерним запахом спирту, а також мобільний телефон марки «NOKIA android one» модель ТА1104 (без пароля).

Постановою детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_8 від 13 серпня 2025 року вилучене в ході обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000009, що у відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України є підставою для накладення арешту.

Крім цього, вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризику приховування, знищення, втрати майна, що має значення для даного досудового розслідування, у випадку не застосування арешту майна, а також про те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речового доказу, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що з моменту позбавлення ОСОБА_4 всіх правомочностей власника, пройшло вже понад півроку, а відтак такий строк має бути об`єктивно виправданий завданнями кримінального провадження і збалансований з правами та інтересами власника відповідного майна.

Так, слідчий суддя враховує доводи адвоката ОСОБА_3 з приводу можливості та достатньої тривалості арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження задля проведення органом досудового розслідування всіх необхідних слідчих дій та експертиз.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час розгляду цього клопотання слідчим суддею не встановлено обставин, які б підтверджували, що незастосування заборони або обмеження користування арештованим майном, що належить ОСОБА_4 як власнику призведе до наслідків, про які йде мова в ч.11 ст. 170 КПК України.

Крім цього у матеріалах клопотання відсутні й відомості про те, що ОСОБА_4 є стороною кримінального провадження.

Відтак на підставі наданих доказів, а також висловленої прокурором позиції, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у рамках даного кримінального провадження.

Керуючись ст. 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 вересня 2025 року на майно, яке тимчасово вилучено в ході проведення обшуку 13 серпня 2025 року за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. 128-ї окремої гірсько-піхотної бригади, 29, а саме на мобільний телефон марки «NOKIA android one» модель ТА1104, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя:ОСОБА_1