Справа 556/668/26
Номер провадження 1-кс/556/178/2026
У Х В А Л А

іменем України

про часткове скасування арешту майна

01.04.2026 року сел. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в особі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за клопотанням власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2026 року в провадження слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області надійшло клопотання власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000046 від 13.03.2026 року.

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим відділенням поліції №1 Володимирецького ВП ГУНП в Рівненській області провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000046 від 13.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. В ході досудового розслідування даного провадження виникла необхідність арешту речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 17.03.2026 року було задоволено клопотання слідчого СВ Володмиирецького ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області та накладено арешт у вигляді заборони користування, володіння та розпорядження, для запобігання можливості його приховування, знищення, використання, пересування, передачі чи відчуження, на автомобіль марки «ЗИЛ 4331» з державним номерним знаком НОМЕР_1 . Місцем зберігання речових доказів, визначити автостоянку ВП №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: Рівненська область, Вараський район, с-ще Володимирець, вул. Поліська, 9.

Також власник майна ОСОБА_4 , зазначив, на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту майна в обсязі, визначеному ухвалою слідчого судді, транспортний засіб зберігається в неналежних умовах; сам ОСОБА_5 не є учасником даного провадження, однак транспортний засіб потрібен йому для особистих потреб.

В судовому засідання прокурор заперечив проти задоволення клопотання, пояснив, що автомобіль арештовано як речовий доказ у кримінальному провадженні.

Власник майна ОСОБА_4 , будучи належно повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділенням поліції №1 Володимирецького ВП ГУНП в Рівненській області провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000046 від 13.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. В ході досудового розслідування даного провадження виникла необхідність арешту речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 17.03.2026 року було задоволено клопотання слідчого СВ Володмиирецького ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області та накладено арешт у вигляді заборони користування, володіння та розпорядження, для запобігання можливості його приховування, знищення, використання, пересування, передачі чи відчуження, на автомобіль марки «ЗИЛ 4331» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місцем зберігання речових доказів, визначити автостоянку ВП №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: Рівненська область, Вараський район, с-ще Володимирець, вул. Поліська, 9.

Автомобіль марки «ЗИЛ 4331» з державним номерним знаком НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним. Порядок скасування арешту майна встановлюється ст. 174 КПК України.

Так, відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні відпала потреба у застосуванні арешту майна у формі заборони володіння та користування, тобто наявні достатні підстави для часткового скасування арешту на майно та повернення його власнику.

При цьому, суд приймає до уваги, що з часу арешту майна, в т.ч. автомобіля, пройшло достатньо часу для його огляду та дослідження, як речового доказу; крім того, вказаний транспортний засіб не може бути предметом майбутньої конфіскації чи забезпечення позову на відшкодування збитків, оскільки санкції частин ст.246 КК України не передбачають такого додаткового покарання як конфіскація майна.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000046 від 13.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України слід задоволити, повернувши частину арештованого майна під зберігальну розписку, у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170-174, 372, 539 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Частково скасувати вид заходу забезпечення кримінального провадження в вигляді арешту майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 17.03.2026 року на автомобіль марки «ЗИЛ 4331» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 в частині заборони володіти та користуватись вказаним майном.

Зобов`язати слідчого або уповноважену ним особу у кримінальному провадженні №0000046 від 13.03.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України повернути ОСОБА_4 , або уповноваженій ним особі, автомобіль марки «ЗИЛ 4331» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під зберігальну розписку у відповідності до вимог ст.100 КПК України, до прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала є остаточною і підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1