Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3209/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Київ

Слідча суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000288, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

Слідча СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 звернулася до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000288, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.03.2026 близько 17 год 40 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах воєнного стану, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Захарівська, 3-А, відкрито викрав з транспортного засобу Renault Logan, д.н.з НОМЕР_1 , набір автомобільних інструментів «Intertool ET-8094», чим завдав ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 2 468 грн 26 коп..

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому неодноразово продовжено.

В ході огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Захарівська, 3-А, а саме транспортного засобу «Renault Logan», д.н.з НОМЕР_1 , було виявлено, що багажне відділення авто не здійснює свою функцію, тобто не зачиняється.

01.03.2026 під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Захарівська, 10, було виявлено та вилучено ножиці сірого кольору, довжиною близько 25 см.

02.03.2026 вилучена річ визнана речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, оскільки могла бути знаряддям для проникнення у сховище.

Орган досудового розслідування вважає, що вищезазначена річ має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні і може бути використана, як доказ під час судового розгляду. Вищевказане майно не відповідає критеріям майна, на яке, відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, накладення арешту заборонено.

Власником вилученої речі є підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання слідча не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, на момент розгляду клопотання знаходиться під вартою.

З огляду на викладене, враховуючи специфіку даного кримінального провадження, положення ч. 4 ст. 107 КПК України слідча суддя розглянула клопотання за відсутності учасників процесу та без фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів фіксування кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання та всі долучені до нього документи, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадках, передбачених пунктами 1-2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу та підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України відповідно.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено слідчою суддею, у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження за № 0000288, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.03.2026.

Відповідно до постанови слідчої слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 02.03.2026 року речі, а саме: молоток сірого кольору із дерев`яною ручкою, довжиною близько 40 см, який поміщено до сейф-пакету NPU5332658, та ножиці сірого кольору, довжиною близько 25 см, які поміщено до сейф-пакету NPU5332644, визнано речовими доказами у кримінальному проваджені № 0000288 від 01.03.2026.

Із урахуванням наведеного, на даному етапі досудового розслідування слідча суддя вважає обґрунтованими доводи слідчої про те, що вказане майно має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні і може бути використане, як доказ під час судового розгляду.

Ризиком, для запобігання якого необхідне накладення арешту на вказане на таке майно, є реальна загроза його подальшого відчуження, розпорядження та/або користування майном, що може істотно ускладнити або унеможливити виконання завдань кримінального провадження. Відповідно накладення арешту позбавляє власника майна можливості розпоряджатися та користуватися цим майном. Отже, може бути виконане завдання арешту майна - збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із урахуванням наведеного, слідча суддя дійшла висновку, що слідчою, у відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, у зв`язку з чим накладення арешту на вказане майно є необхідною умовою досягнення дієвості кримінального провадження.

Слідча суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі наведеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідча суддя дійшла висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно, а саме: ножиці сірого кольору, довжиною близько 25 см, які поміщено до сейф-пакету NPU5332644, а тому клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Керуючись ст. 170, 173, 175, 309, 370 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000288, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000288 від 01.03.2026 на ножиці сірого кольору, довжиною близько 25 см, які поміщено до сейф-пакету NPU5332644, що належать ОСОБА_5 , які 01.03.2026 було вилучено під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Захарівська, 10.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя ОСОБА_1