Справа № 372/3302/25
Провадження 1-кс-239/26
ухвала

Іменем України

04 березня 2026 року слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

представника скаржника ОСОБА_4 ,

слідчої ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчої про часткову відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000213, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02.03.2026 року адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до Обухівського районного суду Київської області із скаргою, у якій просить скасувати постанову слідчої ОСОБА_5 від 19.02.2026 року як винесену передчасно без врахування усіх обставин, які необхідно було б врахувати під час прийняття постанови та просить визнати ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні, № 0000213, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 121 КК України.

На обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_4 вказує, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу з 03.03.2023 року. Під час проходження служби ОСОБА_7 , двічі наносились тілесні ушкодження на території Донецької області. Відповідно до довідки про обставини травми від 15.12.2023 року, ОСОБА_7 18.05.2023 року отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черпно-мозковох травми, закритох травми грудної клітини, закритого перелому 8-10 ребер ліворуч без зміщення уламків за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини. Згідно довідки про обставини травми 10.11.2023 року, ОСОБА_7 18.08.2023 року отримав множинні вибухові, кульові та осколкові поранення правої гомілки та лівої стопи з вогнепальним переломом 1, 2 плеснових кісток та пошкодженням сухожилків м`язів розгиначів 1,2 пальців лівої стопи за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини. Упродовж лікування ОСОБА_7 виявив погіршення самопочуття та внаслідок тяжких тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер.

22.05.2025 року ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_7 , до Обухівської окружної прокуратури Київської області направлено повідомлення про вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України за фактом умисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого та ч. 2 ст. 15, п.п. 4,5,9,12, ч. 2 ст. 115 КК України. Однак Обухівська окружна прокуратура Київської області не внесла відомості про вчинення злочинів щодо ОСОБА_7 до ЄРДР у зв`язку з чим представник скаржника звернувся до суду, після чого судом зобов`язано внести відомості про вчинення злочину до ЄРДР.

На даний час ОСОБА_3 є потерпілою у кримінальному провадженні № 0000213, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 121 КК України. Однак, адвокат ОСОБА_4 вказує, що ОСОБА_3 є особою похилого віку, що унеможливлює боротися за забезпечення її прав, тому зазначає, що від даного кримінального правопорушення морально постраждав племінник загиблого - ОСОБА_6 , який є найближчою людиною ОСОБА_7 .

Зважаючи на вищевикладене, 17.02.2026 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого із клопотанням про залучення в якості потерпілого її онука - племінника загиблого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 .

Однак слідчим ОСОБА_5 клопотання задоволено частково у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України не входить до переліку близьких родичів загиблого. Тому адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до Обухівського районного суду Київської області із вказаною скаргою.

Представник скаржника - ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідча ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, перевіривши та дослідивши подані письмові докази, приймає до уваги наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Під час розгляду скарги встановлено наступні обставини.

19.01.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження № 0000213 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 121 КК України, у якому ОСОБА_3 визнано потерпілою.

Постановою слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 19.02.2026 року клопотання ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та залучення в якості потерпілого її рідного внука (племінника її загиблого сина) - ОСОБА_6 , задоволено частково, а саме у частині залучення у якості потерпілого ОСОБА_6 відмовлено. Постанова обгрунтована тим, що ОСОБА_6 до переліку близьких родичів не відноситься згідно п. 1 ч. ст. 3 КПК України.

Крім того, матеріалами кримінального провадження не встановлено обставин, які б свідили про заподіяння ОСОБА_6 безпосередньої моральної, фізичної або майнової шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. п. 10, 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Окрім того, ч. 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Згідно зі статтею 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина 5 цієї статті зазначає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині 1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України до близьких родичів належать: близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Однак, як вбачається із скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_6 є племінником загиблого ОСОБА_7 , та не входить до переліку близьких родичів, окрім того, матеріалами кримінального провадження не встановлено обставин, які б свідили про заподіяння ОСОБА_6 безпосередньої моральної, фізичної або майнової шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому доводи скарги є необґрунтованими.

Таким чином, суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-9, 303-307 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчої про часткову відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000213, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 121 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1