Справа № 577/7550/25
Провадження № 1-кп/577/184/26
У Х В А Л А

"19" лютого 2026 р. м.Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Конотоп в режимі відео конференції, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001059 від 10.11.2025 року по обвинуваченню, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України уродженця с. Веселе, Бериславського району, Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 18.07.2024 Вінницьким міським судом за ч. 4 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 10 років із конфіскацією майна; 22.10.2025 направлено обвинувальний акт до Заводського районного суду міста Кам`янського за ч.5 ст. 407 КК України,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 29.12.2025 р. відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 25.02.2026 року включно, без права внесення застави.

Заступник керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави, враховуючи, що строк тримання обвинуваченого під вартою завершується 25.02.2026 року включно. Клопотання вручено обвинуваченому та захиснику.

В обгрунтування клопотання зазначає, що ризики, які мали місце на час обрання запобіжного заходу, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ймовірність обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення , на даний час не зменшились, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 , кожен окремо заперечили проти клопотання прокурора. Захисник подала клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання. Зазначила, що виникли нові обставини, які не були предметом розгляду при попередньому продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Так, 16.02.2026р. командир військової частини НОМЕР_2 надав письмову згоду на проходження ОСОБА_4 військової служби у вказаній В/Ч. Останній має бажання і намір проходити військову службу і виконувати бойові завдання, скарг на здоров`я немає. Між тим, перебування під вартою унеможливлює для нього виконувати обов`язки по захисту Вітчизни. Зважаючи на викладене, просить клопотання задовольнити. Обвинувачений підтримав позицію захисника, зазначив, що не має наміру переховуватись від суду, впливати на свідків і вчиняти інші злочини.

Суд, заслухавши учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Статтею 331 КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.11.2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 07.01.2026 року, без права внесення застави.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 25.02.2026 року, без права внесення застави.

Отже, судом встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 застосовано та продовжено у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: ризику переховування від органів досудового розслідування або суду, ризику впливу на свідків та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

На даний час суду не надано доказів того, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, зменшились або відсутні.

Так, відповідно до п.36 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Суд вважає, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ймовірність обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики є реальними, тому суд вважає, що на даний момент більш м`який запобіжний захід не може їм запобігти й забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому клопотання прокурора суд вважає обґрунтованим.

Про існування даних ризиків свідчить те, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину насильницького характеру, за вчинення якого йому загрожує суворе покарання згідно санкції ч.1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Розуміння підозрюваним тяжкості підозри та покарання, яке йому загрожує, у вигляді позбавлення волі, відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, відсутність офіційного місця працевлаштування та постійного джерела прибутку, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірність того, що перебуваючи на свободі, він може вчиняти дії направлені на уникнення кримінального покарання шляхом переховування від суду, з врахуванням і того, що обвинувачений фактично проживає у м. Нова Каховка, Херсонської області, відтак може залишити місце свого проживання, що може перешкодити розгляду справи судом. Також обвинувачений є особою схильною до скоєння кримінальних правопорушень, у минулому був неодноразово ( 9 разів) засуджений за скоєння різного виду кримінальних правопорушень. ОСОБА_4 знайомий із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що дає підстави спрогнозувати поведінку підозрюваного на вчинення дій, направлених на уникнення відповідальності та покарання, шляхом незаконного впливу на них, шляхом вмовлянь, погроз, тощо з метою схилити до надання неправдивих показів на власну користь.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 25.02.2026 року, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку, жодних підстав для зміни застосованого обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який на даний час не має і стороною захисту докази на підтвердження цих підстав суду надані не були, заявлені ризики, зазначені в ухвалі суду та на підставі якої був застосований цей запобіжний захід, на даний час не зменшились.

Зміна під час воєнного стану запобіжного заходу для проходження обвинуваченим військової служби є виключно дискрецією суду. В даному ж випадку, тяжкість злочину переважає над наміром служити, військова служба не усуває процесуальні ризики, а особа обвинуваченого свідчить про його криміногенну поведінку.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Вирішуючи питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд приходить до висновку, що на даний час саме цей запобіжний захід є таким, що забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого та є пропорційним тим обставинам, що прийняті судом до уваги.

Згідно ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який вчиненого із застосуванням насильства, що було вчинено ОСОБА_4 .

Таким чином, суд доходить висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 необхідно продовжити на строк до двох місяців, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178,183,201, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання заступника керівника Сумської спеціалізованої прокуратуриу сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до двох місяців, тобто до 18 квітня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення через Конотопський міськрайонний суд Сумської області, а обвинуваченому з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 19.02.2026р. о 16:00 год.

СуддяОСОБА_1