Справа № 203/5273/26
Провадження № 1-кп/0203/2251/2026
УХВАЛА

іменем України

22 травня 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 від 18.10.2023 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Центрального районного суду міста Дніпра знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 за ч.5 ст.407 КК України.

У судовому засіданні прокурор, посилаючись на ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, просив суд продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_5 , розуміючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин, може переховуватися від суду. Також зазначив, що обвинувачений під загрозою тяжкості покарання може незаконно впливати на свідків. Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор обґрунтував тим, що перебуваючи на волі обвинувачений може продовжити ігнорувати виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, що свідчить про ризик продовження злочинної поведінки.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора. Зазначив, що ОСОБА_5 має хронічні патології, що потребує довготривалого лікування, тому за станом здоров`я останній не може утримуватись під вартою. Зауважив, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, ризики, заявлені прокурором, є недоведеними, а суворість можливого покарання не може бути єдиною підставою для тримання під вартою.

Обвинувачений підтримав захисника.

Вислухавши клопотання прокурора, думки учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24 травня 2026 року.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків або потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду існує, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, тому у суду є достатні підстави вважати, що обвинувачений, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому злочині, може переховуватися від суду.

При вирішенні питання про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177КПК України, враховано позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» у якій зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, суд враховує, що згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу.

У зв`язку з цим, враховуючи серйозність пред`явленого обвинувачення, існує висока вірогідність, що перебуваючи на волі обвинувачений матиме змогу з метою уникнення кримінальної відповідальності незаконно впливати на свідків, яких ще не було допитано в судовому засіданні, а тому ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, на теперішній час існує.

Щодо ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, суд зазначає, що перебуваючи на волі, обвинувачений має змогу і надалі ухилятися від виконання військових обов`язків, що фактично є продовженням злочинного наміру або вчиненням аналогічного нового злочину, тому вказаний ризик доведений прокурором.

Розглядаючи заяву сторони захисту про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, суд зазначає, що на підтвердження таких обставин не надано доказів. Водночас, з метою дотримання прав обвинуваченого, перевірки стану здоров`я, можливості його перебування в СІЗО необхідно витребувати з філії ЦОЗ ДКВС України у Дніпропетровській та Донецькій областях інформацію щодо наявності у обвинуваченого захворювань та надання йому медичної допомоги у разі їх наявності.

Доводи про наявність міцних соціальних зв`язків не є достатньо вагомими і не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки існували на час вчинення інкримінованого злочину та не слугували стримуючим фактором від протиправних дій.

З урахуванням особи обвинуваченого, наявності встановлених судом ризиків, маються всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та перешкоджати розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, ст.407 КК України.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 199, 315, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 20 липня 2026 року включно.

Витребувати з філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби» у Дніпропетровській та Донецькій областях» інформацію щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захворювань та надання йому медичної допомоги у разі їх наявності з моменту поміщення до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» по дату виконання ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та оголошено 26 травня 2026 року о 17.30 годині.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1