Справа № 442/9665/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/446/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2026 року про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

та його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

слідчий в ОВС ВРЗСТ СУ ГУ Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивує тим, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами, він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років; в результаті його дій, які виразилися в грубому порушенні Правил дорожнього руху України, настали тяжкі наслідки у вигляді спричинення смерті особи; потерпілій стороні завдана непоправна шкода у вигляді смерті близької людини, а тому підозрюваний усвідомлює суворість покарання, яке йому буде призначене за умови доведеності його вини, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, санкція статті якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України.

Повідомляв, що ОСОБА_6 не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працевлаштований, що свідчить про відсутність на даний час міцних соціальних зв`язків у підозрюваного.

Зазначав, що з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із визначенням місця перебування: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього наступних обов`язків: не залишати цілодобово місце свого постійного проживання, а саме квартиру, що за адресою: АДРЕСА_1 ; прибувати до слідчого, прокурора чи суду за викликом; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України. Наголошував, що обмеження конституційних прав підозрюваного ОСОБА_6 є виправданим, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в результаті якого загинула особа.

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2026 року задоволено клопотання слідчого в ОВС ВРЗСТ СУ ГУ Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_9 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заборонено підозрюваному ОСОБА_6 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_6 року народження, наступні обов`язки:

не залишати цілодобово місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи;

здати на зберігання Дрогобицькому РВП ГУ НП у Львівській області паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за поведінкою підозрюваного, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді суду першої інстанції адвокат ОСОБА_5 , у інтересах ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, або домашнього арешту в нічний час доби.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні.

Повідомляє, що ОСОБА_6 не переховується від органів досудового розслідування та суду, показання надав, вину визнав, кримінальне правопорушення вчинив з необережності, всі слідчі дії проведені, він щиро шкодує з приводу того, що вчинив ДТП, надав грошову допомогу в розмірі 30 тис. грн.. та надалі буде здійснювати дії, щодо примирення з потерпілими, відшкодовувати матеріальні та моральні збитки.

Наголошує, що ОСОБА_6 в результаті ДТП отримав травми та перебуває на стаціонарному лікуванні, не може самостійно пересуватися.

19 лютого 2026 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшли заперечення прокурора ОСОБА_8 на апеляційну скаргу, в якому він просить ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2026 року залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката без задоволення.

Наголошує, що матеріали кримінального провадження скеровано до суду першої інстанції для розгляду по суті, у зв`язку із чим під час підготовчого судового засідання буде переглянуто необхідність застосування запобіжного заходу в підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

Частиною 1, 2 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби; запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, у провадженні старшого слідчого в ОВС ВРЗСТ СУ ГУ Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження за № 0001380 від 22 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 22 грудня 2025 року близько 08 год. 15 хв., керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним в напрямку до м. Стрий автодорогою Т-1418, на 93 км, що поблизу с. Нижні Гаї Дрогобицького району Львівської області, порушив вимоги Розділу 1 «Загальні положення» п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п. 1.10 (в частині значення термінів: «дорожня обстановка»); Розділу 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» п. 2.3 б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 2.3 д) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху) та Розділу 34 «Дорожня розмітка» в частині вимог лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху (далі ПДР), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, які виразилися в тому, що він, керуючи вказаним транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, при наближенні до ділянки дороги, де зустрічні потоки транспорту поділені горизонтальною дорожньою розміткою 1.1 ПДР, розпочав обгін попутних йому двох транспортних засобів, виїхавши на смугу зустрічного руху та здійснивши обгін першого попутного йому автомобіля, не повернувся в раніше займану ним праву смугу, а продовжив рух зустрічною смугою руху, з наявною на цій ділянці лінією 1.1 ПДР, з метою здійснення обгону автомобіля марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , в результаті чого здійснив зіткнення з зустрічним автомобілем марки «RENAULT CLIO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався у зустрічному напрямку, тобто в напрямку до м. Дрогобича Львівської області, своєю правою смугою руху та після первинного зіткнення, автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в некерованому стані зіткнувся з автомобілем марки «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Зазначав, що внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України, водій автомобіля марки «RENAULT CLIO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , отримав тілесні ушкодження та 08 січня 2026 року від отриманих тілесних ушкоджень помер в приміщенні ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «1-е ТМО м. Львова».

27 січня 2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

27 січня 2026 року слідчий в ОВС ВРЗСТ СУ ГУ Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

28 січня 2026 року клопотання слідчого задоволено слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи, дані про особу підозрюваного та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. ст. 193,194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного.

Згідно з наданими стороною обвинувачення даними, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі, водночас суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від слідства та суду чи скоєння іншого злочину. Крім цього, ОСОБА_6 не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працевлаштований, що свідчить про відсутність на даний час міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, також підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього, відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують застосування саме такого запобіжного заходу, як домашній арешт у нічний час доби, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу. Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування в тому числі щодо належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний особа може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною особою зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

При цьому слід звернути увагу й на те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, визначати правильність кваліфікації дій підозрюваного. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Наведене в апеляційні скарзі захисника, не спростовує доводів обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, а його належна процесуальна поведінка може бути врахована в подальшому, в тому числі й при призначенні покарання.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі адвокат, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 слід відхилити.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2026 року про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - без задоволення .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4