Справа № 635/721/26
Провадження по справі №1-кс/635/397/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого у кримінальному провадженні слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_2 , по кримінальному провадженню № 0000820 від 08 вересня 2025 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого у кримінальному провадженні слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_2 , по кримінальному провадженню № 0000820 від 08 вересня 2025 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням суми застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділенням відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000820 від 08 вересня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 є курсантом навчального взводу 4 навчальної роти 2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , та з 04 січня 2026 року рахується як особа яка самовільно залишила військову частину.

Так, ОСОБА_3 , у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 11 січня 2026 року, у невстановленому місці, діючи всупереч урегульованих законами суспільних відносин у сфері обігу наркотичних засобів в порушення положень встановлених Законом України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів» та Законом України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними», маючи прямий умисел на вчинення дій, пов`язаних з незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин, за невстановлених обставин, переслідуючи мету незаконного збагачення, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку в подальшому зберігав у невстановленому досудовим розслідуванням місці з метою подальшого збуту.

Так, ОСОБА_3 , для здійснення своєї злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним збутом особливо небезпечних психотропних речовин підшукав особу, яким виявився ОСОБА_7 .

Далі, 11 січня 2026 року ОСОБА_3 обумовив з ОСОБА_7 умови збуту особливо небезпечної психотропної речовини, останній в подальшому діючи за вказівкою ОСОБА_3 , перерахував йому за допомогою платіжних терміналів самообслуговування о 14 годині 38 хвилині на платіжну картку АТ «УКРСИББАНК» № НОМЕР_2 суму грошових коштів в розмірі 400 гривень з урахуванням комісій банку в сумі 16 гривень, якими ОСОБА_3 в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Після того, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, діючи за попередньо розробленою схемою своєї злочинної діяльності, за невстановлених обставин використав заздалегідь заготовлені у нього пакувальні матеріали для незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин PVP, при тому для уникнення поглядів сторонніх осіб, що можуть зашкодити незаконній діяльності останнього, надав ОСОБА_7 вказівку прослідувати за ним у третій під`їзд будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_3 , заліз під сходи першого поверху, розфасував наявну у нього особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP відповідно до визначеної ним ваги, на заздалегідь обумовлену вартість.

З метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP до кінця, переслідуючи мету незаконного збагачення, при тому достовірно розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи заборону у цивільному обігу особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено PVP, знаходячись за вищевказаною адресою з ОСОБА_7 , дотримуючись конфіденційності при зустрічі, переконався, що за його діями не спостерігають сторонні особи, що можуть перешкодити злочинній діяльності, о 17 годині 46 хвилині незаконно збув ОСОБА_7 паперовий згорток в якому містилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, масою 0,1119 г.

Таким чином, ОСОБА_3 , всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживаючи ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав, зберігав з метою збуту та в подальшому збув PVP, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (таблиця І, список № 2) та відповідно до таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України від 01 серпня 2000 року №188 та зареєстровано Міністерством юстиції України від 16 серпня 2000 року за №513/4734, загальна маса вилученої особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, складає 0,1119 г., перевищує невеликий розмір, але не досягає великого.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України.

В подальшому ОСОБА_3 , у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 13 березня 2026 року, у невстановленому місці, діючи всупереч урегульованих законами суспільних відносин у сфері обігу наркотичних засобів в порушення положень встановлених Законом України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів» та Законом України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними», маючи прямий умисел на вчинення дій, пов`язаних з незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин, за невстановлених обставин, переслідуючи мету незаконного збагачення, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку в подальшому зберігав у невстановленому досудовим розслідуванням місці з метою подальшого збуту.

Далі, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, призначив ОСОБА_7 зустріч за адресою: вул. Поштова, в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області, де діючи за попередньо розробленою схемою своєї злочинної діяльності, за невстановлених обставин використав заздалегідь заготовлені у нього пакувальні матеріали для незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин PVP при тому для уникнення поглядів сторонніх осіб що можуть зашкодити незаконній діяльності останнього, ОСОБА_3 надав вказівку ОСОБА_7 прослідувати за ним у перший під`їзд будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_3 , перебуваючи на сходовому прольоті першого поверху розфасував наявну у нього особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP відповідно до визначеної ним ваги, на заздалегідь обумовлену вартість.

Надалі ОСОБА_3 , з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP до кінця, переслідуючи мету незаконного збагачення, при тому достовірно розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи заборону у цивільному обігу особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено PVP, знаходячись у вищевказаному місці з ОСОБА_7 , дотримуючись конфіденційності при зустрічі, переконався, що за його діями не спостерігають сторонні особи, що можуть перешкодити злочинній діяльності о 12 годині 50 хвилині незаконно збув ОСОБА_7 паперовий згорток, в якому містилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, масою 1,1337 г., за що отримав заздалегідь обумовлену ним суму грошових коштів у розмірі 800 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживаючи ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав, зберігав з метою збуту та в подальшому збув PVP, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (таблиця І, список № 2) та відповідно до таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України від 01 серпня 2000 року №188 та зареєстровано Міністерством юстиції України від 16 серпня 2000 року за №513/4734, загальна маса вилученої особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, складає 1,1337 г., перевищує невеликий розмір, але не досягає великого.

Отже, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України, вчинене повторно.

У ході досудового розслідування, 13 березня 2026 року о 21 годині 53 хвилини ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14 березня 2026 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру за фактом вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_3 до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_3 встановлено, що він уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, військовослужбовець, перебуває на посаді курсанта навчального взводу 4 навчальної роти 2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , з 04 січня 2026 року рахується як особа, яка самовільно залишила військову частину, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки.

Слідчий зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, та вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років із конфіскацією майна. Крім того, ОСОБА_3 є військовослужбовцем та з 04 січня 2026 року рахується як особа, яка самовільно залишила військову частину, а тому ОСОБА_3 в будь-який час може змінити місце перебування та поїхати в іншу область, враховуючи проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного в цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними, ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того, вказані обставини створять складності явки або запізнення підозрюваного до органу досудового розслідування та суду, а відсутність міцних соціальних зв`язків лише це посилить.

Про існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення свідчить те, що ОСОБА_3 може знищити, сховати або спотворити предмети, що стосуються обставин кримінального провадження, незважаючи на вже проведені обшуки, досудове розслідування перебуває на активному етапі, що зумовлено нещодавнім повідомленням про підозру ОСОБА_3 , а тому на даний час не встановлено повного об`єму предметів та документів, які б підтвердили або спростували причетність ОСОБА_3 до вказаного злочину.

Крім того, достатніми є підстави вважати про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідків, оскільки ОСОБА_3 відомі показання свідків із зазначенням їх місця проживання, контактних номерів телефону, анкетних даних, які підтверджують його вину у вчиненні інкримінованого злочину, особисті данні яких відкриті підозрюваному, а тому розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на заявника, свідків, понятих, благаючі, умовляючи, погрожуючи чи здійснювати на них незаконний фізичний або психологічний вплив з метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину, або змінили раніше надані показання, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

Сторона обвинувачення зазначає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками в кримінальному провадженні, а саме: спочатку, на стадії досудового розслідування, показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення іншого кримінального правопорушення, свідчить те, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що у свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування та створить можливість для ОСОБА_3 незаконно впливати на заявника, свідка, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні. У той же час останній, перебуваючи на волі, не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження.

Крім цього, враховуючи обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 може продовжити злочинну діяльність й надалі вчиняти аналогічні злочини, що свідчить про соціальну небезпеку його особи та унеможливлює його перебування на даний час у суспільстві, тому в органу досудового розслідування є наявні підстави вважати про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

До того ж, ОСОБА_3 виробив свою незаконну схему щодо збуту наркотичних засобів та може конспіративно продовжити свою злочинну діяльність або залучити інших осіб для продовження своєї злочинної діяльності.

Вище вказане свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі заходи не зможуть сприяти забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та привів обґрунтування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливість незаконного впливу на свідків та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати відносно його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що сторона обвинувачення не довела жодним чином зазначені ризики, передбачені статтею 177 КПК України. В разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив визначити підозрюваному суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки визначений стороною обвинувачення розмір застави є заздалегідь непомірним для підозрюваного.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку про необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з наступних підстав.

Відділом поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820 від 08 вересня 2025 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

13 березня 2026 року ОСОБА_3 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

14 березня 2026 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_3 підозри, яка обґрунтовується такими доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09 вересня 2025 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 вересня 2025 року, довідкою до протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання, протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 17 грудня 2025 року, протоколом огляду грошових коштів від 11 січня 2026 року, протоколами огляду покупця від 11 січня 2026 року, протоколами добровільної видачі від 11 січня 2026 року, протоколом огляду речей від 11 січня 2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 12 січня 2026 року, протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 12 січня 2026 року, висновком експерта №СЕ-19/121-26/1416-НЗПРАП від 20 січня 2026 року, протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 28 січня 2026 року, протоколом огляду грошових коштів від 13 березня 2026 року, протоколом огляду покупця від 13 березня 2026 року, протоколом добровільної видачі від 13 березня 2026 року, висновком експерта №СЕ-19/121-26/7038-НЗПРАП від 14 березня 2026 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 14 березня 2026 року.

Зазначені докази на думку слідчого судді не містять ознак очевидної недопустимості та неналежності, є достатніми для висновування про наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.1, п.3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду; можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя враховує його особистість, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою.

Так, підозрюваному ОСОБА_3 інкримінується вчинення тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення, у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, його особу, відсутність міцних соціальних зв`язків, суспільну небезпечність дій підозрюваного, самовільне залишення ним військової частини, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Вказані обставини в сукупності свідчать про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду.

Крім того, зважаючи, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не завершено, слідчим не проведені всі необхідні слідчі дії, направлені на отримання доказів, підозра обґрунтовується у тому числі показаннями свідків, слідчий суддя також вважає доведеним існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення, останній раз 22 лютого 2024 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 309 ч.2 КК України, також бере до уваги, що один із інкримінованих злочинів підозрюваний вчинив в період іспитового строку за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 лютого 2024 року, та вважає, що в сукупності ці обставини дають підстави дійти висновку щодо існування ризику, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеним та необґрунтованим стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки стороною обвинувачення не наведено жодних обставин, які б свідчили про існування зазначеного ризику.

В судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, наявність зазначених ризиків, передбачених п.1, п.3, п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, у їх сукупності виправдовують тримання підозрюваного під вартою та свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

За вказаних підстав, слідчий суддя висновує про необхідність обрати відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів до 11 травня 2026 року.

Слідчий суддя, керуючись ч. 3 ст. 183, ч.4, ч. 5 ст.182 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, майновий стан підозрюваного, вважає за необхідне при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу у розмірі в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 166400,00 гривень, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Визначення розміру застави у даному випадку з урахуванням всіх вищезазначених обставин та тяжкості інкримінованого злочину забезпечує дотримання судом прав особи, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Так, право особи на звільнення, що обумовлене гарантіями з`явитись у судове засідання є проявом закладеної у Конвенції (п.1 ст. 5) та практиці Суду презумпції свободи, відповідно до якої позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (рішення ЄСПЛ у справах «Амбрушкевич проти Польщі», «Олександр Макаров проти Росії», «Хайредінов проти України», «Ідалов проти Росії», «Худойоров проти Росії»). Водночас, положення п. 3 ст. 5 Конвенції мають спеціальне призначення, яке полягає у спрямуванні національних органів на вжиття усіх заходів задля визначення оптимального виду, розміру та обсягу гарантії, яка з одного боку, буде достатньою аби запобігти ризику втечі особи або ухилення її від кримінальної відповідальності, а з іншого забезпечить їй реальну можливість скористатись нею та залишитись на свободі.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_2 , по кримінальному провадженню № 0000820 від 08 вересня 2025 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 днів до 11 травня 2026 року.

Визначити ОСОБА_3 суму застави у розмірі 50 (п`ятидесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 166400 (сто шістдесят шість тисяч чотириста) гривень 00 копійок, які можливо внести на відповідний рахунок до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_3 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, суду та прокурора за першою вимогою; 2) не відлучатись з постійного проходження військової служби, без дозволу безпосереднього командира, слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проходження військової служби; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, спеціалістами.

Встановити строк дії ухвали - до 11 травня 2026 року включно.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича або члена сім`ї підозрюваного ОСОБА_3 про його тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 18 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1