Справа № 685/381/25
Провадження № 1-кп/685/55/25
В И Р О К

іменем України

19 листопада 2025 року селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в дистанційному режимі)

обвинуваченого ОСОБА_4

у ході розгляду у відкритому судовому засіданні в селищі Теофіполь

кримінального провадження, внесеного 07.02.2025 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000080 про обвинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Ясна Поляна Нестерівського району Калінінградської області російської федерації, громадянин України, із середньою освітою, солдат, колишній водій евакуаційної групи взводу технічного забезпечення військової частини, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Військовослужбовець Збройних Сил України ОСОБА_4 , маючи реальну можливість виконувати постанову суду в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання, усупереч постанові Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 13.11.2024 у справі N?685/1235/24, яка набрала законної сили 26.11.2024, будучи визнаним винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч. 3 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 гривень 00 копійок, з позбавленням ОСОБА_4 права керування транспортними засобами строком на десять років, незважаючи на ознайомлення 24.12.2024 із постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 26.11.2024 у справі № 685/1235/24, ОСОБА_4 06.02.2025 о 19 годині 00 хвилин керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2107» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись ним поблизу житлового будинку N?96 по вул. Центральній в с. Човгузів Теофіпольської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, при цьому, порушив вимоги п. 2.3.в. Правил дорожнього руху України, ч. 5 ст. 121 КУпАП, унаслідок чого був зупинений поліцейськими реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № l відділу поліції № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», таким чином, ОСОБА_4 умисно не виконав постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 13.11.2024 у справі № 685/1235/24, яка набрала законної сили 26.11.2024 та якою його позбавлено права керування транспортними засобами строком на десять років, чим вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 382 КК України, а саме умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

У ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, визнав, розкаявся у вчиненому.

У судовому засіданні 28.05.2025 та 12.11.2025 обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що усвідомлено, добровільно, повністю і беззастережно визнає встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення, повністю розуміє зміст цих обставин, не бажає досліджувати докази у повному обсязі.

При визначенні обсягу доказів, які підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, після роз`яснення судом обвинуваченому процесуальних наслідків повного визнання встановлених органом досудового розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення, у тому числі щодо обмеження права апеляційного оскарження вироку суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив проти висловленої прокурором позиції щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, у вчиненні яких його обвинувачено.

При допиті в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтвердив викладені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, повністю визнав, що усупереч постанові Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 13.11.2024 у справі № 685/1235/24, яка набрала законної сили 26.11.2024 та якою ОСОБА_4 позбавлено права керування транспортними засобами строком на 10 років, військовослужбовець ОСОБА_4 06.02.2025 о 19 годині 00 хвилин керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2107» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , під час руху поблизу житлового будинку N?96 по вул. Центральній в с. Човгузів Теофіпольської ТГ Хмельницького району Хмельницької області порушив вимоги Правил дорожнього руху України, був зупинений поліцейськими реагування патрульної поліції, таким чином, умисно не виконавши постанову суду, чим вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, а саме умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Як вбачається із копії паспорта громадянина України, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 52), за змістом довідки виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради від 17.02.2025 № 63, ОСОБА_4 має двох неповнолітніх дітей 2017 та 2019 років народження (а.с. 53).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини (тут і надалі номер військової частини в цілях безпеки не зазначається) від 24.01.2024 (а.с. 32), ОСОБА_4 має захворювання, пов`язані з проходженням військової служби, обмежено придатний до військової служби, а відповідно до копії первинної медичної картки (а.с. 34) та довідки про обставини травми солдата ОСОБА_4 , 02.08.2023 отримав вогнепальне сліпе поранення правої привушної ділянки та інші ушкодження внаслідок ураження броньованою технікою противника у Пологівському районі Запорізької області (а.с. 33).

На обліку в лікаря-нарколога КНП «Теофіпольська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_4 , відповідно до довідки, виданої 11.02.2025 КНП «Теофіпольська багатопрофільна лікарня», не перебуває, ознак наркологічних захворювань у нього не виявлено, у лікаря-психіатра під динамічним спостереженням не перебуває (а.с. 55).

Як вбачається з витягу з наказу командира військової частини (номер тут і надалі в цілях безпеки не зазначається) від 06.02.2024 № 37, солдата ОСОБА_4 , призначеного наказом командира військової частини (по особовому складу) від 01.02.2024 № 12-PС на посаду номера обслуги другого відділення кулеметного взводу, з 06.02.2024 зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення, визнано таким, що з 06.02.2024 справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов?язків за посадою за визначеним тарифним розрядом з визначеним посадовим окладом на місяць, шпк "солдат" (а.с. 59).

Витягом з наказу командира військової частини від 29.06.2024 № 181 (а.с. 60) підтверджено, що солдата ОСОБА_4 , номера обслуги другого відділення кулеметного взводу призначено на посаду водія евакуаційної групи взводу технічного забезпечення з посадовим окладом (зазначається), шпк «солдат».

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини від 18.09.2024 № 262, на підставі підпункту 14 пункту 116 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах, нижчепойменованих осіб рядового та сержантського складу НОМЕР_2 окремої механізованої бригади 10 армійського корпусу, які відсутні понад десять діб, до набрання чинності рішення суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошеними померлими, наказано звільнити з займаних посад та зарахувати у розпорядження командира НОМЕР_2 окремої механізованої з 18.09.2024 солдата ОСОБА_4 , водія евакуаційної групи взводу технічного забезпечення (а.с.61).

Разом з тим, як видно з витягу з наказу командира військової частини від 08.01.2025 № 8, солдата ОСОБА_4 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини, колишнього водія евакуаційної групи взводу технічного забезпечення військової частини, який самовільно залишив військову частину 31.08.2024, з 08.01.2025 виключено зі списків особового складу частини, знято зі всіх видів забезпечення з 31.08.2024, з котлового 01.09.2024 (а.с. 62).

З витягу з ЄРДР від 02.12.2024 вбачається внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, стосовно ОСОБА_4 (а.с. 67).

Характеристика обвинуваченого ОСОБА_4 , надана 17.02.2025 виконавчим комітетом Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області за вих. № 64, свідчить, що за час проживання на території селищної ради ОСОБА_4 зарекомендував себе з посередньої сторони, компрометуючих матеріалів на нього не надходило (а.с. 54).

За змістом службової характеристики ОСОБА_4 (а.с. 65), виданої командиром військової частини (номер не зазначається), солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , колишній водій евакуаційної групи взводу технічного забезпечення військової частини за час проходження служби на займаній посаді зарекомендував себе задовільно, до виконання службових обов?язків ставиться задовільно, поставлені завдання та накази командирів виконує, але потребує контролю; бойову підготовку засвоює добре, озброєння та техніку знає задовільно; над підвищенням свого професійного рівня не працює, має задовільні знання Статутів та інших керівних документів і, як наслідок, не в повій мірі вміє користуватись їх вимогами на практиці; у колективі серед товаришів по службі авторитетом користується не у всіх, з розумінням відноситься до командирів та старших начальників, на зауваження реагує правильно.

Постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області у справі № 685/1235/24 (провадження № 3/685/790/24) від 13.11.2024, яка набрала законної сили 26.11.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126 та частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено на нього стягнення у виді штрафу в сумі 51000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком десять років та з оплатним вилученням автомобіля ВАЗ 2107 з державним номером НОМЕР_3 (vin ТЗ: НОМЕР_4 , номер кузова ТЗ: НОМЕР_5 , 2005 року випуску, зеленого кольору, власник ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживає по АДРЕСА_2 ) (а.с. 50-51).

Постановою старшої слідчої СВ ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_8 про визнання речей речовими доказами від 07.02.2025 вилучений 06.02.2025 в ході проведення огляду місця події по вул. Центральна (поблизу буд. N?98) с. Човгузів Теофіпольської ТГ Хмельницького району Хмельницької області автомобіль марки ВАЗ моделі 2107, 2005 року випуску, зеленого кольору, ідентифікаційний номер Y6L2107005L.023341, реєстраційний номер НОМЕР_7 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 від 26.01.2024 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_2 та яким фактично користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) житель АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000080 від 07.02.2025 та поміщено на майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів СПД №1 ВП № 2ХРУП (вул. Небесної Сотні, 48 а с-ще Теофіполь); цією ж постановою автомобіль марки ВАЗ моделі 2107, 2005 року випуску, зеленого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_9 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 від 26.01.2024 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_2 та яким фактично користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 постановлено повернути власнику ОСОБА_7 (а.с. 47).

Дослідивши матеріали кримінального провадження за правилами, визначеними КПК України, з урахуванням особливостей, визначених ч. 3 ст. 349 КПК України, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце, наявні у кримінальному провадженні фактичні дані повною мірою підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, зокрема, час, місце, знаряддя, спосіб, предмет, об`єкт вчинення кримінального правопорушення, інші обставини вчинення кримінального правопорушення, особу, яка їх вчинила, а саме: маючи реальну можливість виконувати постанову суду в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання, усупереч постанові Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 13.11.2024 у справі № 685/1235/24, яка набрала законної сили 26.11.2024, будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на десять років, незважаючи на ознайомлення 24.12.2024 із постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 26.11.2024 у справі №?685/1235/24, військовослужбовець Збройних Сил України ОСОБА_4 06.02.2025 о 19 годині 00 хвилин керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2107» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись ним поблизу житлового будинку № 96 по вул. Центральній в с. Човгузів Теофіпольської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, був зупинений поліцейськими реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №?l відділу поліції №?2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», таким чином, ОСОБА_4 умисно не виконав постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 13.11.2024 у справі № 685/1235/24, яка набрала законної сили 26.11.2024 та якою його позбавлено права керування транспортними засобами строком на десять років, зазначене діяння ОСОБА_4 містить склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, а саме, умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Відтак, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, повністю доведена, а дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України.

У зв`язку із доведеністю вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, суд вважає за необхідне за цим обвинуваченням ухвалити обвинувальний вирок.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд ураховує, що відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових правопорушень.

Статтями 50, 65 КК України передбачено, що завданням покарання є не лише кара, але й виправлення засудженого, а також що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, відсутність або наявність завданої кримінальним правопорушення майнової шкоди, наявність у обвинуваченого захворювань, у тому числі, пов`язаних із виконанням обов`язку із захисту Вітчизни.

Так, за критеріями, визначеними ст. 12 КК України, умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років та є нетяжким злочином.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем Збройних Сил України має на утриманні неповнолітніх дітей, має захворювання, пов`язані з проходженням військової служби, отримав вогнепальне поранення внаслідок ураження броньованою технікою противника, має травми, пов`язані із захистом Вітчизни, на обліку в лікаря-нарколога КНП «Теофіпольська багатопрофільна лікарня» не перебуває, у лікаря-психіатра під динамічним спостереженням не перебуває, за місцем проживання на території Теофіпольської селищної ради ОСОБА_4 зарекомендував себе з посередньої сторони, хоча компрометуючих матеріалів на нього не надходило.

Ухвалюючи вирок, суд бере до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства. Разом з тим, суд відхиляє зазначене у досудовій доповіді застереження про наявність у обвинуваченого несплаченого штрафу за вчинення кримінального проступку, оскільки вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12.03.2025 у справі № 685/202/25, що набрав законної сили 18.04.2025, за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ОСОБА_4 визнаний винуватим з призначеним покаранням у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень 00 коп, штраф ОСОБА_4 сплатив 17.11.2025, тому підлягають врахуванню положення п. 2-1 ч. 1 ст. 89 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, органом досудового розслідування не виявлено.

Обставин, які би виключали можливість покарання обвинуваченого за вчинене ним кримінальне правопорушення, а також підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд не встановив.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявні у матеріалах провадження характеризуючи дані обвинуваченого, висловлене обвинуваченим ОСОБА_4 в судовому засіданні категоричне засудження свого вчинку, розкаяння у вчиненому, беззастережне визнання ним обставин вчинення кримінального правопорушення, виражене у тому числі шляхом надання ним згоди на дослідження під час судового розгляду доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, приходить до висновку, що за умисне невиконання рішення суду, ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді штрафу в середніх межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України, що відповідатиме ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, обставинам, які детермінують покарання, а також свідчитиме про врахування судом наявності у обвинуваченого захворювань, пов`язаних із захистом Вітчизни, сприятиме досягненню мети покарання не тільки як кари, але й як стимулу для виправлення засудженого, буде виявом належного ставлення до обвинуваченого як до людини і громадянина, який став на захист Вітчизни, з очікуванням він нього подальшого добросовісного виконання ним обов`язків із захисту Вітчизни у майбутньому, і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами, які є членами нашого суспільства, та повинні розуміти суворість, справедливість, пропорційність і невідворотність правових обмежень, застосовних щодо особи унаслідок вчинення злочину.

Відтак, суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_4 штраф в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становитиме 12 750 грн та буде співмірним із вчиненим протиправним діянням, рівнем його суспільної небезпеки, ставленням обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пропорційним обмеженням, внаслідок чого зможе виконати загальну та спеціальну превентивну функцію кримінального покарання, відповідатиме визначеній ч. 2 ст. 50 КК України меті покарання, принципам пропорційності обмеження прав та легітимності мети покарання, вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На виконання вимоги ст. 368 КПК України, суд враховує при ухваленні вироку також такі обставини.

Цивільний позов у справі не заявлявся, арешт на речові докази не накладався, процесуальні витрати у справі відсутні.

Питання речових доказів суд повинен вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України та з урахуванням того, що автомобіль марки ВАЗ моделі 2107, 2005 року випуску, зеленого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_9 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 від 26.01.2024 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_2 який визнано речовим доказом у справі, згідно з постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 13.11.2024 у справі № 685/1235/24, яка набрала законної сили 26.11.2024, підлягає оплатному вилученню у власника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , яка проживає по АДРЕСА_2 ), відтак, суд вирішує питання про повернення зазначеного речового доказу законному власнику для подальшого виконання постанови Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 13.11.2024 у справі №?685/1235/24.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374, 394, 424, 468, 469, 470, 472, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень) 00 коп.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню: автомобіль марки ВАЗ моделі 2107, 2005 року випуску, зеленого кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_9 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 від 26.01.2024 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_2 повернути ОСОБА_7 як законному власнику для подальшого виконання постанови Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 13.11.2024 у справі № 685/1235/24 в частині оплатного вилучення у власника зазначеного транспортного засобу.

Відповідно до положень ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 4 ст. 26 КВК України, у разі, якщо засуджений повідомив про неможливість сплати штрафу в повному обсязі, суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень права апеляційного оскарження, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуюча суддя ОСОБА_9