УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001184, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання, головним управлінням національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001184 від 16.11.2025, за ч. 2 ст. 286 КК України.

Встановлено, що 15.11.2025, приблизно о 21:10 год., водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по ділянці 19км автодороги М-14 сполученням «Одеса Мелітополь Новоазовськ», в Одеському районі Одеської області, допустив наїзд на пішохода чоловіка особу якого не встановлено (віком на вигляд 35-40 років), який знаходився на проїзній частині.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень під час дорожньо транспортної події пішохід чоловік особу якого не встановлено (віком на вигляд 35-40 років), загинув на місці пригоди.

16.11.2025, після проведеного огляду місця дорожньо транспортної події, автомобіля «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вказаний автомобіль був вилучений з місця події та для подальшого зберігання на ньому слідів дорожньо транспортної події направлений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів після ДТП, розташований за адресою: Одеська область Одеський район, село Міжлиманське, вул. Квіткова, будинок 36. Також під час огляду були вилученні уламки пластику від тримача переднього реєстраційного номеру автомобіля «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 06.08.2024 ТСЦ-5142, автомобіль «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, належить громадянину України ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Уламки пластику від тримача переднього реєстраційного номеру автомобіля «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , були упаковані до сейф пакету «WAR1750532», з метою подальшого дослідження експертами.

Слідчим ВРЗСТ СУ ГУНП в Одеській області 17.11.2025 автомобіль «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та уламки пластику тримача переднього реєстраційного номеру вказаного автомобіля визнані речовим доказом у кримінальному провадженні

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів в рамках кримінального провадження.

Слідчий, прокурор просили розглянути клопотання їх відсутності.

Власник автомобіля ОСОБА_5 повідомлений про дату та час розгляду клопотання за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути останнє у відсутності власника майна.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що останнє підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно матеріалів, наданих з клопотанням, 17.11.2025 року постановою слідчого вилучене під час проведення огляду майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001184.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході огляду місця події майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Звертаючись до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, прокурором була зазначена підстава, передбачена п.1 ч.2 ст.170 КПК України, а саме необхідність збереження доказу, недопущення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та з`ясування причин дорожньо-транспортної пригоди, оскільки потрібне детальне дослідження транспортного засобу за участі спеціалістів в галузі автотехніки та транспортної трасології, з метою встановлення істини по кримінальному провадженню, з`ясування механізму дорожньо-транспортної пригоди та з`ясування причини ДТП.

Слідчий суддя звертає увагу що досудове розслідування знаходиться на початковому етапі, у зв`язку з чим баланс між порушенням прав власників та потребами досудового розслідування не порушений.

Надання можливості здійснювати користування транспортним засобом може призвести до його пошкодження або знищення, що унеможливить їх використання під час досудового розслідування.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей про те, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження призведе до надмірного обмеження права власності на зазначене майно, шляхом заборони його використання, розпорядження та відчуження, оскільки на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність вищенаведених правових підстав для вирішення питання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Крім того, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001184, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 06.08.2024 ТСЦ-5142, VIN (номер кузова, шасі, рами) НОМЕР_3 , належить громадянину України ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ,

шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування вказаним майном власниками та іншими особами.

Накласти арешт на уламки пластику від тримача переднього реєстраційного номеру автомобіля «TOYOTA PRADO», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Згідно зі ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1