Справа № 496/2879/25
Провадження № 1-кп/496/390/26
У Х В А Л А

23 січня 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Котовськ Одеської області, одруженого, настоятеля Української Православної Церкви с. Маяки Спасо-Преображенського храму, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 436-2 КК України,

УСТАНОВИВ :

До Біляївського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт, відповідно до якого ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, будучи настоятелем Православної парафії Спасо-Преображенської церкви с. Маяки Одеської області Одеської єпархії Української Православної церкви, під час спілкування з відвідувачами церкви неодноразово вів розмови на політичні теми, всіляко виправдовуючи та заперечуючи акти збройної агресії РФ, визнаючи правомірною окупацію окремих територій України, а саме: 27.09.2024 року під час особистого спілкування з громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке відбулось у приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 останній розповідав про поїздки до м. Донецьк, зустрічі з ОСОБА_7 , якого представляли йому як «Главу адміністрації», тобто представника окупаційної адміністрації РФ на території тимчасово окупованого Донецька, зазначав, що війну викликали дві причини, тим самим наводячи аргументи на користь того, що збройна агресія у першому випадку носила превентивний характер, а в іншому - мала на меті змінити на краще спосіб організації виробництва на донецьких шахтах та не допущення зберігання там ядерних відходів, обговорював події 2 травня, натякаючи на тому, що події були попередньо заплановані, оскільки представники керівництва силових структур були навмисно зібрані та затримані на нараді в час розгортання тогочасних трагічних подій, висловлювався про можливість закінчення війни одразу шляхом перемовин на умовах виходу Донецької області зі складу України та надання їй автономії на кшталт статусу Автономної Республіки Крим у складі України та статусу кожного окремого штату в складі Сполучених Штатів Америки, спростовував думку про влучання російської ракети у Свято-Іверський монастир та Спасо-Преображенський собор у м. Одесі перекладаючи відповідальність за це на українську сторону, сповідував думку про те, що Україна самоліквідувалась та сама винна у тому, що окремі її регіони тимчасово окуповані, пояснюючи, що країна, нібито, не захотіла бути у єдності.

Вказані висловлювання ОСОБА_5 містять заперечення актів збройної агресії РФ по території релігійних установ, що раніше були складовою релігійної організації УПЦ, ознаки виправдовування збройної агресії РФ проти України, ознаки визнання правомірною тимчасової окупації окремих районів Донецької області, виправдовування тимчасової окупації окремих регіонів України.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 436-2 КК України за кваліфікуючими ознаками: виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глоріфікація її учасників, за кваліфікуючими ознаками: виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною тимчасової окупації частини територій України.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 29.11.2024 року під час зустрічі з громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 біля магазину «Іхтіандр» по вул. Осіпова, 48 у м. Одесі, запропонував останньому у разі, якщо у нього є військовозобов`язані чоловіки віком від 18 до 60 років, які не хочуть бути призваними до військової служби під час загальної мобілізації і мають на меті покинути межі України, він може звертатися до нього, та він в свою чергу разом з іншими співучасниками допоможе у вирішенні зазначеного питання.

На це ОСОБА_6 відповів, що у нього є такий знайомий громадянин України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є особою призовного віку та має намір за грошову винагороду виїхати за межі України поза пунктів пропуску.

22.01.2025 року у денний час згідно попередньої домовленості біля будинку 10/9 по проспекту Шевченко у м. Одесі ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_8 та розповів умови, на яких він організує останньому незаконний перетин державного кордону, суму неправомірної винагороди, яку потрібно буде передати в якості винагороди, можливість надання послуг пов`язаних з організацією зустрічі на території так званої Придністровської Молдавської Республіки, можливість виготовлення закордонного паспорту громадянина України у скорочений термін та інше.

23.01.2025 року біля 13 год 25 хв. на зустріч з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 прибув разом з громадянином України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особою, яка аналогічним чином намагалась за грошову винагороду виїхати за межі України поза пунктами пропуску з метою запобігання його мобілізації на території України до ЗСУ.

У подальшому, у супроводі з ОСОБА_5 громадянами України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у зазначеному магазині були придбані необхідні речі для знаходження у крижаній воді, а саме: аква шкарпетки, гідрокостюми, обтяжувачі.

Далі, ОСОБА_5 на власному автомобілі моделі «Toyota Carina», державний номер НОМЕР_1 , уникаючи блок постів з працівниками ТЦК з метою запобігання мобілізації зазначених осіб, відвіз їх у приватний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де їх зустрів громадянин України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який повинен був провести зазначеним особам інструктаж щодо правил поводження на воді.

Після чого, ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 в якості винагороди грошові кошти у розмірі 2100 доларів США та від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 4000 доларів США, за організацію їх незаконного переправлення через державний кордон України, з метою уникнення їх від мобілізації та був затриманий працівниками Управління СБ України в Одеській області та у його автомобілі моделі «Toyota Carina», державний номер НОМЕР_1 , в ході проведення обшуку були виявлені та вилучені грошові кошти у сумі 6100 доларів США отримані від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за організацію незаконного переправлення через державний кордон.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо декількох осіб, за попередньої змовою групою осіб та вчинене з корисливих мотивів,

Крім того, ОСОБА_5 з корисливих мотивів вступив у злочинну змову з іншими невстановленими слідством особами направлену на організацію переправлення через державний кордон України, поза пунктами пропуску, осіб чоловічої статі, що за віком підлягають мобілізації та не мають законних підстав для виїзду за межі України, та з метою перешкоджання законній діяльності ЗСУ обумовив між собою план своєї злочинної діяльності, роль та функції кожного зі співучасників та порядок залучення кожного з них на різних етапах вчинення кримінального правопорушення.

Заздалегідь обумовлений план полягав у поетапному вчиненні наступних кримінально - протиправних дій: підшуканні військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, які не хочуть бути призваними до військової служби та мають намір без наявних законних підстав покинути межі України та погоджуються на необхідність передачі грошової винагороди, організація їх незаконного переправлення, керівництво зазначеними діями, надання порад, вказівок засобів, опис способу незаконного переправлення зазначених чоловіків через державний кордон України, надання порад щодо найбільш ефективних та вдалих маршрутів, придбання необхідного обладнання гідрокостюмів, ласт, моторів, що надають змогу для перетину кордону, поза пункту в плав, здійснення інструктажу з поводженням безпосередньо у крижаній воді, підшукання та утримання місць зберігання зазначеного обладнання, перевезення осіб з приховуванням поза мобільні блок пости, інструктаж та надання порад у разі затримання працівниками Державної прикордонної служби України та невдалої спроби перетину кордону, організація зустрічі зазначених осіб на території вже тзв. Придністровської Молдавської Республіки.

29.11.2024 року під час зустрічі між громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , що мала місце біля магазину «Іхтіандр» по вул. Осіпова, 48 у м. Одесі, останній пояснив своє прибуття до магазину наданням допомоги особі у здійсненні перетину кордону та необхідністю придбання гідрокостюму для, нібито, комфортного самопочуття та можливості дістатися до тзв. Придністровської Молдавської Республіки, поза пунктами пропуску вплав.

При цьому, ОСОБА_5 розповів, що зазначена невстановлена особа, організацію переправлення якої він планував та за придбанням гідрокостюма якої він прибув, протягом семи місяців не виходила з дому, побоюючись бути мобілізованим до ЗСУ, звернувся до нього за допомогою у організації переправлення його за межі України, поза пунктами пропуску, на що, останній погодився та на теперішній час разом з іншими співучасниками укриває та тренує зазначену особу, з метою отримання навичок для поводження на воді.

Після чого, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , у разі якщо у нього є військовозобов`язані чоловіки віком від 18 до 60 років, які не хочуть бути призваними до військової служби під час загальної мобілізації і мають на меті покинути межі України, він може звертатися до нього та він, в свою чергу, разом з іншими співучасниками допоможе у вирішенні зазначеного питання.

При цьому ОСОБА_5 попередив про необхідність дотримання конспірації та застережив ОСОБА_6 про недопущення будь-яких підставних осіб, з метою запобігання виявлення його незаконних дій та затримання працівниками правоохоронних органів.

В свою чергу, ОСОБА_6 відповів, що так його знайомий громадянин України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є особою призивного віку має намір за грошову винагороду виїхати за межі України поза пунктів пропуску.

22.01.2025 року у денний час згідно попередньої домовленості біля будинку 10/9 по проспекту Шевченко у м. Одесі сталась зустріч між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 під час якої останній повідомив умови на яких він організує ОСОБА_8 незаконний перетин державного кордону, суму неправомірної винагороди, яку потрібно буде передати в якості винагороди, можливість надання послуг пов`язаних з організацією зустрічі на території так званої Придністровської Молдавської Республіки, можливість виготовлення закордонного паспорту громадянина України у скорочений термін та інше.

У кінці розмови ОСОБА_8 повідомив, що погоджується з умовами ОСОБА_5 після чого, останні домовились про зустріч наступного дня біля магазину «Іхтіандр», розташованого по вул. Осіпова, 48 в м. Одеса де необхідно буде придбати гідротехнічний костюм, аква шкарпетки та інші необхідні речі для поводження на воді, після чого відправитись на тренування з інструктором, а у подальшому поза встановлені пункти пропуску на території Республіки Молдова.

23.01.2025 року біля 13 год 25 хв. на зустріч з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 прибув разом з громадянином України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особою, яка аналогічним чином намагалась за грошову винагороду виїхати за межі України поза пунктами пропуску з метою запобігання його мобілізації на території України до ЗСУ.

У подальшому у супроводі з ОСОБА_5 громадянами України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у зазначеному магазині були придбані необхідні речі для знаходження у крижаній воді, а саме: аква шкарпетки, гідрокостюми, обтяжувачі.

Далі, ОСОБА_5 на власному автомобілі моделі «Toyota Carina», державний номер НОМЕР_1 , уникаючи блок постів з працівниками ТЦК з метою запобігання мобілізації зазначених осіб відвіз їх у приватний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де їх зустрів громадянин України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 який повинен був провести зазначеним особам інструктаж, щодо правил поводження на воді.

Після чого, ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 в якості винагороди грошові кошти у розмірі 2100 доларів США та від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 4000 доларів США, за організацію їх незаконного переправлення через державний кордон України, з метою уникнення їх від мобілізації.

У подальшому, ОСОБА_5 був затриманий працівниками Управління СБ України в Одеській області та у його автомобілі моделі «Toyota Carina», державний номер НОМЕР_1 в ході проведення обшуку були виявлені та вилучені грошові кошти у сумі 6100 доларів США отримані від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за організацію незаконного переправлення через державний кордон.

Таким чином, ОСОБА_5 перешкоджав законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, що полягало у вчиненні ним умисних дій, направлених на забезпечення організації незаконного переправлення громадян України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є особами призивного віку, що підлягають або можуть підлягати призову за мобілізацією та не мають законних підстав для виїзду за межі України.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 114-1 КК України за кваліфікуючими ознаками: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 27 жовтня 2025 року, укладена між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Згідно з умовами зазначеної угоди підозрюваний ОСОБА_5 беззаперечно визнає обвинувачення у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 114-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та за ч. 1 ст. 436-2 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк від 1 до 3 років та покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив суд затвердити вказану угоду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що кримінальні правопорушення вчинені ним за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся. Підтвердив, що між ним та прокурором укладена угода про визнання винуватості, яку він просив затвердити та призначити узгоджене покарання. Зазначив, що угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому просив суму внесеної за нього застави у загальному розмірі 908400 грн. перерахувати на потреби Збройних Сил України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просила затвердити вказану угоду. При цьому просила суд кошти, внесені в якості застави, перерахувати на підтримку Збройних Сил України.

Заслухавши учасників процесу, суд вважає, що в затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Злочини, передбачені ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 436-2 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії нетяжких та тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У разі відмови суду в затвердженні угоди, укладення якої ініційовано на стадії досудового розслідування, судове провадження за згодою сторін кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

У разі незгоди однієї із сторін із продовженням судового провадження у загальному порядку досудове розслідування продовжується в загальному порядку.

У разі відмови суду в затвердженні угоди, укладення якої ініційовано на стадії судового провадження, останнє продовжується у загальному порядку.

З обвинувального акту, окрім іншого, убачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані, зокрема, за ч. 3 ст. 332 КК України та за ч. 1 ст. 114-1 КК України, при цьому дії обвинуваченого, які є об`єктивною стороною правопорушення, ідентичні між собою, з формулюванням обвинувачення за ч. 1 ст. 114-1 КК України, не містить тих відомостей щодо перешкоджання ОСОБА_5 законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань. В формулюванні обвинувачення вказано, що ОСОБА_5 перешкоджав законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, що полягало у вчиненні ним умисних дій, направлених на забезпечення організації незаконного переправлення громадян України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є особами призивного віку, що підлягають або можуть підлягати призову за мобілізацією та не мають законних підстав для виїзду за межі України.

Тобто, прокурором достовірно не вказано, чи громадяни ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мобілізовані, чи є військовослужбовцями, та в чому саме полягало перешкоджання ОСОБА_5 законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань.

За таких обставин суд вважає, що на даний час відсутні фактичні підстави для визнання винуватості зі сторони обвинуваченого ОСОБА_5 за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 114-1 КК України та ці обставини підлягають з`ясуванню у судовому засіданні, у зв`язку із чим у затвердженні угоди слід відмовити.

Окремо слід зазначити, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючою ознакою - за попередньою змовою групою осіб, разом з тим, обвинувачення пред`явлено лише ОСОБА_5 , а в обвинувальному акті не зазначено співучасників, їх роль, відомості щодо виділення відносно них матеріалів в окреме провадження, що також підлягає з`ясуванню в ході судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 376, 469, 472, 474 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в затверджені угоди про визнання винуватості від 27 жовтня 2025 року, укладеної між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1