Справа № 297/3437/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

18 жовтня 2025 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сурдоперекладача ОСОБА_3 , педагога ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 , яке погоджено прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні № 0000449 від 12.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, раніше не судимого,

встановив:

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджено прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000449 від 12.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітній ОСОБА_7 у період часу з 10 години 11.10.2025 року, але не пізніше 04 годин 12.10.2025 року за попередньою змовою з ОСОБА_12 та неповнолітнім ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючи спільний злочинний умисел спрямований на умисне вбивство, проникли на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , до власників володіння, а саме ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , попередньо заготувавши ножі.

У подальшому ОСОБА_13 підійшов до вхідних дверей будинку та почав викликати власників під приводом надання йому води для пиття, після відчинення дверей ОСОБА_14 ОСОБА_13 передав один з ножів ОСОБА_12 .

Тоді, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність і суспільну небезпечність, з метою заподіяння смерті ОСОБА_14 ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 самовільно, увійшовши в будинок, після чого ОСОБА_13 та ОСОБА_12 нанесли одночасно 4 ударів ножами в область грудної клітини потерпілого, спричинивши проникаючі колоті рани, 3 удари ножем в стегно, спричинивши поверхневі горизонтальні рани, після чого ОСОБА_13 передав ніж ОСОБА_7 , який наніс 1 удар ножем потерпілому в область грудної клітини, причинивши проникаючу колоту рану, а також у подальшому ОСОБА_7 , діючи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , завдали декілька ударів по голові потерпілого невстановленими на даний час предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, внаслідок яких ОСОБА_14 помер на місці події.

Надалі, ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , пройшовши в глиб кімнати, нанесли два удари ножем в область лівої частини грудної клітини ОСОБА_15 , яка в той час перебувала на ліжку, спричинивши їй одне непроникаюче та одне проникаюче колоте поранення, а також ОСОБА_13 наніс останній декілька ударів в область голови правою рукою зажатою в кулак, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень остання померла на місці події.

Після чого ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 зникли з місця події.

Враховуючи викладене, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто в умисному вбивстві двох осіб, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

18 жовтня 2025 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Вина ОСОБА_7 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: проведеними оглядами, зокрема, оглядом місця події, оглядом від 16.10.2025 року проведеним на відкритій ділянці місцевості навпроти домоволодіння АДРЕСА_3 в ході проведення якого було виявлено і вилучено 4 рукавиці з плямами речовини бурого кольору та зв`язку з 4 ключів об`єднаних кільцем; проведеним оглядом домоволодіння АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , в ході проведення якого у приміщенні вбиральні домоволодіння АДРЕСА_5 було виявлено полімерний пакет «Rich», в середині якого знаходились дві пари взуття: чорні кросівки та резинові чоботи, при візуальному огляді яких виявлено співпадіння протектору взуття з слідом взуття вилученим під час огляду місця події 12.10.2025 за адресою: АДРЕСА_2 ; під час огляду житлового приміщення АДРЕСА_4 у одній з кімнат було виявлено і вилучено спортивну кофту та спортивні штани з плямами речовини бурого кольору. Вказаний одяг належить ОСОБА_13 ; проведеним обшуком за місцем реєстрації підозрюваного ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_6 ; допитами свідків, зокрема: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_4 ; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_1 ; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканки АДРЕСА_4 , та іншими свідками у кримінальному провадженні, допитом потерпілої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканки АДРЕСА_7 , та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, який, відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років, або довічного позбавлення волі, а в разі доведення вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_7 є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років або довічне позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України та на території України.

2. Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_7 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких. Серед свідків у кримінальному є особи, які перебувають у близьких відносинах з ОСОБА_7 , проживають разом з ним та які надали свідчення, які становлять інтерес для органів досудового розслідування, а тому обрання менш суворого запобіжного заходу може привести до зміни показів вищевказаних осіб.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, а саме умисні заподіяння смерті двом особам. Даний факт свідчить про те, що в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу останній може продовжувати вчиняти злочини, зокрема і передбачені ст. 115 КК України.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний буде мати можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У випадку засудження ОСОБА_7 за вчинення особливо тяжкого злочину до нього може бути застосовано виключно покарання у вигляді реального позбавлення волі понад 10 років або довічне позбавлення волі.

Вивченням особи підозрюваного, на даний час встановлено, що ОСОБА_7 тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , спричинив загибель двох людей, а тому, відповідно до п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий просив не визначати розмір застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав клопотання, зазначивши, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників справи, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_5 також підтримав клопотання в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_9 не заперечив щодо задоволення клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, оскільки такий запобіжний захід забезпечить безпеку підозрюваного від можливої помсти потерпілих та односельчан.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_8 підтримала позицію захисника.

Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_7 підтримав позицію свого законного представника.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти Росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Суд, в свою чергу, повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У той же час, згідно із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років або довічного позбавлення волі.

Отже, з метою уникнення такої відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, зазначений в клопотанні ризик, щодо можливості підозрюваного ОСОБА_7 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення може вступати у позапроцесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів, що створюватиме загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких, слідчий суддя також вважає обґрунтованим.

Слідчий суддя з огляду на вказане вважає необхідним констатувати також особисті обставини життя підозрюваного.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 є неповнолітнім, а саме на момент вчинення злочину йому виповнилося 15 років, без освіти, раніше не судимий.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 цієї статті затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, слідчий суддя вважає, що існує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із строком на 60 діб є обґрунтованим.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у злочині, який спричинив загибель двох людей, слід не визначати розмір застави.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 194, 196, 197, 492 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 , яке погоджено прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні № 0000449 від 12.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали закінчується 17 грудня 2025 року о 21:40 год.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_19