Справа № 730/1215/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/455/25
Категорія - інші скарги. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

09 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відео конференції із прокурором, з використанням його власних технічних засобів, апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та на ухвалу слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , про скасування повідомлення про підозру від 19 серпня 2025 року ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001217 від 27 травня 2024 року.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що оскаржуване повідомлення про підозру складено та вручено ОСОБА_6 належними суб`єктами, з дотриманням процесуального порядку, а зміст письмового повідомлення про підозру містить необхідні відомості, передбачені ст. 277 КПК України. Обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, підтверджується наявними на час її повідомлення доказами, а надані адвокатом медичні документи про стан здоров`я ОСОБА_6 на даній стадії досудового розслідування безумовно не свідчать про необґрунтованість повідомленої підозри.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою скасувати повідомлення про підозру від 19.08.2025р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Суть скарги захисника полягає у тому, що слідчий суддя не захистив законні інтереси ОСОБА_6 , який за станом свого здоров`я не може нести обов`язки військовослужбовця, стан здоров`я його підзахисного погіршився саме під час перебування на службі, про що були надані відповідні документи, зокрема виписка із протоколу засідання лікарсько-консультативної комісії від 30 грудня 2024року, де вказано, що ОСОБА_6 протипоказана важка фізична праця. Переконаний, що суд не звернув увагу на неправильний висновок ВЛК, який не відповідав стану здоров`я ОСОБА_6 та став підставою для його мобілізації до лав ЗСУ.

Безпідставним вважає висновок суду про те, що ОСОБА_6 не оскаржував висновок ВЛК, його підзахисний не був обізнаний про таку можливість. При цьому покинув військову частину з дозволу командира і ці пояснення нічим та ніким не спростовані. Звертає увагу, що суд при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу визнав, що ОСОБА_6 має серйозні захворювання, а тому підозра, яка фактично грунтується на висновку ВЛК є необґрунтованою. Просить врахувати, що слідчому заявлялося клопотання про призначення повторної ВЛК, яке було відхилене.

Заслухавши доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який вважав скаргу безпідставною, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України повідомлення слідчого, прокурора про підозру може бути оскаржено слідчому судді.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у кримінального проступку, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави стверджувати те, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам статей 276-278 цього Кодексу.

Тобто, слідчий суддя повинен перевірити дотримання органом досудового розслідування чи дізнання процесуального порядку повідомлення про підозру. А саме: 1) чи в передбачених законом випадках здійснено повідомлення про підозру; 2) чи уповноваженою особою прийняте процесуальне рішення та здійснено вказану процесуальну дію; 3) чи відповідає повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України (щодо змісту такого); 4) чи дотримано порядок та строк вручення повідомлення про підозру (ст. 278 КПК України); 5) чи дотримано прав особи, якій повідомлено про підозру.

Загальний порядок повідомлення про підозру передбачений главою 22 КПК України, із системного аналізу якої вбачається, що процедуру здійснення повідомлення про підозру особі умовно можна поділити на такі етапи:

1) етап прийняття рішення щодо необхідності здійснення особі повідомлення про підозру, який передбачає перевірку підстав здійснення такого повідомлення згідно з ч. 1 ст. 276 КПК України;

2) етап об`єктивації/вираження сформованого внутрішнього волевиявлення уповноваженої посадової особи щодо прийнятого рішення в зовнішню форму шляхом складання тексту повідомлення про підозру відповідно до вимог, передбачених ст.277 КПК, та його підписання;

3) етап доведення інформації до відома адресата, щодо якого прийняте рішення про повідомлення про підозру, шляхом безпосереднього вручення його тексту особі згідно зі ст. 278 КПК України.

Дотримання встановленої правової процедури повідомлення про підозру означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону.

У той же час підозра повинна бути обґрунтованою, оскільки закон вимагає, що особа обов`язково повідомляється про підозру передусім за наявності достатніх доказів для її підозри у вчиненні кримінального правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України). Якщо про підозру повідомляється особа у разі обрання щодо неї запобіжного заходу, у клопотанні слідчого також уже мають бути такі достатні докази, оскільки КПК України встановлює, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Підставою для ймовірного висновку про причетність особи до вчинення злочину та повідомлення особи про підозру є також сам собою факт затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення (п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України). Цим фактом і обґрунтовується виникнення припущення про вчинення кримінального правопорушення певною особою, яке має бути перевірене під час кримінального процесуального доказування для її спростування або підтвердження та трансформації в обвинувальне твердження, що знайде своє відображення в обвинувальному акті.

Як убачається з матеріалів справи слідчим відділенням ВП №3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному №0001217 від 27.05.2024року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно з вимогами статті 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із змісту повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 19 серпня 2025 року вбачається, що воно складено слідчим за погодженням із прокурором, у ньому зазначено прізвище та посада слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру.

Крім того, у повідомленні про підозру ОСОБА_6 зазначені права підозрюваного, міститься підпис слідчого, який здійснив повідомлення, підпис прокурора, який його погодив.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що на стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри має перевірятися слідчим суддею не з точки розу доведеності вини, а з точки зору того, що після повідомлення особи про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення органом досудового слідства дотримуються вимоги кримінального процесуального закону щодо розумних строків проведення досудового слідства та дотримання органом досудового слідства прав та свобод підозрюваної особи під час слідства.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не повинен встановлювати причетність особи поза розумним сумнівом, але має встановити чи мала місце подія кримінального правопорушення.

Апеляційний суд підкреслює, що в першу чергу слідчий суддя має переконатися чи в передбачених законом випадках здійснено повідомлення про підозру, проте не має оцінювати докази, що стали підставою для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та надавати юридичну кваліфікацію діям підозрюваної особи. Відтак, твердження адвоката про те, що суд не звернув увагу на ключовий аргумент сторони захисту, а саме на висновок ВЛК, який як вважає апелянт, є ключовою підставою для оголошення ОСОБА_6 підозри, не може піддаватися оцінці на стадії досудового розслідування.

Більше того, колегія суддів підкреслює, що об`єктом злочину у якому підозрюється ОСОБА_6 є установлений порядок проходження військової служби, який зобов`язує військовослужбовців строкової служби постійно перебувати в розташуванні військової частини чи місця служби.

Тобто, маніпулюючи поняттям обґрунтованість підозри, адвокат наразі фактично висловлює свою незгоду з підставами призову особи на військову службу, в той час як в рамках даного кримінального провадження розслідування та збирання доказів обумовлене самовільним залишенням військової частини військовослужбовцем. ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця.

Більше того, ОСОБА_6 25.11.2024 року був направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , а в подальшому для проходження базової військової підготовки до в/ч НОМЕР_2 , яку самовільно залишив 23.04.2024 року. До слідчого відділення ОСОБА_6 самостійно прибув 19.08.2025 року. Отже, як вірно відмітив слідчий суддя особа мала достатньо часу для оскарження висновку ВЛК та не була обмежена у виборі захисника та праві скористатися правовою допомогою.

Колегія суддів підкреслює, що ОСОБА_6 певний час перебував на військовій службі, а тому повинен бути добре обізнаним як з підставами його служби, так і з установленим порядком звільнення. Незадовільний стан здоров`я є самостійною підставою для такого звільнення, але не дає особі права самостійного вибору альтернативної поведінки.

Жодних обмежень щодо оскарження підстав призову на військову службу немає і наразі.

Проте, ні незадовільний стан здоров`я особи, на що покликається апелянт, ні підстави призову особи на військову службу не спростовують обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_6 .

При цьому суд апеляційної інстанції підкреслює, що оцінка доказів та доведеність вини особи є виключною прерогативою суду при розгляді справи по суті. На даному етапі ні порушень з боку органу досудового розслідування при оголошенні особі підозри, ні порушень при розгляді скарги на з боку слідчого судді встановлено не було.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги про скасування повідомлення про підозру від 19 серпня 2025 року ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11