ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2025 року м.Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5

представника неповнолітнього потерпілого адвоката ОСОБА_6

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8

захисника неповнолітнього обвинуваченого адвоката ОСОБА_9

представника Служби у справах дітей Барської міської ради Вінницької області ОСОБА_10

представника сектору ювенальної превенції ВП №1 Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11

психолога ОСОБА_12

розглянувши у заритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 02.05.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2024 о 21:45 ОСОБА_7 перебував на території Копайгородського ліцею, що розташований за адресою: вулиця Центральна № 111, села міського типу Копайгород Жмеринського району, Вінницької області. У нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_4 . В ході даного конфлікту в ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Цього ж дня, о 21:50 годині ОСОБА_7 , реалізовуючи свій умисел, направлений на протиправне заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його наслідки і бажаючи їх настання, з особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 кулаком правої руки завдав один удар ОСОБА_4 по носі, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження і впав на землю. Далі ОСОБА_7 , продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень, почергово кулаками обох рук завдав три удари ОСОБА_4 по обличчю зліва та справа, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 41 від 06.06.2024, у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синці на нижній повіці правого ока, на спинці носа справа: крововилив на слизовій оболонці верхньої губи; садно по задній поверхні правого ліктьового суглобу, що належать до легкого тілесного ушкодження та перелом правої носової кістки, що належать до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні 04.02.2025 року свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю. Цивільний позов ОСОБА_4 визнав частково, а саме у розмірі 10 000 грн за спричинену моральну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні 18.03.2025 року свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку не визнав. Суду дав покази про те, що він 28.04.2024 ввечері перебував з друзями в школі на спортивному майданчику. Поряд знаходився ОСОБА_4 зі своїми друзями. ОСОБА_4 попросив в ОСОБА_7 скутер. Обвинувачений йому відмовив. Потерпілий наполягав, вимагав ключі, потім без дозволу власника сів на скутер ОСОБА_7 . Погрожував здати скутер на металобрухт якщо йому відмовлять прокататися. ОСОБА_7 попросив злізти з скутера та залишити його в спокої. ОСОБА_4 не послухав. З метою повернути свій скутер ОСОБА_7 вдарив потерпілого в обличчя правою рукою, потім лівою, та відійшов. ОСОБА_4 присів на землю. Піднявся, підбіг до обвинуваченого з метою нападу. ОСОБА_7 захищаючись положив його. Потерпілому нічого не було, він сміявся. Після цього вони вже не контактували. Ударів не було. Пізніше ОСОБА_7 з батьками приїжджав не раз миритися, однак потерпілий з батьками відмовилися.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він перебував з друзями в школі на спортивному майданчику. Поряд знаходився ОСОБА_7 зі своїми друзями. Обвинуваченого знав, конфліктів не було, вони однокласники. Потерпілий попросив покататися на скутері, ОСОБА_7 не дозволив, потерпілий сів на скутер без дозволу. ОСОБА_7 попросив злізти, потім потерпілий встав і обвинувачений почав битись. ОСОБА_13 вдарив кулаком в лице в ліву сторону. Потім ще були удари, близько 5 ударів після чого потерпілий впав. Потім хлопці розбороняли, після чого все закінчилось. На землю впав спиною, після чого було ще два удари. В результаті ударів отримав струс головного мозку та перелом, був в лікарні. Після цих подій обвинувачений приходив домовлятись, нічого не відшкодовував. Карати просив на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що він пішов гуляти з ОСОБА_4 . Зустріли компанію де був обвинувачений ОСОБА_7 . Потерпілий попросив у обвинуваченого покататись, той не дозволив. ОСОБА_7 хвилин 5-10 просив щоб потерпілий зліз з скутера, далі потерпілий матюкнувся на обвинуваченого, ОСОБА_7 підбіг і вдарив потерпілого, потім вони впали і почали боротися. Свідок сидів в телефоні, перед початком конфлікту не чув про що вони розмовляли, був на відстані 3-4 метрів. Побачив конфлікт коли обвинувачений просив потерпілого злізти з скутера, бо це не його, ОСОБА_4 його не слухав. Потім ОСОБА_7 пішов забирати скутер, потерпілий замахнувся кулаком, обвинувачений ухилився і вдарив його у відповідь правою рукою. Потім вони впали, поборолись і коли вставали ОСОБА_7 дав руку потерпілому і той відмовився. Бачив як в потерпілого йшла кров з носу, потім перестала йти, було небагато крові. Це було на спортмайданчику на території школи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що подія відбулася ввечері на спортивному майданчику. Свідок чув як обвинувачений та потерпілий між собою розмовляли на підвищених тонах, про що саме не пам`ятає. Свідок був на відстані 20-25 метрів. Початок бійки не бачив. Бачив як обвинувачений та потерпілий були на землі і їх розборонили. Бачив як у потерпілого ОСОБА_4 йшла кров з носа, більше ніяких ушкоджень не бачив. Коли вони лежали на землі, не бачив як хтось наносив удари. Коли лежали на землі ОСОБА_16 був знизу, ОСОБА_7 був зверху.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що події не бачив, бо стояла спиною, коли було не пам`ятає, на дворі було світло. До цих подій знала ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , ні з ким конфліктів не було. Чому почався конфлікт не знає. Бачила як ОСОБА_4 лежав на землі, ОСОБА_7 стояв біля нього. Прийшла в компанії з ОСОБА_7 . Почула, що кричали кров, розвернулась але крові не бачила. Потім вони розійшлись і нічого не було. Після подій пішли з спортмайданчика, ОСОБА_7 також пішов, ОСОБА_4 пішов з іншою компанією. На ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не бачила.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що він є однокласником ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . Між ними конфліктів не було. Число не пам`ятає, було весною ввечері, було світло. Подія відбувалась на подвір`ї школи, прийшли з компанією посидіти. Був свідок, обвинувачений, ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 . ОСОБА_4 прийшов з іншою компанією. Конфлікт почався через скутер, ОСОБА_4 сів на скутер ОСОБА_7 і не хотів вставати, почався конфлікт який перейшов в бійку. Бачив як вони билися і пішов розбороняти їх. Не пам`ятає хто кого і куди бив. Коли прийшов розбороняти, вони лежали на землі, не пам`ятає хто був зверху. Тягнув ОСОБА_7 за плечі, щоб його підняти і забрати від ОСОБА_4 ОСОБА_16 забирав ОСОБА_23 . Бійка припинилась, не пам`ятає чи бачив на комусь тілесні

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснив, що причину конфлікту не пам`ятає, як виник конфлікт також. ОСОБА_7 наносив удари ОСОБА_4 , бив кулаком в ніс. Як припинилась бійка також не пам`ятає. В ОСОБА_4 бачив кров з носа. В ОСОБА_7 ніяких тілесних ушкоджень не бачив.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому проступку, його вина повністю доведена зібраними у справі доказами, зокрема письмовими документами на які посилається сторона обвинувачення у справі та які безпосередньо досліджені судом: Витягом з ЄРДР про кримінальне правопорушення № 0000045 від 02.05.2024 з якого вбачається, що в провадженні СВ ВП №1 Жмеринського РВП ГУ НП у Вінницькій області наявне кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, в ході якого було встановлено факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 28.04.2024; висновком судово-медичної експертизи № 41 від 06.06.2024 про наявність у ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Усі вище перераховані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів, не суперечать один одному, і є допустимими доказами в контексті ст. 86 КПК України.

Оцінюючи зібрані органом досудового розслідування та представлені суду стороною обвинувачення докази, які перевірені в даному судовому провадженні та безпосередньо досліджені судом з точки зору їх належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, з врахуванням принципу змагальності та критерію «поза розумним сумнівом», суд дійшов висновку про повне підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 була повністю доведена i його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні покарання обвинуваченому суд, у відповідності до ст. ст. 50, 65, 103 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього та вважає за можливе призначити покарання в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує, що він раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 проживає в багатодітній повноцінній сім`ї, згідно акту обстеження умов проживання - умови проживання добрі, на обліку в ювенальній превенції Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області та службі у справах дітей Жмеринської міської ради Вінницької області не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання характеризується позитивно, стан здоров`я задовільний.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, відповідно до ст. 66 КК України, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КК України до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт, позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N5 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», згідно зі ст. 98 КК до неповнолітніх як основні покарання можуть бути застосовані лише штраф, громадські та виправні роботи, арешт і позбавлення волі на певний строк, а як додаткові - штраф і позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Вирішуючи цивільний позов заявлений законним представником потерпілого ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 на суму 40 000,00 грн. щодо стягнення моральної та 2337,00 грн. матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

При цьому ч.1ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з положень статей 23, 1168 ч. 1 ЦК України, які вказують, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено при розгляді справи, що в результаті протиправних дій обвинуваченої потерпіла ОСОБА_25 зазнала тілесних ушкоджень, в результаті чого зазнала фізичного болю та страждань, в зв`язку з чим пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, обурення, тривогою та страхом за своє життя.

Суд вважає, що з огляду на встановлені обставини, характер та глибину моральних страждань, керуючись принципом розумності та справедливості, моральна шкода підлягає до задоволення у розмірі 20 000,00 грн.

Щодо стягнення матеріальної шкоди , суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В обґрунтування заявленої суми матеріальних збитків потерпілим надано виписку із медичної карти хворого та фіскальні чеки. Надані позивачем фіскальні чеки не містять формації та не доводять факту придбання ним ліків та саме для лікування потерпілого. Суд вважає не підтвердженими належними та допустимими доказами заявлені витрати на лікування. Тому, позов в частині відшкодування завданої кримінальним проступком матеріальної шкоди не підлягає до задоволення.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Такі витрати складаються, у тому числі, із витрат на правову допомогу (п. 1 ч.1 ст. 118 КПК України).

Видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні, інше. (ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

У пунктах 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», які знайшли своє відображення у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 (справа № 569/10915/17), судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, перегляд документів, копіювання документів). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір, доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.10.2022 (справа № 753/10228/20).

В даній справі, на підтвердження витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. потерпілою стороною надано договір про надання правничої допомоги від 29 травня 2024 року, розрахунок витрат на правничу допомогу та квитанцію до прибуткового касового ордера №2.

Враховуючи те, що адвокат брав участь у підготовчому та в усіх судових засіданнях, і ним був витрачений час безпосередньо в засіданнях, ним підготовлена позовна заява про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди, витрат на правову допомогу, а також беручи до уваги загальний обсяг матеріалів судового провадження та обставини справи, враховуючи співмірність витрат зі складністю провадження, критеріями їх реальності, розумності їх розміру, суд вважає, що з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 гривень.

Цивільний позов, заявлений законним представником потерпілого ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_7 , а в разі відсутності в нього коштів, з його законного представника матері ОСОБА_8 , на користь потерпілого ОСОБА_4 20 000 (двадцять тисяч) гривень завданої моральної шкоди та 10 000 (десять тисяч ) гривень витрат на правову допомогу, а загалом 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його законному представнику, захиснику, прокурору та потерпілому, законному представнику потерпілого.

Суддя: