УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 352/969/22

провадження № 51- 4576 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2025 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 27 серпня 2025 року.

установив:

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області ухвалою від 28 квітня 2025 року залишив без задоволення заяву прокурора Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 грудня 2023 року.

Івано-Франківський апеляційний суд ухвалою від 27 серпня 2025 року апеляційну скаргу прокурора Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 залишив без задоволення, а ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2025 року - без змін.

У своїй касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2025 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 27 серпня 2025 року і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

На обґрунтування своїх доводів прокурор у скарзі зазначає про те, що:

- суд апеляційної інстанції в своїй ухвалі від 27 серпня 2025 року зазначив, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 06 березня 2024 року було задоволено заяву прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали цього ж суду від 09 листопада 2023 року та скасовано відповідну ухвалу про звільнення ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 Кримінального кодексу України (далі - КК) з іспитовим строком 2 роки, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду від 22 квітня 2021 року за ч. 1 ст. 307 КК, у зв`язку із закінченням іспитового строку. Таким чином, судом підтверджено, що вказана обставина є підставою для скасування за нововиявленими обставинами вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 грудня 2023 року в частині призначення покарання ОСОБА_5 ;

- поза увагою апеляційного суду залишено той факт, що місцевим судом помилково зроблено висновок про те, що про цю нововиявлену обставину прокурор Івано-Франківської окружної прокуратури дізнався ще у квітні 2024 року з посиланням на долучену захисником в ході судового розгляду копію листа окружної прокуратури міста Івано-Франківська від 25 квітня 2024 року до Івано-Франківської окружної прокуратури;

- при залишенні без задоволення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не врахував посилання прокурора про те, що дійсно 18 квітня 2024 року до Івано-Франківської окружної прокуратури надійшов лист з додатками від окружної прокуратури м. Івано-Франківська, згідно якого отримано інформацію про те, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 06 березня 2024 року задоволено заяву прокурора про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (ухвала Івано-Франківського міського суду від 09 листопада 2023 року), та відповідно скасовано ухвалу цього ж суду від 09 листопада 2023 року про звільнення ОСОБА_6 від покарання після закінчення іспитового строку. Івано-Франківською окружною прокуратурою було скеровано керівнику Окружної прокуратури м. Івано-Франківськ та начальнику Івано-Франківського РВ філії ДУ «Центр пробації» листа щодо вжиття заходів, передбачених Розділом VIII Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) «Виконання судових рішень». Так, Івано-Франківським РВ філії ДУ «Центр пробації» було вжито заходи в порядку виконання вироку, а саме подано 08 травня 2024 року до Тисменицького районного суду клопотання про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, яке ухвалою суду від 09 серпня 2024 року було залишено без розгляду, 19 вересня 2024 року з таким же клопотанням орган пробації звернувся до Івано-Франківського міського суду, у задоволенні якого було відмовлено ухвалою суді від 07 жовтня 2024 року. Також ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20 листопада 2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання органу пробації про скасування звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання за вироком Івано-Франківського міського суду від 22 квітня 2021 року. Таким чином після вжиття відповідних заходів, Окружною прокуратурою м. Івано-Франківська 12 грудня 2024 року було скеровано листа до Івано-Франківської окружної прокуратури, в якому повідомлено про наявність нововиявлених обставин, встановлених ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20 листопада 2024 року, яка набрала законної сили;

- суд апеляційної інстанції не надав оцінки тому, що строки, передбачені ч. 1 ст. 461 КПК, при поданні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не пропущено, оскільки про обставини, встановлені ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20 листопада 2024 року Івано-Франківській окружній прокуратурі стало відомо 12 грудня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися ст. ст. 412-414 цього Кодексу.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК, якій міститься вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Положеннями частини 1, 2 ст. 459 КПК передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Як убачається з оскаржуваної ухвали Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2025 року, прокурор Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_4 14 лютого 2025 року звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 грудня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК (в частині призначення покарання ОСОБА_5 )

Місцевий суд встановив, що вироком від 19 грудня 2023 року Тисменицький районний суд Івано-Франківської області засудив ОСОБА_7 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, та засудив ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК, до покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд урахував, що останній на час вчинення злочину раніше судимий Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 22 квітня 2021 року за ч. 1 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. На час ухвалення вироку від 19 грудня 2023 року ОСОБА_5 звільнений від покарання у виді чотирьох років позбавлення волі у зв`язку із закінченням іспитового строку згідно ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2023 року, яка набрала законної сили, тобто відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України уважається таким, який раніше не судимий. Вирок набрав законної сили 19 січня 2024 року, звернутий до виконання та повністю виконаний.

Разом з цим суд першої інстанції зазначив, що ухвалою від 06 березня 2024 року Івано-Франківський міський суд задовольнив заяву прокурора Окружної прокуратури м. Івано-Франківська про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали цього суду від 09 листопада 2023 року про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання, ухвалу від 09 листопада 2023 року скасував та відмовив у задоволенні заяви захисника ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі у зв`язку із закінченням іспитового строку. Ухвала міського суду набрала законної сили згідно ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року.

При цьому у своєму рішенні місцевий суд вказав, що вказана обставина є підставою для скасування за нововиявленими обставинами вироку Тисменицького районного суду від 19 грудня 2023 року у частині призначення покарання ОСОБА_5 .

Разом з цим суд першої інстанції в своєму рішенні звернув увагу на те, що про цю нововиявлену обставину Івано-Франківська окружна прокуратура дізналася ще в квітні 2024 року, що підтверджувалося долученим захисником листом Івано-Франківської окружної прокуратури на адресу Окружної прокуратури м. Івано-Франківська та Івано-Франківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області, з якого вбачалося, що відповідну інформацію з Окружної прокуратури м. Івано-Франківська щодо скасування ухвали Івано-Франківського міського суду від 09 листопада 2023 року про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку Івано-Франківська окружна прокуратура отримала 18 квітня 2024 року, і з урахуванням отриманої інформації Івано-Франківська окружна прокуратура вирішувала питання щодо подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Тисменицького районного суду від 19 грудня 2023 року в частині призначення покарання ОСОБА_5 .

На підставі наведено, суд першої інстанції дійшов висновку, що Івано-Франківська прокуратура, у порушення вимог ч. 1 ст. 461 КПК, звернулася із заявою про перегляд вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 грудня 2023 року лише 14 лютого 2025 року.

Суд апеляційної інстанції, переглянувши ухвалу місцевого суду, погодився з висновками суду першої інстанції, про те, що скасування ухвали Івано-Франківського міського суду від 09 листопада 2023 року, яку було враховано Тисменицьким районним судом при призначенні покарання ОСОБА_5 , є підставою для скасування за нововиявленими обставинами вироку Тисменицького районного суду від 19 грудня 2023 року в частині призначення покарання ОСОБА_5 , а також з висновком суду першої інстанції, про те, що прокурором був пропущений строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

При цьому, суд перевірив усі доводи, викладені прокурором в поданій апеляційній скарзі, та вмотивовано відмовив у задоволенні заявлених апеляційних вимог, навівши достатні аргументи та підстави для прийняття такого рішення.

Так, колегією суддів суду апеляційної інстанції було встановлено, що про нововиявлені обставини, про які йшлося в заяві та апеляційній скарзі, прокуратурі вже було відомо 10 квітня 2024 року, коли Івано-Франківський апеляційний суд залишив без змін ухвалу Івано-Франківського міського суду від 06 березня 2024 року, так як за змістом судового рішення апеляційний розгляд було проведено за участю прокурора.

Таким чином, як зазначив у своєму рішенні апеляційний суд, строк на звернення з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Тисменицького районного суду від 19 грудня 2023 року у частині призначення покарання ОСОБА_5 необхідно рахувати з часу набуття законної сили ухвали Івано-Франківського міського суду від 06 березня 2024 року. Разом з тим, як вказав суд апеляційної інстанції, заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Тисменицького районного суду від 19 грудня 2023 року у частині призначення покарання ОСОБА_5 було подано тільки 14 лютого 2025 року, тобто поза межами строку, який встановлено ч. 1 ст. 461 КПК.

Тож, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції було правильно встановлено, що Івано-Франківською окружною прокуратурою пропущено строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки минуло більше трьох місяців з часу, коли прокуратурі стало відомо про існування нововиявлених обставин.

З наведеним погоджується і Суд та зауважує про неспроможність доводів прокурора про те, що суд апеляційної інстанції не надав оцінки тому, що строки, передбачені ч. 1 ст. 461 КПК, при поданні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не пропущено, оскільки про обставини, встановлені ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20 листопада 2024 року Івано-Франківській окружній прокуратурі стало відомо 12 грудня 2024 року.

Оскільки, як убачається з касаційної скарги прокурора, прокурором не заперечується того, що 18 квітня 2024 року до Івано-Франківської окружної прокуратури надійшов лист з додатками від окружної прокуратури м. Івано-Франківська, згідно якого було отримано інформацію про те, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 06 березня 2024 року було задоволено заяву прокурора про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (ухвала Івано-Франківського міського суду від 09 листопада 2023 року), та відповідно скасовано ухвалу цього ж суду від 09 листопада 2023 року про звільнення ОСОБА_6 від покарання після закінчення іспитового строку.

При цьому посилання прокурора на те, що лише після вжиття відповідних заходів, передбачених Розділом VIII КПК, а саме звернень Івано-Франківського РВ філії ДУ «Центр пробації» до Тисменицького районного суду та Івано-Франківського міського суду з клопотаннями про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, а також з клопотанням про скасування звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання за вироком Івано-Франківського міського суду від 22 квітня 2021 року, в задоволенні яких було відмовлено, після чого окружною прокуратурою м. Івано-Франківська 12 грудня 2024 року було скеровано листа до Івано-Франківської окружної прокуратури, в якому повідомлено про наявність нововиявлених обставин, встановлених ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20 листопада 2024 року, Суд вважає такими, що не заслуговують на увагу.

Оскільки, з огляду на те, що судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що про нововиявлену обставину Івано-Франківська окружна прокуратура дізналася ще в квітні 2024 року, що підтверджувалось долученим захисником листом Івано-Франківської окружної прокуратури на адресу Окружної прокуратури м. Івано-Франківська та Івано-Франківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області, зазначені доводи прокурора є необґрунтованими та такими, що не узгоджуються з положеннями ч. 1 ст. 461 КПК.

З огляду на зазначене, наведені в касаційні скарзі доводи прокурора не ставлять під сумнів правильності висновків судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях і не містять переконливих обґрунтувань, які би давали підстави Суду стверджувати, що такі судові рішення постановлено без додержання положень статей 370, 419 КПК.

Обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2025 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 27 серпня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3