печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5432/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. Київ

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області, громадянину України, адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні №0002604 від 28.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, у зв`язку з наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи на те, що його підзахисний продовжує службу в ЗСУ, страждає на ігроманію.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, просив застосувати відносно нього нічний домашній арешт.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Встановлено, що слідчими Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002604 від 28.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період 28.10.2024 по 12.03.2025 тимчасово виконуючим обов`язків начальника складу зв`язку вузла зв`язку ІІ категорії військової частини НОМЕР_1 НГ України солдатом ОСОБА_4 , як матеріально-відповідальною особовою, на підставі первинних документів бухгалтерського обліку прийнято наступне майно номенклатури зв`язку: планшети Samsung Galaxy Таb S9 FE Wi-Fi 128GB у кількості 4 шт. загальною вартістю 56 660 грн (видаткова накладна від 05.12.2024 № 625); планшет Oscal Elite 1 8/256GB/4G (LТЕ) Mecha Grey у кількості 6 шт. загальною вартістю 91 507 грн (видаткова накладна від 28.10.2024 № 1729797); планшети Samsung Galaxy Tab S9 FE у кількості 5 шт. загальною вартістю 75 600 грн (видаткова накладна від 12.03.2025 № 5); планшет Samsung Galaxy Таb А9 SM-X110 8/128GB у кількості 1 шт. загальною вартістю 6 295 грн (акт безоплатної передачі гуманітарної допомоги від 15.08.2024); планшети Lenovo Tab M10 32 Gb (ZAAF0043UA) у кількості 20 шт. загальною вартістю 174 420 грн (наряд виписаний 30.10.2024 № 474); ноутбуки HP Victus 15fb 1013dxm (845A2UA) у кількості 18 шт. загальною вартістю 485 982 грн (видаткова накладна від 02.12.2025 № 810688), планшет Samsung Galaxy Таb А9 128 GB/LTE у кількості 1 шт. загальною вартістю 5995 грн (видаткова накладна від 05.12.2024 № 624); планшет Samsung Galaxy Таb А9 128 GB/LTE у кількості 10 шт. загальною вартістю 59950 грн (видаткова накладна від 05.12.2024 № 623), які поставлено на облік служби зв`язку цієї військової частини та зберігалось на ввіреному солдату ОСОБА_4 складі.

У подальшому, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище нормами законодавства та маючи можливість належно їх виконувати, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи з прямим умислом на заволодіння іншого військового майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, заволодів військовим майном, яке належить військовій частини НОМЕР_1 НГ України.

Так, в умовах дії правового режиму воєнного стану, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 03.09.2024, у солдата ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на незаконне збагачення за рахунок держави, а саме на заволодіння із зловживанням своїм службовим становищем, переміщенні за межі території вищевказаної військової частини та подальший збут невизначеному колу юридичних та фізичних осіб військового майна, яке перебувало на обліку у групі зв`язку штабу військової частини НОМЕР_1 НГ України та зберігалося на складі зв`язку вузла зв`язку ІІ категорії цієї ж військової частини за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за рахунок держави, діючи в умовах воєнного стану, будучи військовою службовою особою, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення матеріальної шкоди державі в особі військової частини НОМЕР_1 НГ України та свідомо бажаючи їх настання, зловживаючи своїм службовим становищем, ОСОБА_4 , будучи матеріально відповідальною особою, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, у період з вересня 2024 року по квітень 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, виокремив для подальшого заволодіння, шляхом зловживанням службовим становищем, з метою подальшого продажу (збуту) військового майна служби зв`язку, що є власністю держави в особі військової частини НОМЕР_1 НГ України та зберігалось на складі зв`язку вузла зв`язку ІІ категорії вказаної військової частини за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: смартфон Xiaomi Redmi 8 4/64 (4718) - 1 шт. вартістю 4718,00 грн; планшети Samsung Galaxy Tab S9 FE - 4 шт. вартістю 60480,00 грн; ноутбуки HP Victus 15fb 1013dxm (845A2UA) - 7 шт. вартістю 188993,00 грн; планшети Lenovo Tab M10 32 Gb (ZAAF0043UA) - 6 шт. вартістю 52326,00 грн.; планшет Oscal Elite 1 8/256GB/4G (LТЕ) Mecha Grey - 1 шт. вартістю 15251,22 грн; планшети Samsung Galaxy ТаB А9 128GB/LT - 5 шт. вартістю 35970,00 грн; планшети Samsung Galaxy Таb S9 FE Wi-Fi 128GB - 4 шт. вартістю 16998,00 грн, планшет Samsung Galaxy Таb А9 SM-X110 8/128GB - 1 шт. вартістю 6295 грн., загальною вартістю 432025,22 грн.

28.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Підозра у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- повідомленням ДВКР СБ України від 21.03.2024 щодо виявлення кримінального правопорушення;

- показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які зазначили відомі обставини вказаної події;

- висновком службового розслідування та додатків до нього, яким встановлені обставини нестачі військового майна;

- протоколом огляду інформації про руїх коштів по банківському рахунку ОСОБА_4 , відкритому в АТ «Універсал Банк»;

- листами ПТ «Ломбард № 1» ТОВ «Контакт-груп» і «Компанія» від 13.06.2025 та ПТ «Ломбард докредит ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія від 13.11.2025 щодо надання фінансового кредиту під заставу майна ОСОБА_4 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_4 згідно якого останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України;

- слідчим експериментом від 29.01.2026 за участі підозрюваного

ОСОБА_4 ;

- іншими доказами зібраними в ході кримінального провадження.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Так, наявність ризика, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду) в клопотанні обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим, що не відповідає стандартам ЄСПЛ. У рішенні «Neumeister v. Austria» (1968) Суд встановив, що тяжкість покарання не може сама по собі обґрунтовувати тривале тримання під вартою, якщо немає додаткових конкретних обставин. ЄСПЛ в рішенні «Matznetter v. Austria» визнає, що страх втечі має бути підкріплений фактами, такими як: відсутність постійного місця проживання, наявність спроб залишити країну та попереднє ухилення від слідства. У справі, на яку посилається слідчий в клопотанні «W проти Швейцарії» дійсно йшлося про врахування тяжкості злочину, однак у поєднанні з іншими обставинами - зокрема відсутністю соціальних зв`язків, закордонним громадянством, попередніми втечами тощо.

Натомість в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні дитину, має вищу освіту, має постійне місце проживання, працевлаштований. Отже, ризик втечі належним чином не доведено.

Щодо наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, то він ґрунтується на припущеннях досудового слідства, які не підкріплені фактами. Так ЄСПЛ в справі «Jablonski проти Польщі» (2009) вимагає, щоб для доведення цього ризику наводилися факти спроб зв`язку з потерпілими або свідками чи конкретні загрози, факти тиску.

У справі «Becciev проти Молдови» (2005) Суд визнав порушенням, коли ризик впливу гуртувався на загальних посиланнях, а не на конкретних фактах. У клопотанні слідчого не наведено жодного факту, який би свідчив про спроби ОСОБА_4 впливати на будь-кого зі свідкв та ін.

З приводу існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя зазначає, що він обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 може використовувати свої зв`язки, зокрема, серед військовослужбовців, тим самим опосередковано здійснювати перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, в клопотанні слідчого обґрунтовується бажанням підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного..

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Вирішуючи клопотання по суті, слідчий суддя бере до уваги, окрім наданих органом досудового розслідування матеріалів, документи та відомості, які надані стороною захисту.

З огляду на викладене, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що під час розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, приходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, яке полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Керуючись стст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці .

Відповідно до ч.5ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- не відлучатись за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- утриматись від спілкування зі свідками, перелік яких зобов`язати прокурора довести підозрюваному під підпис;

- здати на зберігання до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язки покласти на ОСОБА_4 строком на 2 місяці, в межах строків досудового розслідування, тобто до 29 березня 2026 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого обов`язку покласти на старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1