У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/285/23

Провадження № 1-в/348/38/25

30 вересня 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна заяву засудженого ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_4 про відстрочення виконання судового рішення на підставі ст. 435 ЦПК України,-

за участі прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

встановив:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про відстрочку виконання судового рішення - ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 05.06.2025 року в частині стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди на користь ОСОБА_4 строком на один рік.

В судовому засіданні захисник підтримала клопотання, пояснила, що ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 05.06.2025 року вирок Надвірнянського районного суду Івано - Франківської області від 04 березня 2024 року щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України - змінити в частині цивільного позову. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди в сумі 246 000 гривень. На даний час ОСОБА_3 і його сім`я не в змозі виплачувати гроші ОСОБА_4 , так як він вже сплатив потерпілій велику суму в розмірі 148293 грн, яку він зібрав в борг від родичів та знайомих. ОСОБА_3 немає достатньо коштів для повної сплати позову, що значно ускладнює виконання вироку в частині сплати відшкодування за цивільним позовом. Його дружина тимчасово не працює, 18.08.2025 року у нього народилася маленька дитина, яка має незадовільне стан здоров`я. Тому просить відстрочити виконання судового рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди на користь ОСОБА_4 строком на один рік.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив клопотання задоволити, розстрочити виконання вироку в частині виконання цивільного позову, так як в нього склалося тяжке матеріальне становище. З приводу роботи у нього нічого не змінилось: він офіційно не працевлаштований, виконує роботи по найму у ФОП, займається ремонтом мототехніки.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні категорично заперечила щодо клопотання ОСОБА_3 . Зазначила, що ОСОБА_3 посилається на тимчасову неможливість сплачувати кошти і обставини цієї неможливості фактично зводяться до наявності неповнолітніх дітей. На даний час у засудженого ОСОБА_3 наявне невиконане судове рішення на суму 97707,39 грн. і сплата цих коштів зі сторони боржника є його обов`язком. Натомість подання заяв щодо відстрочення сплати цих коштів, на її думку свідчить про намагання ОСОБА_3 ухилитися від сплати цих коштів. Адже на протязі трьох років з часу ДТП ОСОБА_3 не виплачував жодних коштів на відшкодування шкоди, будучи обізнаним щодо спричинення їй тяжких тілесних ушкоджень. За наслідками ДТП вона стала особою з інвалідністю. На її утриманні також знаходяться двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але за станом здоров`я після наслідків ДТП вона не має можливості працювати.

Натомість ОСОБА_3 з 25.11.2022 року здійснює господарську діяльність за видом діяльності «45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів», отримує дохід, однак виконувати судове рішення бажання не має. Про це свідчить і характер дій ОСОБА_3 , який навіть з часу прийняття судового рішення апеляційним судом (05.06.2025 року) жодної сплати не здійснив. На її думку в ОСОБА_3 відсутній намірів щодо реального виконання судового рішення, а присутнє намагання ухилитись від сплати боргу. Просила відмовити ОСОБА_3 в заяві щодо відстрочення виконання судового рішення

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подання, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, вважає, що заява задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Так, згідно з ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 05 червня 2025 року, вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2024 року щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, змінено в частині цивільного позову: з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди в сумі 246 000 (двісті сорок шість тисяч) гривень. Крім того, стягнуто процесуальні витрати на правничу допомогу в сумі 28 000 (двадцять вісім тисяч) гривень. У решті вирок суду першої інстанції залишено без змін. Вирок набрав законної сили 05 червня 2025 року.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку розглядається судом, який ухвалив вирок.

Як вбачається з ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Оскільки норми кримінального процесуального законодавства не встановлено порядок виконання вироку в частині цивільного позову, суд вважає можливим застосувати при вирішенні даного питання норми цивільного процесуального законодавства.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Судом встановлено, що до заяви ОСОБА_3 про відстрочення виконання вироку не було долучено належних і допустимих доказів, що підтверджують його матеріальне становище або рівень доходів. Хоча з матеріалів кримінального провадження випливає, що він працює неофіційно та отримує доходи від ремонту мототехніки, про що сам засуджений повідомив у суді, однак жодних документів щодо розміру таких доходів чи їх нестабільності суду не надано. Також відсутня медична документація, яка б свідчила про необхідність значних витрат на лікування самого заявника чи членів його родини.

Таким чином, обставин, які б свідчили про скрутне матеріальне становище заявника або створювали надмірний тягар у виконанні ним судового рішення, судом не встановлено.

Сам по собі факт зміни сімейних обставин, зокрема народження дитини чи наявність у дитини захворювань, хоча і може свідчити про додаткові матеріальні витрати, однак не доводить неможливості виконання рішення суду у розумінні ст. 435 ЦПК України. Такі обставини не є надзвичайними чи непереборними та не звільняють від обов`язку виконати вирок суду у кримінальному провадження в частині відшкодування моральної шкоди.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 435 ЦПК України, оскільки не встановлено існування обставин, які б істотно ускладнювали або робили неможливим виконання судового рішення. Відтак клопотання про відстрочення виконання вироку є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного і керуючисьст.ст.127-128,435, ст. 435 ЦПК України, 537,539 КПК України, суд,-

постановив:

Заяву засудженого ОСОБА_3 про відстрочення виконання вироку Надвірнянського районного суду Івано - Франківської області від 04 березня 2024 року, зміненого ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 05.06.2025 року, відносно засудженого ОСОБА_3 , в частині цивільного позову про відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 30.09.2025.

Повний текст ухвали проголошений 01.10.2025.

Суддя ОСОБА_1