Справа № 638/7514/18
Провадження № 1-кс/638/2755/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова

у складі слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові ОСОБА_3 на постанову слідчого Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01.11.2025 року про відмову у задоволенні клопотання від 29.10.2025 року про допит свідка, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2025 року через підсистему «Електронний суд» до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01.11.2025 року про відмову у задоволенні клопотання від 29.10.2025 року про допит свідка, згідно прохальної частини якої просить суд: скасувати постанову слідчого Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області від 01.11.2025 року про відмову в задоволенні клопотання від 29.10.2025 року про допит свідка ОСОБА_4 ; зобов`язати слідчого з урахуванням наявного статусу потерпілого та сторони провадження повторно розглянути клопотання від 29.10.2025 року про допит ОСОБА_4 ; встановити процесуальний строк повторного розгляду клопотання від 29.10.2025 року про допит ОСОБА_4 .. Скарга обґрунтована тим, що у кримінальному провадженні №0003955 заявник є фізичною особою, яка звернулась з заявою про вчинений відносно нього злочин, який останньому завдано моральної та майнової шкоди. Постановою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова від 08.10.2025 року кримінальне провадження №0000102 об`єднано з кримінальним провадженням №0003955. 29.10.2025 року заявник звернувся до Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області з клопотанням про допит ОСОБА_4 . Постановою слідчого від 01.11.2025 року у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки на думку слідчого заявник має статус свідка, а тому у останнього відсутнє право на звернення з клопотанням про проведення окремих слідчих дій. Підставою визначення заявника свідка слідчий вважає допит останнього від 01.12.2017 року у даному кримінальному провадженні. Враховуючи той факт, що заявник вважає себе потерпілим, а тому слідчий незаконно прийняв оскаржувану постанову, оскільки заявник має право звертатись до слідчого із клопотанням про допит свідків.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.11.2025 року, головуючим суддею визначено суддю ОСОБА_1

05.11.2025 року справу передано на автоматизований розподіл справи для вирішення питання про відвід слідчого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 13.11.2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 від розгляду його скарги у справі №638/7514/18.

18.11.2025 року слідчим суддею ОСОБА_1 отримано з канцелярії суду матеріали скарги.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 19.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

01.12.2025 року на виконання ухвали суду надано матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003955 від 10.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 382 Кримінального кодексу України.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, у прохальній частині скарги справу просив розглядати за його відсутності.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова або слідчий Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, причину неявки не повідомили, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином та своєчасно.

Відповідно до статті 107 КПК України повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 303 КПК України передбачено право на оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Матеріалами справи встановлено, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003955 від 10.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 382 Кримінального кодексу України.

Постановою слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 15.04.2025 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003955 від 10.08.217 року за частиною 2 статті 382 Кримінального кодексу України закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 18.06.2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003955 від 10.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 382 Кримінального кодексу України відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23.09.2025 року, апеляційну скаргу заявника ОСОБА_3 задоволено, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 18.06.2025 року скасовано та постановлено нову. Скаргу заявника ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області про закриття кримінального провадження від 15.04.2025 року задоволено, постанову слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 15.04.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №80003955 від 10.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 382 Кримінального кодексу України скасовано. Матеріали кримінального провадження направлено прокурору для організації досудового розслідування.

Постановою Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова від 08.10.2025 року, кримінальні провадження №0000102 від 24.04.2025 року, №0001862 від 20.09.2025 року об`єднано в одне кримінальне провадження з провадженням №0003955 від 10.08.2017 року, в якому здійснюється подальше досудове розслідування.

Засобами електронного зв`язку 29.10.2025 року ОСОБА_3 звернувся до Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області із клопотанням, в якому просить здійснити виклик для допиту в якості свідка ОСОБА_4 ; провести слідчу дію допит ОСОБА_4 з наведених питань.

Постановою слідчого Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 від 01.11.2025 року, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 29.10.2025 року.

Оскаржувана постанова вмотивована тим, що ОСОБА_3 у кримінальному провадженні має процесуальний статус свідка та відповідно до статті 66 КПК України права та обов`язки свідка не вбачається процесуальних прав щодо подання клопотань у кримінальному провадженні.

Нормою статті 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 9 КПК України передбачає, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до частини 1 статті 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Нормою частини 3 статті 110 КПК України врегламентовано, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Також слід зауважити, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, діючи в межах дискреції, з урахуванням засад спеціально дозвільного принципу, при якому дозволено лише те, що прямо встановлено законом, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (частина 5 статті 40 КПК України).

При цьому навіть способи судового контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування (див. постанову ВП ВС від 04.04.2019 у провадженні № 11-945сап18).

Наведене цілком узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні по справі «Аль Фаєд проти Франції» (заява № 38501/02) від 02.10.2007 зазначив, що розбіжності, що виникали між слідчими та заявником, не вказували на існування недоліків чи перешкод, які б завадили компетентним органам з`ясувати ці обставини. Окрім того, невдоволення заявника рішеннями, схвалюваними суддями, слідчими під час провадження, не були достатньою підставою для визнання несправедливості процесу у контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, відповідно до частини 1 статті 223 КПК України, слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Така слідча дія як допит, згідно частини 1 статті 224 КПК України, проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати. Кожний свідок допитується окремо, без присутності інших свідків.

Слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній (частина 6 статті 223 КПК України).

Окрім цього, відповідно до статті 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Статтею 66 КПК України визначено права та обов`язки свідка : 1) знати, у зв`язку з чим і в якому кримінальному провадженні він допитується; користуватися під час давання показань та участі у проведенні інших процесуальних дій правовою допомогою адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу; відмовитися давати показання щодо себе, близьких родичів та членів своєї сім`ї, що можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні ним, близькими родичами чи членами його сім`ї кримінального правопорушення, а також показання щодо відомостей, які згідно з положеннями статті 65 цього Кодексу не підлягають розголошенню; давати показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, і користуватися допомогою перекладача; користуватися нотатками і документами при даванні показань у тих випадках, коли показання стосуються будь-яких розрахунків та інших відомостей, які йому важко тримати в пам`яті; на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для давання показань; ознайомлюватися з протоколом допиту та заявляти клопотання про внесення до нього змін, доповнень і зауважень, а також власноручно робити такі доповнення і зауваження; заявляти клопотання про забезпечення безпеки у випадках, передбачених законом; заявляти відвід перекладачу.

Суд, дослідивши оскаржувану постанову слідчого від 01.11.2025 року про відмову в задоволенні клопотання від 29.10.2025 року про допит свідка ОСОБА_4 дійшов до висновку, що вона відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України, у вказаній постанові зазначені мотиви прийняття із посиланнями на положення КПК України, розглянута по суті поданого клопотання, оскільки на час звернення з клопотанням відповідно до статті 60 КПК України мав статус заявника у вказаному кримінальному провадженні, тому не є стороною, яка наділена правом заявляти відповідне клопотання.

Матеріали об`єднаного кримінального провадження не містять постанови слідчого про визнання ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги самостійність слідчого при здійсненні досудового розслідування по кримінальному провадженню, а також вмотивованість оскаржуваної постанови слідчого, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01.11.2025 року про відмову у задоволенні клопотання від 29.10.2025 року про допит свідка відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: