УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про продовження запобіжного заходу

(повний текст)

22 жовтня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000356 від 04.02.2024 року клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, -

ВСТАНОВИВ:

Розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для його задоволення з огляду на таке.

Прокурором подано вмотивоване клопотання про продовження запобіжного заходу у формі тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави, із посиланням на чинність і актуальність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. На думку сторони обвинувачення, у разі перебування на волі ОСОБА_9 може ухилитися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілу, а також учинити інше кримінальне правопорушення корисливого характеру.

Представник потерпілої та потерпіла підтримали клопотання в повному обсязі, наголосивши на збереженні зазначених ризиків та на реальній спроможності обвинуваченого чинити тиск на свідків.

Обвинувачений і його захисник заперечили проти задоволення клопотання. Захисник стверджував, що повідомлена обвинуваченому підозра не підтверджена належними та допустимими доказами, є необґрунтованою, а тому підстав для подальшого застосування найсуворішого запобіжного заходу немає; у зв`язку з цим захисник вказав про необхідність зміни запобіжного заходу, зокрема, на цілодобовий домашній арешт.

На обґрунтування цієї позиції сторона захисту вказала на відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, посилаючись на сталі соціальні зв`язки ОСОБА_9 (шлюб, малолітня дитина, спільне проживання з батьками, реєстрація та право власності на житло в м. Києві), а також на стан його здоров`я: інвалідність з дитинства, повна сліпота лівого ока та близько 8% зору правого ока, потреба у безперервному спеціалізованому лікуванні, яке, на думку захисту, не забезпечується в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор». Крім того, захист стверджує, що більшість свідків уже допитано, тому вплив на них є неможливим.

Вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали обвинувального акта та письмові докази, суд установив таке.

Виходячи зі змісту обвинувального акта та зібраних на досудовому розслідуванні матеріалів, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явлено обвинувачення у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. За версією обвинувачення, 03 лютого 2024 року приблизно о 19:00 ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув до місця проживання останнього - квартира АДРЕСА_1 , де вони спільно вживали алкогольні напої. Надалі, того ж дня близько 23:00 з квартири №133 (поверхом вище над №129 ) пролунали гучні звуки, які почули ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Останній повідомив, що мешканець квартири №133 - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , систематично порушує правила додержання тиші, через що між ними раніше виникали словесні конфлікти.

У подальшому, приблизно о 23:55, з метою висловлення зауваження щодо порушення тиші, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_9 піднялися на поверх вище та постукали до квартири №133 . Двері відчинив ОСОБА_11 , між присутніми виник словесний конфлікт, під час якого до місця події підійшов ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував у гостях у ОСОБА_11 . Конфлікт ескалував, між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 виникла словесна сутичка, у ході якої, за версією обвинувачення, у ОСОБА_9 сформувався прямий умисел на позбавлення життя ОСОБА_12 .

Реалізовуючи зазначений злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи неминучість настання смерті потерпілого та бажаючи її настання, ОСОБА_9 04 лютого 2024 року приблизно о 00:02, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на сходовій клітині 8-го поверху біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , витягнув із кишені штанів ніж, утримував його у правій руці та наніс ОСОБА_12 , який знаходився напроти, не менше двох прицільних ударів клинком у передню поверхню грудної клітки - у зону локалізації життєво важливих органів. Після заподіяння поранень ОСОБА_9 з місця події зник.

Від отриманих проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів у потерпілого розвинулася гостра крововтрата та травматичний шок, що спричинило смерть ОСОБА_12ІНФОРМАЦІЯ_6 о 23:57 у приміщенні Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь». Таким чином, за твердженням сторони обвинувачення, об`єктом посягання було право людини на життя; об`єктивна сторона полягала у протиправному активному діянні - нанесенні ножових ударів у життєво важливу ділянку тіла, що спричинило смерть; суб`єкт - осудна фізична особа, яка досягла віку кримінальної відповідальності; суб`єктивна сторона - прямий умисел на позбавлення життя, про що свідчать локалізація ударів, характер знаряддя та поведінка обвинуваченого до і після події.

Вказані фактичні обставини, як убачається з матеріалів кримінального провадження, підтверджуються сукупністю доказів, у тому числі протоколами слідчих (розшукових) дій, поясненнями учасників події та медичною документацією і висновками судово-медичних експертиз щодо характеру тілесних ушкоджень та причини смерті.

Отже, за наведених обставин ОСОБА_9 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2025 року обвинуваченому вже було продовжено строк тримання під вартою до 27 жовтня 2025 р. включно. Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності відповідного клопотання суд під час судового розгляду зобов`язаний до закінчення двомісячного строку розглянути питання доцільності подальшого застосування запобіжного заходу.

Перевіряючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд бере до уваги тяжкість інкримінованого діяння, межі санкції закону, що загрожує у разі визнання винуватості (від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі), а також вік обвинуваченого та його попередню процесуальну поведінку. Ризик ухилення від суду підтверджується, зокрема, тим, що після заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 покинув місце події, залишивши власні речі (верхній одяг, телефон, посвідчення на його ім`я) та, разом із знаряддям злочину, зник, після чого був затриманий працівниками поліції за місцем проживання через декілька годин. Така поведінка свідчить про реальність наміру уникнути затримання та можливість ухилення від правосуддя надалі.

Крім того, у діях обвинуваченого, за версією обвинувачення, наявні ознаки насильницького злочину, учиненого у стані алкогольного сп`яніння без очевидного приводу до конфлікту, що обґрунтовує ризик учинення нового кримінального правопорушення в разі звільнення з-під варти.

Щодо ризику незаконного впливу на учасників кримінального провадження, суд бере до уваги дані протоколів додаткових допитів свідків, із яких убачається намагання пов`язаних із захистом осіб контактувати зі свідками з питань їхніх показань; з огляду на це звільнення обвинуваченого може створити умови для безпосереднього або опосередкованого впливу на свідків з метою зміни показань. Додатково потерпіла заявила про власні обґрунтовані побоювання щодо можливої агресивної поведінки обвинуваченого у разі його звільнення.

Посилання захисту на стан здоров`я обвинуваченого не спростовують потреби в подальшому застосуванні тримання під вартою. Відповідно до «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 (у редакції від 27.06.2023), особам, узятим під варту, гарантується надання необхідної медичної допомоги, у тому числі в спеціалізованих закладах поза межами слідчих ізоляторів. Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_9 проходив лікування у КМКОЛ «Центр мікрохірургії ока» та отримав необхідну медичну допомогу; отже, заяви про неможливість перебування під вартою за станом здоров`я є необґрунтованими.

Беручи до уваги сукупність викладених обставин, характер і підвищений ступінь суспільної небезпеки інкримінованого діяння, межі можливої санкції, попередню поведінку обвинуваченого, наявність і незменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також неефективність застосування більш м`яких запобіжних заходів для досягнення мети кримінального провадження, суд приходить до висновку, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим, необхідним і співмірним втручанням у право на свободу.

З огляду на викладене, суд вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - таким, що слід продовжити.

Виходячи із зазначеного, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на 60 днів без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали по 20 грудня 2025 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3