Справа № 191/283/26
Провадження № 1-кс/191/34/26
У Х В А Л А

іменем України

19 січня 2026 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 06.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянину України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-14.09.2023 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 186, 69 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-23.01.2025 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-17.12.2025 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , в якому просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.

Клопотання мотивоване тим, що 01.01.2026 у період часу з 11:00 години по 12:00 годину (більш точного часу в ході слідства не встановлено) ОСОБА_5 , перебував поблизу магазину «Каскад», що розташований по вул. Гоголя, м. Синельникове, Дніпропетровської області, де під приводом здійснення телефонного дзвінка отримав від ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Redmi 14C Midnight Black 8gb», імей1: НОМЕР_1 , імей26 НОМЕР_2 , який належить останньому.

Після того, як ОСОБА_5 отримав мобільний телефон «Redmi 14C Midnight Black 8gb», у нього раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_5 реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи поряд з власником мобільного телефону, не приховуючи свого наміру протиправного заволодіння майном, не реагуючи на вимоги потерпілого ОСОБА_6 повернути мобільний телефон, усвідомлюючи суспільно небезпечний та відкритий характер своїх дій, не повернув ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон «Redmi 14C Midnight Black 8gb», імей1: НОМЕР_1 , імей26 НОМЕР_2 у корпусі чорного кольору та залишив місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на загальну суму 5 298 гривні 30 копійок.

Умисні, протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

19.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчий у своєму клопотанні зазначає, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. У зв`язку з наведеним вважає, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити, також вважає, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання, надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України на день розгляду клопотання обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, свідка, протоколом опізнання підозрюваного та телефона потерпілого, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, в тому числі вилученими у встановлений законом спосіб речовими доказами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, що виправдовує необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Диспозиція ч. 4 ст. 186 КК України передбачає відповідальність за вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану та карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином.

Аналізуючи ризик переховування підозрюваного від слідства в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя вважає, що підозрюваний усвідомлюючи, що йому загрожує покарання до 10 років позбавлення волі, може переховуватися від слідства та суду.

Оцінюючи наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, незаконно впливати на свідків та потерпілого, встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 відомі анкетні дані та місця проживання/роботи потерпілого та свідків, отже, підозрюваний може намагатися впливати на вказаних свідків та потерпілого.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливості вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, то слідчий суддя вважає цей ризик повністю доведеним, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимим, засудженим останній раз 17.12.2025 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нового умисного корисливого тяжке кримінального правопорушення.

Дослідженням особи підозрюваного встановлено, що підозрюваний раніше судимий, судимість не знята і не погашена, не одружений, характеристика з місця проживання нейтральна, офіційних джерел доходів не має, інвалідом не являється, на обліку у лікаря-психіатра/нарколога не перебуває, міцні соціальні зв`язки відсутні.

Враховуючи викладені обставини та встановлені слідчим суддею ризики і характеризуючі особу підозрюваного дані, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків та, в даному конкретному випадку, відповідає інтересам суспільства. При цьому, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, тоді як застосування більш м`якого запобіжного заходу, такого як домашній арешт, є недостатніми для запобігання зазначеним ризикам з урахуванням ступеня встановлених ризиків та характеризуючих матеріалів стосовно підозрюваного.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі, що дорівнює 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір здатний забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

Застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому дислокується військова частина у якій він проходить військову службу чи з місця постійного проживання (перебування), без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування (проживання); не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 06.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підозрюваному ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 19 березня 2026 року включно.

Одночасно обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 199680,00 грн. (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави до 19.03.2026 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження;

- не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування;

- не спілкуватися зі свідками, потерпілими за даним кримінальним провадженням;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених суддею, у разі внесення застави визначити два місяця з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи відбування покарання.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до установи відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення даної ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1