УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Національного банку України про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001260 від 29.12.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах Національного банку України звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001260 від 29.12.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання вказано, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.04.2025 у справі № 761/15206/25 втретє задоволено клопотання представника цивільного позивача - ТОВ «Станіславська торгова компанія» про арешт майна та накладено арешт на майно ТОВ «Станіславська торгова компанія», а саме: цех по виробництву лікеро-горілчаних виробів, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, що складається з адміністративновиробничого корпусу А, загальною площею, 9406, 1 кв. м.; адміністративний корпус Б, загальною площею 103,6 кв.м; складу В, загальною площею 1460, 1 кв.м.; виробничий цех Л, загальною площею 181, 8 кв. м., склад П, загальною площею 550, 6 кв. м.; склад М., загальною площею 534, 5 кв. м., склад Т, загальною площею, 109,8 кв.м., із забороною вчиняти будь-які дії спрямовані на реалізацію зазначеного майна та вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, стосовно вищевказаних об`єктів нерухомості.

Адвокат зазначив, що в межах кримінального провадження № 0001260 судами першої та апеляційної інстанції вже скасовувався арешт вказаного майна.

На переконання Національного банку України арешт було накладено необґрунтовано, відтак він підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив відмовити в задоволенні клопотання та здійснювати розгляд за його відсутності.

Дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, заслухавши доводи представника, слідчий суддя вважає, що у скасуванні арешту слід відмовити зважаючи на наступне.

Відповідно до підпункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлено загальні правила їх застосування - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення.

Абзац 2 ч. 1 ст. 174 КПК України визначає, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У своєму клопотанні заявник наголошував на існуванні підстави для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.04.2025 у справі № 761/15206/25, оскільки арешт було накладено необґрунтовано.

Встановлюючи обґрунтованість накладення відповідного арешту, слідчий суддя зважає на наступне.

Зі змісту ухвали про накладення арешту, а саме її мотивувальної частини, вбачається, що слідчий суддя прийшов до переконання про наявність правових підстав для накладення арешту на майно і поданий розмір цивільного позову є достатнім чином обґрунтованим з огляду на обставини, які зазначенні у клопотанні, щодо яких здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, а також вказана сума відповідає вартості майна, на яке цивільний позивач просить накласти арешт, у зв`язку з чим прийшов до переконання про наявність достатніх підстав для накладення арешту згідно переліку зазначеного у клопотанні, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Досліджуючи матеріали справи, на переконання слідчого судді, арешт на вказане нерухоме майно дійсно було накладено обґрунтовано, доказів протилежного суду не надано.

Крім цього, слідчий суддя під час розгляду клопотання не встановив будь-яких відомостей, що у застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, зважаючи на обставини, які перевіряються органом досудового розслідування в межах цього провадження.

Отже, з огляду на встановлені під час розгляду цього клопотання обставини у сукупності з наведеними доводами, на цьому етапі, на переконання слідчого судді, арешт майна залишається виправданим, будь-яких підстав для його скасування не встановлено, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Національного банку України про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001260 від 29.12.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1