Справа № 379/1255/25
Провадження № 3-зв/824/74/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 03 жовтня 2025 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортним засобами на строк один рік.

Не погодившись з прийнятою постановою ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Згідно даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 жовтня 2025 року визначено головуючого суддю ОСОБА_4

16 грудня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду найшла заява ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду справи 379/1255/25.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 посилається на ту обставину, що суддя ОСОБА_4 не може брати участь у розгляді апеляційної скарги на постанову Таращанського районного суду Київської області від 03 жовтня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення №379/1255/25

Також ОСОБА_3 указує, що має наявні обґрунтовані сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді, що викликає недовіру до судді як до особи, уповноваженої здійснювати правосуддя.

Вказує, що ОСОБА_3 було здійснено аналіз судової практики судді ОСОБА_4 шляхом ознайомлення з рішеннями, оприлюдненими в Єдиному реєстрі судових рішень, у справах про адміністративні правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На думку заявника, суддя ОСОБА_4 має наявність сталої та однобічної практики розгляду зазначеної категорії справ, яка полягає у систематичному залишенні без змін постанов суду першої інстанції та відповідно у підтвердженні винуватості осіб, притягнути до адміністративної відповідальності. Вказана обставина свідчить про сформовану наперед правову позицію судді щодо цієї категорії справ, що не уможливлює неупереджений та об`єктивний розгляд кожної конкретної справи з урахуванням її індивідуальних фактичних обставин, доказів сторін та доводів захисту.

Зазначає, що з таких підстав у заявника виникають обґрунтовані сумніви у здатності судді забезпечити справедливий, незалежний та безсторонній розгляд справи, що відповідає вимогам ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та принципів здійснення правосуддя.

Мотивуючи викладеним, просить відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду справи №379/1255/25.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, однак подав до суду клопотання про відкладення у зв`язку із забезпеченням явки захисника.

Суд звертає увагу що, термін розгляду заяви про відвід судді є скороченим та заявник був завчасно та належно повідомлений про розгляд засідання.

Зважаючи на те, що саме ОСОБА_3 було ініційована заява про відвід, а тому він мав завчасно забезпечити участь свого захисника у справі.

Також, суд враховує, що мотиви і підстави відводу викладено ОСОБА_3 у його заяві.

З таких обставин перешкод для розгляду заяви без участі заявника немає.

Дослідивши матеріали справи та мотиви заявленого відводу, суд робить такий висновок.

Згідно положень частини 1 статті 2 КУпАП, частини 2 статті 7 КУпАП, статей 9, 129 Конституції України, при вирішенні питання про відвід судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що не регламентовано нормами КУпАП, є підстави для застосування аналогії закону у вигляді норм КПК України, а питання про відвід слід вирішувати в порядку статей 75, 76, 80, 81 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому частиною 3 статті 35 КПК України.

Так, статтею 75 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді справи, а статтею 76 КПК України визначено випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

До таких обставин відносяться випадки, коли: 1) суддя є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) суддя брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо суддя особисто, його близькі родичі чи члени сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості; 5) у випадку встановлення порушення порядку визначення судді для розгляду справи (стаття 75 КПК України).

Відвід повинен бути вмотивованим (частина 5 статті 80 КПК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому вважаю, що заява про відвід має бути розглянута по суті.

В рішенні Європейського суду у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10.12.2009) зазначено, що наявність безсторонності має визначатися (з огляду на п.1 ст.6 Конвенції) за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.93, та "Ветштайн проти Швейцарії" заява № 33958/96). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають відносини, які розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10.06.96). Безсторонність суду визнається, поки не надано доказів протилежного (рішення "Ветштайн проти Швейцарії).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

При цьому, відповідно до статті 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Апеляційний суд зазначає, що за загальним принципом судочинства існує презумпція неупередженості судді, протилежне підлягає доведенню особою, якою заявлений відвід.

Відвід судді - є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, судді або присяжного від участі у кримінальному провадженні за умови існування обставин, що виключають їх участь у ньому.

Такі обставини визначені у статті 75 КПК України і за їх наявності суддя зобов`язаний заявити самовідвід (частина 1 статті 80 КПК України), а якщо такі обставини відомі особам, які беруть участь у кримінальному провадженні, то вони заявляють відвід судді (частина 2 статті 80 КПК України).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

При цьому не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними й допустимими доказами.

Із змісту поданої заяви вбачається, що доводи щодо відводу фактично зводяться до незгоди заявника з процесуальними діями судді ОСОБА_4 та прийнятими ним рішеннями в інших справах відповідної категорії, а також з правовими висновками, зробленими суддею під час їх розгляду.

Слід зауважити, що обставини кожної справи є унікальними та підлягають оцінці судом у кожному конкретному випадку індивідуально. У зв`язку з цим результат розгляду однієї справи не може розглядатися як безумовна підстава для ухвалення аналогічного рішення в іншій справі.

Висновки, викладені судом у судовому рішенні, ухваленому за результатами розгляду іншої справи, самі по собі не свідчать про необ`єктивність чи упередженість судді та не можуть бути підставою для його відводу. Посилання заявника на нібито сформованість правової позиції судді у цій справі є недоведеним припущенням і не підтверджує наявність упередженості суду.

З урахування наведеного, судом не установлено підстав для відводу судді ОСОБА_4 відповідно до приписів статті 75 КПК України, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, відтак заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 75, 80 КПК України, статтями 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у справі №379/1255/25 відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1