СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/644/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000471 від 09.05.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Довге Стрийського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.10.2018 Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395, 70 КК України до покарання, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 місяці;

- 19.03.2025 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання, у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_4

захисник: ОСОБА_5

обвинувачений: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та будучи засудженим вироком Святошинським районним судом м. Києва від 19.03.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року пробаційного нагляду, на шлях виправлення не став та в один із днів, але не пізніше 12 год. 40 хв. 08.05.2025, за невстановлених обставин, діючи умисно, з метою особистого вживання без мети збуту, у порушення вимог ст. ст. 41, 68, 92 Конституції

України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, п. 4 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських організацій, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України» «Додатку №1» до Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 22471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», ст. ст. 6, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4

дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби», «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиця І», незаконно придбав кристалоподібну речовину світло-бежевого кольору масою 0,640 г, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР, масою 0,493 г, та для подальшого їх вживання без мети збуту незаконно зберігав при собі у пакеті з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовим замком у правій кишені одягненої на ньому куртки, до її виявлення та вилучення працівниками поліції 08.05.2025 приблизно о 12 год. 40 хв. під час перебування останнього за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, поблизу будинку №2-В.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України за наведених вище обставин визнав у повному обсязі і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, що він був засудженим 19.03.2025 Святошинський районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду, в один із днів, але не пізніше 08.05.2025, з метою особистого вживання без мети збуту придбав шляхом знахідки кристалоподібну речовину світло-бежевого кольор, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР та зберігав її при собі у кишені своєїу куртки. 08.05.2025 приблизно о 12 год. 40 хв. коли він знаходився за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 2-В, до нього підійшли працівники поліції, які виявили та вилучили вказану психотропну речовину. У вчиненому розкаюється.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст.309 КК України вірна, оскільки він незаконно придбав, зберігав психотропні речовини без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії нетяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив злочин в період відбуття покарання у виді пробаційного нагляду, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 - щире каяття у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 - відсутні.

За таких обставин суд вважає, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.309 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Суд також вважає, що до призначеного покарання в порядку ст.ст.71, 72 КК України ОСОБА_3 слід частково приєднати не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 19.03.2025 року.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

Враховуючи обґрунтованість обвинувачення, обраний судом вид покарання, суд вважає за необхідне в порядку ст. 377 КПК України раніше обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373- 377, ч.15 ст.615 КПК України, ст.12-2 ЗУ "Про правовий режим воєнного стану", суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання приєднати частково не відбуте покарання 1 (один) місяць позбавлення волі за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 19.03.2025 року і остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 30.01.2026 року, тобто з моменту його затримання. моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ по справі - кристалоподібну речовину світло-бежевого кольору масою 0,640 г, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР, масою 0,493 г, який передано на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУ НП України в м. Києві - знищити.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 в користь держави на відшкодування судових витрат за проведення Київським НДЕКЦ експертизи № СЕ-19/111-25/29296- НЗПРАП від 21.05.2024 року - 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_6