Справа №345/86/26
Провадження № 1-кс/345/40/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2026 м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Калуша Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В :

слідчий СВ Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.01.2026 близько 23:00 год ОСОБА_4 перебуваючи у с.Новиця Новицької ТГ Калуського району Івано-Франківської області на вул. Шевченка, побачивши на узбіччі дорого би поблизу будинку №1 автомобіль марки «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та яким починаючи з 2014 року користується потерпіла ОСОБА_8 , розбивши переднє ліве вікно, незаконно проник всередину зазначеного вище автомобіля для того, щоб зігрітися. Під час перебування в автомобілі у ОСОБА_4 виник умисел на умисне знищення цього ж автомобіля шляхом підплу. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою знищення майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер власних дій, передбачаючи їх наслідки а свідомо бажаючи їх настання, а також усвідомлюючи, що внаслідок його дій можуть постраждати сторонні особа та їхнє майно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою джерела відкрито вогню у вигляді запальнички, підпалив салон вище вказаного транспортного засобу, спричинивши пожежу, в результаті якої автомобіль марки «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , було знижено, довівши таким чином свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в умисному знищенні чужого майна шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. Вказана підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 11.01.2026, протоколом огляду місця події від 12.01.2026 з додатками, протоколом затримання особи у порядку ст. 208 КПК України, допитом потерпілої та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задоволити з підстав, наведених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечив щодо можливості задоволення клопотання слідчого. Додатково зазначив, що викладені у клопотанні фактичні обставини відповідають дійсності, вину в інкримінованому йому злочині визнає повністю.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити та застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт; прокурором доведено існування ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, проте необхідно врахувати незадовільний стан здоров`я підозрюваного.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.183, 184 КПК України.

При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч. 1 ст. 177 КПК), підстави (ч. 2 ст. 177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст. 178 КПК).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

З матеріалів справи (а.с.5-6) вбачається, що 12.01.2026 о 03:15 год до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості згідно повідомленням служби 102 від мешканця с.Новиця Новицької ТГ Калуського району Івано-Франківської області, про те що 11.01.2026 близько 23:00 год. поблизу будинку № 1 на вул. Шевченка ОСОБА_4 шляхом підпалу знищив автомобіль марки «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , із зазначенням відомостей щодо власника та користувача вищевказаного транспортного засобу, чим спричинено матеріальну шкоду. В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає у АДРЕСА_2 .

12.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України (а.с.59-61)

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними доказами та матеріалами кримінального провадження, зокрема, протоколом огляду місця події з фото таблицями від 12.01.2026, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 12.01.2026, протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , як безпосередніх очевидців події, що мала місце з участю підозрюваного під час підпалу та подальшого гасіння знищеного транспортного засобу, протоколом огляду відеозаписів з камер спостереження на в`їзді до АДРЕСА_3 , інформаційною карткою на знищений транспортний засіб з відомостями щодо його державної реєстрації за власником ОСОБА_11 .

Отже, з матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено в ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного мається на увазі запобігання спробам передбаченими п. 1,3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставами вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування є те, що він, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого умисного злочину у виді позбавлення волі та уникнення від кримінальної відповідальності, у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу може виїхати за межі Калуського району та Івано-Франківської області.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні є те, що він, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого умисного злочину у виді позбавлення волі та уникнення від кримінальної відповідальності, у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінального провадження схиляючи їх до надання неправдивих показань.

Підставами вважати, що підозрюваний може чинити тиск на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні є поведінка ОСОБА_4 , що свідчить про повну зневагу до закону, а також схильність до вчинення в майбутньому інших подібних злочинів.

За таких обставин наведені у клопотанні ризики слідчим суддею вважаються таким, що можуть справдитися із великим ступенем вірогідності.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Таким чином, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного слідчий суддя враховує не лише наявність у кримінальному провадженні вагомих доказів обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, і тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що підозрюваний, перебуваючи на волі може переховуватись від суду.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також є недоцільним, оскільки останній вчинив злочини, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Застосування такого запобіжного заходу жодним чином не мінімізує наведені вище ризики. Крім того, допитана на стадії досудового розслідування мати підозрюваного ОСОБА_12 (а.с.24-27) повідомила, що вона проживає у с.Завій Новицької ТГ Калуського району Івано-Франківської області та конфліктує з сином, який має дублікат ключів від квартири у АДРЕСА_2 , вийшов з дому у с.Завій 08.01.2026 і не повертався, після чого лише 12.01.2026 близько 05:00 год вона довідалася від працівників поліції про затримання сина за вчинений злочин.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистою свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи, а саме: характер, обставини і тяжкість кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, із урахуванням вищевказаних ризиків, які виникли внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень.

При цьому, застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного не суперечитиме вимогам п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному, крім наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, схильність до суспільно небезпечної поведінки, що фактично унеможливлює здійснення за ним контролю з боку слідчого або прокурора у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту.

З огляду на викладене, слідчий суддя доходить до внутрішньо переконливого висновку, що клопотання слідчого, погоджене з прокурором, необхідно задоволити, а до підозрюваного застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти незаконним спробам підозрюваного перешкоди кримінальному провадженні і (або) уникнути кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи недоведеність на цей час того, що злочин, у вчиненні якого він підозрюється, вчинений із застосуванням насильства чи погрози його застосування, спричинив загибель людини чи раніше йому обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений ним, слідчий суддя вважає необхідним визначити підозрюваному розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Зважаючи на особу підозрюваного, тяжкість злочину, в якому він підозрюється, слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави в сумі, що відповідає 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст.176-178, 182, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Калуша Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, на строк 60 днів, термін якого обчислювати з 04:12 год. 12.01.2026 по 04:12 год. 12.03.2026 включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 66560,00 гривень, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, що якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести застави в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного на с трок до 12.03.2026 обов`язки, передбачені п. 1-4,8,9 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти), інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 Кодексу.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» Міністерства юстиції України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухваои вручити підозрюваному на прокурору і направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.01.2026.

Слідчий суддя