У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/8721/25

№ 1-кп/183/2215/25

24 жовтня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000044 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, який має вищу освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

встановив:

У провадженні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин своє місце проживання без дозволу суду строком на 2 місяці, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КІІК України, а саме незаконно виливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_6 (п. 3 ч. 1 ст. 177 КІІК України), що підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк від двох до чотирьох років, а тому розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначено судом у разі визнання його вини, він маючи можливість вільного пересування, може незаконно виплавати на свідка ОСОБА_6 , яка наразі не допитана судом, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Вважає, що передбачені кримінальним процесуальним кодексом України інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вважала за необхідне застосувати до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Вважає, що прокурором у клопотанні не доведено наявність ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КІІК України, а саме незаконно виплавати на свідка.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи подане прокурором клопотання, дійшов такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2025 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово по 10 вересня 2025 року включно.

Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2025 року продовжено ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по 23 грудня 2025 року включно із забороною залишати з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

За положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

При вирішенні клопотання прокурора про необхідність продовження дії застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що прокурором доведено, що на теперішній час продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно виливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи, що ризик незаконного впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого, свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи наведені обставини, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, для запобігання вищевказаного ризиків, суд дійшов висновку про доцільність продовження дії застосованого раніше до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вказане в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Разом з тим, суд вважає, що наведений прокурором ризик незаконно виливати на свідка у кримінальному провадженні, може бути усунений шляхом покладення судом на обвинуваченого обов`язку утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

З урахуванням особи обвинуваченого, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що запобігти зазначеним ризикам за допомогою більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Суд вважає, що обвинуваченим та його захисником не наведено достатніх даних, які б безумовно вказували на необхідність зміни запобіжного заходу або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, заслухавши прокурора, вислухавши думку захисника, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту необхідно продовжити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 314-317, 376 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по 23 грудня 2025 року включно із забороною залишати з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати своєчасно до слідчого, прокурора або до суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування зі свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали направити для виконання до Самарівського районного відділу поліції Головного управляння Національної поліції в Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 28 жовтня 2025 року о 13 год. 10 хв.

Суддя ОСОБА_1