Справа № 706/1227/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка Черкаської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 від 14.08.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Христинівка, Христинівського району, Черкаської області, непрацюючого, неодруженого, з повною середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження та умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за таких обставин.

ОСОБА_4 08.08.2025 близько 19 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до матері своєї співмешканки ОСОБА_6 , з метою спричинення їй тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, в ході суперечки наніс останній один удар кулаком в ліву половину обличчя, один удар кулаком в праве плече та один удар в область грудної клітини, внаслідок чого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді: синця на нижній повіці лівого ока, синця нижньої третини лівого плеча по зовнішній поверхні, що згідно висновку експерта № 05-7-01/437 від 18.08.2025 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тим самим вчинивши діяння, що має ознаки фізичного насильства, як форми домашнього насильства відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Також він, 08.08.2025 близько 19 години 05 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у приміщенні літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до своєї співмешканки ОСОБА_5 , з метою спричинення їй тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, в ході суперечки наніс останній близько чотирьох ударів руками в область голови, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_5 втратила рівновагу та впала на підлогу, після чого ОСОБА_4 наніс ще один удар ногою в область обличчя потерпілої, внаслідок чого спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді: «Х» - подібної рани в ділянці червоної обвідки нижньої губи посередині з переходом на слизову оболонку, косого перелому носової кістки, що згідно висновку експерта № 05-7-01/448 від 20.08.2025 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та синця над зовнішньою частиною правої брови, синців на верхніх та нижніх повіках правого та лівого ока з переходом в щічно виличні ділянки, що згідно того ж висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тим самим вчинивши діяння, що має ознаки фізичного насильства, як форми домашнього насильства відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчинені кримінальних проступків визнав повністю, викладені в обвинувальному акті обставини не заперечував. Також пояснив, що потерпіла приходиться йому колишньою співмешканкою, проживали вони однією сім`єю разом із її мамою ОСОБА_6 . Події того дня він майже не пам`ятає, оскільки у сусіда ОСОБА_7 пив пиво, а коли прийшов додому допив із пляшки горілку, надалі може згадати лише обставини проходження освідування в лікарні. На запитання учасників судового провадження повідомив, що коли повернувся додому, то потерпілі будь яких тілесних ушкоджень не мали, вдома перебували самі, інші особи, окрім нього, спричинити їх не могли. У подальшому бачив у ОСОБА_8 синець на оці, зашиту губу та зламаний ніс, а у ОСОБА_6 був синець на обличчі. Свою провину у інкримінованих правопорушеннях визнає повністю, потерпілій ОСОБА_5 відшкодував витрати на лікування.

Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачений визнає свою вину у вчинені інкримінованих йому кримінальних проступків, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, його показання не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

З огляду на беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованих йому діянь, згодою із кваліфікацією вчиненого, відсутність заперечень щодо встановлених обставин учасників судового провадження, які з`явились у судове засідання, відсутність сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого, з метою з`ясування наявності обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання, документів щодо речових доказів та висновку експерта № 05-7-01/448 від 20.08.2025 у зв`язку із виявленою у фабулі обвинувачення опискою.

Наслідки розгляду справи відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження судом роз`яснені.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд кримінального провадження проводити без її участі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що обвинувачений ОСОБА_4 приходиться їй колишнім співмешканцем, з яким вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад два роки в будинку її матері ОСОБА_6 . Разом із ними мешкала ОСОБА_6 08 серпня 2025 року обвинувачений перебував у сусіда, додому повернувся близько 19 год в стані алкогольного сп`яніння, між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_9 взяв зі столу недопиту пляшку горілки та «випив із горла». Потім вдарив маму правою рукою в ліву частину обличчя, від чого вона впала. Потерпіла стала на захист матері, у зв`язку із чим обвинувачений вдарив її як мінімум два рази в область перенісся, а після того як вона впала на підлогу, наніс один удар ногою в обличчя. Потерпіла побігла за допомогою до сусідів, які викликали поліцію, а ті, у свою чергу карету швидкої допомоги, якою її доставили до лікарні. Потерпіла зазначила, що на даний час із обвинуваченим примирилася, але спільно вони не проживають. ОСОБА_4 повністю відшкодував витрати на її лікування, претензій вона до нього не має.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілу ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази, які характеризують особу обвинуваченого, висновок експерта № 05-7-01/448 від 20.08.2025, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена і він повинен нести відповідальність за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто за умисне легке тілесне ушкодження, та за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто за умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв два кримінальних проступки, вчинені діяння пов`язані із домашнім насильством, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

При визначенні виду покарання суд враховує відношення обвинуваченого до вчинених кримінальних проступків, засудження ним власної поведінки в судовому засіданні, перше притягнення до кримінальної відповідальності, та вважає за необхідне, з урахуванням всіх наведених вище обставин, призначити йому покарання з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України у виді штрафу.

Суд вважає, що призначене таким чином ОСОБА_4 покарання найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого обмежувальних заходів, передбачених статтею 91 - 1 КК України, про що клопотала прокурор у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 - 1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.

Отже, застосування визначених ч. 1 ст. 91 - 1 КК України обмежувальних заходів є правом суду у випадку вчинення обвинуваченим злочину.

Враховуючи обставини справи, особу, що притягується до кримінальної відповідальності, вчинення ним кримінальних проступків, а не злочинів, відсутність відомостей про рівень небезпеки кривдника, несистематичність вчиненого насильства, примирення із потерпілими та їх роздільне проживання на даний час, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежуваних заходів, передбачених ч. 1 ст. 91 - 1 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, клопотань про їх застосування до суду не надходило.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Речовий доказ марлевий тампон із змивами РКБ, що знаходиться в паперовому конверті білого кольору у матеріалах кримінального провадження № 0000512, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Христинівський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілим.

Суддя ОСОБА_10