Справа № 283/3070/25
провадження №1-кп/283/391/2025
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2025 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152 від 18 листопада 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 164 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи обізнаним зі змістом рішення Малинського районного суду Житомирської області № 283/159/23 від 23.02.2023 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення на користь дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 16 січня 2023 року та до досягнення повноліття, і неодноразові попередження про необхідність сплати аліментів з боку державних виконавців, а саме 13.06.2023 та 30.12.2024 в період з січня 2023 року по грудень 2024 року злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дітей. В зазначений період обвинувачений будучи працездатним, на обліку в центрі зайнятості не перебував, як підприємець не був зареєстрований, та, працюючи неофіційно, в період з січня 2023 по грудень 2024 року, не надавав ніякої матеріальної допомоги на виховання дітей. Попередження державного виконавця про необхідність сплати аліментів ігнорував.

Внаслідок чого, борг по сплаті аліментів, станом на 01 січня 2025 року становив 107029,66 гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Своїми діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_7 подали заяву, відповідно до якої обвинувачений визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і дає згоду на розгляд обвинувального акту у його відсутність.

У даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту без його участі.

Потерпіла також не заперечувала проти розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду та виклику сторін в судове засідання).

За вимогами частини 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, оглянувши матеріали кримінального провадження за №0000152 від 18 листопада 2025 року та враховуючи що обвинувачений свою вину визнає та не оспорює обставини встановлені органом досудового розслідування, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд виключає з обвинувачення обставину, що пом`якшує відповідальність обвинуваченого як щире каяття, оскільки така обставина в даному злочині носить лише формальний характер. Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, у матеріалах провадження відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений намагався зменшити заборгованість по сплаті аліментів.

Обставин, що обтяжує його покарання не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, обставини його вчинення, особу винного, який офіційно не працює, не є особою з інвалідністю, суд вважає що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових проступків, можливе при призначенні покарання у виді громадських робіт в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 164 КК України.

Цивільний позов не пред`являвся. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 373, 374, 381, 382, 394 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя