В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

під головуванням судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження №0001781, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.09.2025 року про обвинувачення

неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, Закарпатської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, студента 1 курсу Державного навчального закладу «Ужгородський центр професійно-технічної освіти», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив

22 вересня 2025 року близько 00 годин 31 хвилини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільну небезпечність та протиправність, з мотивів помсти, реалізуючи свій намір на умисне знищення чужого майна, заздалегідь приготувавши пластикову ємність - каністру з легкозаймистою речовиною - бензином, прибув за адресою: м. Ужгород, вул. Легоцького, 19 «а», де на стоянці для автомобілів знаходився автомобіль марки «ВАЗ» моделі 2102 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі права користування належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким у ОСОБА_4 були неприязні відносини на ґрунті того що потерпілий безпідставно звинувачував його в крадіжках деталей з вказаного автомобіля. Знаходячись за вказаною адресою, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на знищення автомобіля марки «ВАЗ» моделі 2102 реєстраційний номер НОМЕР_1 , облив поверхню автомобіля бензином з принесеної ним ємності, після чого шляхом занесення стороннього джерела вогню підпалив бензин, внаслідок чого відбулось загоряння автомобіля. Внаслідок загоряння, дії вогню та високих температур, автомобіль марки «ВАЗ» моделі 2102 реєстраційний номер НОМЕР_1 частково пошкоджено, чим спричинено потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 36193 (тридцять шість тисяч сто дев`яносто три) гривні 00 (нуль) копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 194 КК України як умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав. Пояснив, що вчинив підпал автомобіля через те, що злився на його власника ОСОБА_6 , який безпідставно звинувачував його у крадіжках запчастин із цього автомобіля. Бензин для підпалу приніс із свого гаражу. В скоєному злочині щиросердо розкаюється, просив суворо його не карати.

Враховуючи те, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, в якому такий обвинувачується, в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 194 КК України як умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує:

ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться за ч. 4 ст. 185 КК України до тяжкого злочину;

особу винного, який не досяг повноліття, має постійне зареєстроване місце проживання, не перебуває на обліку в КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей», являється студентом Державного навчального закладу «Ужгородський центр професійно-технічної освіти», позитивно характеризується за місцем навчання, раніше не судимий, має батька ОСОБА_8 , який являється інвалідом 2 групи.

Крім того, судом враховується те, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 взяв участь у Програмі відновного правосуддя за участю неповнолітнього, який є обвинуваченим у кримінальному провадженні, та 01.12.2025 за результатами медіації у межах вищевказаної Програми уклав угоду з потерпілим ОСОБА_6 , вибачився перед потерпілим, відшкодував спричинену шкоду у розмірі 20000 гривень.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині); добровільне відшкодування завданого збитку; вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім

Обставин, що обтяжують покарання неповнолітньому обвинуваченому судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім певних випадків, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, не відноситься до кримінальних правопорушень, щодо яких встановлено застереження для застосування положень ст. 69 КК України.

Судом встановлено кілька обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, крім того судом враховується думка потерпілого щодо призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, даних про особу винного, все перелічене дає суду підстави для застосування до покарання положень ч. 1 ст. 69 КК України, тобто суд вважає за можливе при призначенні покарання перейти до іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції частини 2 ст. 194 КК України, а саме у виді пробаційного нагляду.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 50 КК України, яким визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, з огляду на положення ст. 65 КК України, яким встановлено, що особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи вищевказані дані. За таких обставин, суд приходить до висновку, що неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 194 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у вигляді апробаційного нагляду на строк один рік.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати покласти на неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , а у разі відсутності у нього коштів на його законного представника ОСОБА_5 .

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Неповнолітнього ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Покласти на неповнолітнього ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , а у разі відсутності у нього коштів з його законного представника ОСОБА_5 , на користь держави витрати за проведення Закарпатським НДЕКЦ МВС України експертиз: №СЕ-19/107-25/12313 - ФХД від 14.10.2025 року в сумі 1782,80 гривень; №СЕ-19/107-25/12270-АВ від 10.10.2025 в сумі 3565,60 гривень; №СЕ-19/107-25/12317 - ФХД від 17.10.2025 року в сумі 1782,80 гривень; №СЕ-19/107-25/12314 - ФХД від 15.10.2025 року в сумі 1782,80 гривень; №СЕ-19/107-25/12318 - ФХД від 29.10.2025 року в сумі 3565,60 гривень; №СЕ-19/107-25/12690 - ФХД від 28.10.2025 року в сумі 2228,50 гривень; №СЕ-19/107-25/12312 - ФХД від 28.10.2025 року в сумі 2228,50 гривень; №СЕ-19/107-25/12715 - Д від 22.10.2025 року в сумі 2674,20 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1