Справа № 452/2714/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/851/25 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.08.2025 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

цим вироком обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк три роки.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він, 28 березня 2025 року о 21.00 год. поблизу Старосамбірського автовокзалу по вул. Лева Галицького, 1Б, у м. Старий Самбір, Львівської області, умисно за попередньо змовою з невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження, на виконання їх вказівок, будучи обізнаним про наміри ОСОБА_9 та ОСОБА_10 потрапити на територію країн Європейського Союзу, а саме до Республіки Польща, розуміючи порядок перетину кордону, знаючи про відсутність законних підстав для перетину останніх, поселив їх у готелі «Чардаш» що по вул. Лева Галицького, 1-3 м. Старий Самбір Львівської області у контрольованому прикордонному районі, для їх подальшого незаконного переправлення через державний кордон України до Республіки Польща.

Надалі ОСОБА_7 1 квітня 2025 року о 19.30год продовжив реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення вищевказаних осіб через державний кордон України, за попередньою змовою з невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами та здійснив посадку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у транспортний засіб марки «Renaul Kangoo» із державним номерним знаком « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_11 , котрий доставив їх до обумовленого місця, а саме у с. Волошиново Самбірського району Львівської області. У наступному ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про необхідність очікувати вказівок, які їм нададуть через мобільний зв`язок невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи та слідувати їм, а сам разом з ОСОБА_11 повернувся по місцю проживання, відзвітувавши при цьому 1 квітня 2025 року о 20.25год про доставляння зазначених осіб в обумовлене місце через месенджер «Telegram» невстановленим на даний час досудовим розслідуванням особам, матеріали відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження.

У свою чергу невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи надіслали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 мобільним зв`язком маршрут слідування із с. Волошиново Самбірського району Львівської області на територію Республіки Польща, котрі рухаючись отриманим маршрутом, здійснили прохід поза пунктами пропуску, а саме в районі 387 прикордонного знаку України в Республіку Польща, подолавши при цьому загорожу інженерно-технічних та контролюючих споруд ДПС України та поблизу населеного пункту Бандрув Республіки Польща, були виявлені та затримані представниками Прикордонної варти Республіки Польща, а 2 квітня 2025 року о 14:30год. згідно протоколу реадмісії передані представникам відділу прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Прокурор у апеляційні скарзі просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади або займатись діяльністю, пов`язаними з перетинанням особами державного кордону України на строк 1 рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк три роки.

В обґрунтування мотивів апеляції прокурор покликається на те, що санкцією ч. 2 ст. 332 КК України передбачено обов`язкове додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Поряд з цим, суд першої інстанції необґрунтовано не призначив йому вказаного додаткового покарання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримання апеляційної скарги, обвинуваченого, який не заперечив проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, розглянувши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вказаного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці судом апеляційної інстанції не підлягають.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується та судом першої інстанції визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а саме у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, а також сприянні його вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб щодо кількох осіб.

Санкцією ч. 2 ст. 332 КК України, передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Таким чином, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю є обов`язковим до призначення за вчинення вказаного злочину.

Поряд з цим, суд першої інстанції не призначив обвинуваченому обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Відтак, відповідно од ст. 420 КПК України, вирок суду підлягає скасуванню в цій частині із ухваленням нового вироку судом апеляційної інстанції.

При призначенні покарання колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його характеристику, сімейне становище, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено.

Разом з цим, з врахуванням вказаних обставин, колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Керуючись ст. ст. 615, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.08.2025 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади або займатись діяльністю, пов`язаними з перетинанням особами державного кордону України на строк 1 рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок суду залишити без змін.

На вирок суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4