Справа № 136/2511/25
провадження №1-кс/136/21/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 від 24.09.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000216 від 05.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2026 на адресу суду надійшла вищевказана скарга, в якій скаржник ОСОБА_2 просив:

- поновити строки на оскарження;

- скасувати постанову слідчого СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 від 24.09.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000216 від 05.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

Скарга митивована тим, що, на думку скаржника, постанова про закриття кримінального провадження є необгрунтованою та винесена без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення. Крім того скаржник зазначив, що досудове розслідування було розпочате за його заявою. Втім 24.09.2029 кримінальне провадження було закрите. Про вказане рішення йому стало відомо 22.12.2025 при спілкуванні з прокурором ОСОБА_4 23.12.2025 скаржник звернувся до органу поліції та отримав копію відповідної постанови, про що він зробив відповідний напис на своєму примірнику постанови та супровідному листі, копії яких долучено до скарги. Враховуючи зазначене ОСОБА_2 просить поновити строки звернення зі скаргою

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшов висновку, що скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

За правилами п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Аналізуючи вищезгадані норми процесуального закону слід розуміти, що після прийняття рішення слідчого скаргу на нього може бути подано протягом десяти днів, однак, якщо рішення оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Рішення про закриття кримінального провадження було прийняте 24.09.2025. У відповідній постанові вказано про направлення її заявникові. Втім скарга на вказану постанову слідчого надійшла до слідчого судді лише 15.01.2026, тобто з порушенням строку на її оскарження. При цьому скаржник порушує питання про поновлення цього строку та зазначає, що 23.12.2025 звертався до органу поліції із заявою про надання йому копії постанови про закриття кримінального провадження. Того ж дня оскаржуваний документ був виданий ОСОБА_2 у вестибюлі відділу поліції, про що він зробив відповідний напис на своєму примірнику постанови та супровідному листі.

Слід зазначити, що 30.12.2025 року ОСОБА_2 уже звертався з аналогічною скаргою до суду. Втім ухвалою слідчого судді від 31.12.2025 скаргу було повернено скаржникові відповідно до ч.2 ст.304 КПК України у зв`язку з порушенням строків звернення зі скаргою і відсутністю клопотання про поновлення цих строків. Вказану ухвалу ОСОБА_2 отримав 05.01.2026 особисто у канцелярії суду, про що свідчить його підпис на супровідному листі.

При цьому, як було зазначено вище, 15.01.2026 ОСОБА_2 повторно звернувся до слідчого судді з аналогічною скаргою, вказуючи, що оскаржувану постанову слідчого ним було отримано лише 23.12.2025, ініціюючи питання про поновлення пропущеного строку.

З огляду на посилання ОСОБА_2 на те, що кримінальне провадження було відкрито 05.09.2025 за його заявою, йому було відомо про хід досудового розслідування та вчиненні в рамках нього слідчі дії, в той же час, суду не наведено переконливих аргументів того, що ОСОБА_2 , який був ініціатором відкриття кримінального провадження, протягом трьох місяців не знав про результати його розслідування та не міг отримати копію оскаржуваної постанови.

Натомість наразі ОСОБА_2 доводить те, що отримав оскаржувану постанову слідчого від 24.09.2025 лише 23.12.2025, таким чином ніби обґрунтовуючи подання скарги до слідчого судді протягом десятиденного строку, якщо рахувати починаючи з дня отримання ним копії постанови на руки та враховуючи його попередню скаргу, яку було подано 30.12.2025. Однак, на підтвердження отримання ОСОБА_2 копії оскаржуваної постанови саме 23.12.2025, він надає копію свого примірника постанови, де з його слів ним власноручно зроблено напис про дату отримання постанови та копію супровідного листа, отриманого ним у прокуратурі 05.01.2026 з аналогічною відміткою. На долученій до скарги копії постанови містяться також підпис слідчого ОСОБА_5 , який завірив копію без зазначення дати. Разом з тим, таке посилання позбавлене об`єктивності, так як слідчому судді, за відсутності інших доказів, невідомо чи дійсно ОСОБА_2 отримав оскаржувану постанову 23.12.2025 чи може раніше, але вирішив власноруч написати на копії постанови про отримання саме 23.12.2025. Такий висновок про неіснування стверджуваних ОСОБА_2 обставин, з урахуванням поданих ним доказів, видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Крім того, ОСОБА_2 долучено до скарги лист заступника керівника Немирівської окружної прокуратури від 19.12.2025 за №54/1-4124 вих-25 у відповідь на його звернення від 12.12.2025 щодо об`єднання матеріалів досудового розслідування у кримінальних провадженнях. В документі зазначено, що слідчим 24.09.2025 прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000216 від 05.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, з яким прокурор погодився. Тому об`єднати вказане кримінальне провадження є неможливим.

Вказані обставини спростовують той факт, що про оскаржуване рішення ОСОБА_2 дізнався лише 22.12.2025 при спілкуванні з прокурором ОСОБА_4 та ставлять під сумнів доводи скаржника.

За відсутності інших доказів слідчому судді об`єктивно неможливо встановити, коли саме скаржник отримав копію постанови, а тому наведені ним доводи є припущеннями та не відповідають вимогам доказовості.

При цьому суд звертає увагу, що ОСОБА_2 був ініціатором відкриття кримінального провадження, був обізнаний про хід досудового розслідування та про вчинення в його межах процесуальних дій, а тому твердження про те, що він протягом трьох місяців не знав про результати розслідування та не міг отримати копію постанови про його закриття, є непереконливими та не підтверджені жодними об`єктивними даними. Слід зазначити, що такий тривалий проміжок часу сам по собі свідчить про відсутність належної процесуальної активності з боку скаржника.

Разом із тим, навіть якщо припустити, що ОСОБА_2 отримав оскаржувану постанову слідчого лише 23.12.2025. А також враховуючи його перше звернення зі скаргою 30.12.2025, яка відповідно до ухвали слідчого судді від 31.12.2025 була повернута скаржникові та отримана ним 05.01.2026, десятиденний строк оскарження вказаного рішення закінчився 09.01.2026. В той час, як скаргу подано 15.01.2025, тобто через 5 днів після закінчення строків.

При цьому скаржником не надано будь-яких доказів, що у вказаний період існували об`єктивні причини, які перешкоджали йому подати скаргу у визначені процесуальним законом строки, та вказували б на поважність причин пропущення такого строку.

Отже подання скарги ОСОБА_2 здійснено з пропущенням допустимих процесуальних строків а слідчий суддя, з огляду на наведені вище обставини, не вбачає об`єктивних причин, які б перешкоджали подати її у визначений ч. 1 ст. 304 КПК України строк і, як наслідок, підстав для їх поновлення. Тому скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому ч. 7 ст. 304 КПК України, після усунення недоліків поданої до суду скарги, що в достатній мірі забезпечить дотримання загальних засад кримінального провадження та права заявника на доступ до правосуддя та права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Керуючись ст.ст. 303-304, 306, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Повернути скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 від 24.09.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000216 від 05.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала про повернення скарги може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5-ти днів з дня її оголошення до суду апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1