Справа № 372/6243/24
Провадження 1-кс-1249/25
ухвала

Іменем України

30 вересня 2025 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області в режимі відео конференції скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 08.05.2025 року в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001817 від 13.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме на транспортний засіб автомобіль марки: «Infinitі FX35», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зважаючи на те хоча і триває досудове розслідування повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення нікому не вручено, а тому просить його скасувати.

В судове засідання представник власника майна адвокат ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, слідчий подав до суду заяву про розгляд справи без участі слідчого та прокурора, просив відмовити у задоволенні даного клопотання, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, на даний час проводяться слідчі та процесуальні дії, крім того зазначив, що оскільки автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, вважає, що підстав для скасування арешту на нього немає.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Судом встановлено, що слідчим відділом Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0001817 від 13.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 08 травня 2025 року накладено арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Infinitі FX35», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Станом на день подачі та розгляду клопотання про скасування арешту досудове розслідування кримінального провадження проводиться слідчим Обухівського РУП ГУ НП в Київській області. На даний час проводяться слідчі дії.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 2, п.п. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, встановлено наступне.

Арешт на майно було накладено в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0001817 від 13.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Однак, слідчому судді не подано переконливих доказів, які б об`єктивно підтверджували вказані обставини. Таким чином, належних і допустимих доказів, які б підтверджували обставини, покладені в основу клопотання слідчому судді не подано.

За таких обставин, доводи клопотання не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду, а тому залишились недоведеними.

З письмових пояснень та досліджених документів вбачається, що зазначене у клопотанні майно має правовий статус речового доказу, його збереження до закінчення досудового розслідування має суттєве значення для досягнення мети кримінального провадження.

Аналізуючи правові підстави клопотання слід прийняти до уваги, що з його змісту вбачається, що станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В межах цього судового розгляду не доведено обставини, які б вказували на те, що в подальшому застосуванні такого заходу кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба.

З огляду на викладене, скасування арешту з майна до закінчення проведення досудового розслідування може зашкодити досягненню мети кримінального провадження.

Відповідно до п.п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Факт наявності порушень прав чи законних інтересів особи, що звернулась із цим клопотанням і які б підлягали судовому захисту, під час судового розгляду не доведено.

За таких обставин клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 376 ч. 2 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1