провадження №: 1-кс/752/1024/26
У Х В А Л А

про арешт майна

02.02.2026 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000842, відомості щодо якого внесені 26.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді звернувся прокурор із вказаним клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, яке вилучене 29.01.2026 під час проведення обшуку транспортного засобу - автомобіля марки «BMW X5» державний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, vin ТЗ НОМЕР_2 , що знаходився за адресою: Київська область, с. Нове, вул. Тополина, буд. 11, а саме на: грошові кошти в розмірі 86000 грн. 100 доларів США, які було поміщено до сейф пакету №NPU 5214725; ключі від автомобіля (CHRYSLER), які було поміщено до сейф пакету №NPU 5214726; автомобіль марки «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 у кузові сірого кольору, vin ТЗ НОМЕР_2 , із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

Прокурор обґрунтовує клопотання тим, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000842, відомості щодо якого внесені 26.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи створили ряд юридичних осіб, а саме: ТОВ «Екопаливо Україна Групп» (), ТОВ «Авіс Гранд» (), ТОВ "НАЙС-АЙТІ" (), ТОВ «ВП АЙТІ» (), які в подальшому були використані в ході вчинення шахрайських дій, пов`язаних, з нібито наданням послуг з перевезення вантажів та розкраданням бюджетних коштів.

Так в ході подальшого аналізу державних закупівель встановлено, що 18.10.2023 року між Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та ТОВ «НАЙС-АЙТІ» () укладено договір про надання послуг за ДК 021:00-5 «Послуги, пов`язані з програмним забезпеченням» на загальну суму 2 050 000 грн, окрім цього додатком № 4 до зазначеного договору є «Калькуляція кошторисної вартості» відповідно до якої витрати на оплату праці та відрахування на соціальне страхування склали 168 027, 28 гривень. На підставі зазначеного договору 26.12.2023 з рахунку Секретаріата Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини перераховано кошти у сумі 2 050 000 грн. на рахунок ТОВ «НАЙС-АЙТІ» (), після чого зазначені кошти зняті готівкою, витрачені на власні потреби(продукти харчування, розваги та інше) та переведені на рахунок ФОП ОСОБА_4 , однак оплати праці та відрахування на соціальне страхування, як зазначалось у «Калькуляція кошторисної вартості» не відбулось.

В результаті проведених заходів встановлено особу, яка розпоряджалась коштами, які надійшли на рахунок ТОВ «НАЙС-АЙТІ» () від Секретаріата Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, на загальну суму 3 040 000 гривень, ним виявився ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_4 користується автомобілем BMW X5 державний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, vin НОМЕР_3 , який згідно витягу з ІПНП «Армор» ГСЦ АМТ належить на праві власності ОСОБА_4 .

29.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва проведено обшук транспортного засобу - автомобіля марки «BMW X5» державний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, vin ТЗ НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 та який на праві власності належить останньому. Разом з цим, в ході обшуку виявлено та вилучено вищевказане майно, про що зазначено у протоколі обшуку.

Враховуючи вищевикладене, вказане майно має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні яке може бути використано як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою забезпечення його збереження та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі такого майна, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженню, у зв`язку з цим, прокурор просить задовольнити вказане клопотання.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. До початку розгляду вказаного клопотання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. При цьому, з метою недопущення приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення вищевказаного майна, а також його незаконного відчуження, просив розглянути вказане клопотання без виклику власника майна або його представника.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч. 1 ст. 107 КПК України визначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевказані положення КПК України, слідчий суддя вважає за можливо розглянути клопотання за відсутності прокурора, власника майна та його представника та без фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши вказане клопотання та додані до нього документи, вважає необхідним задовольнити клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19.01.2026 року надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу - автомобіля марки «BMW X5» державний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, vin ТЗ НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 та який на праві власності належить останньому, з метою виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення.

Одночасно з цим, слід зазначити, що під час внесення клопотання про проведення обшуку та надання дозволу на проведення обшуку, як слідчим, так і слідчим суддею заздалегідь не може бути встановлено які саме речі та документи необхідно вилучити з метою встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Під час проведення обшуку 29.01.2026 у вищевказаному транспортному засобі, у відповідності до ст.ст. 223, 235 КПК України, виявлено та вилучено вищевказане майно, про що зазначено у протоколі обшуку.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається із матеріалів клопотання, прокурор подав вказане клопотання про арешт майна 30.01.2026, що підтверджується відміткою на поданому клопотанні та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

Частиною 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

Постановою слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 29.01.2026 виявлене та вилучене майно за вищевказаною адресою визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000842.

Положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно за вищевказаною адресою, відповідає вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України і у встановленому закону порядку, визнано речовим доказом.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт майна враховує правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданнями кримінального провадження, а також наслідки арешту майна.

Слідчий суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна враховує правові підстави для арешту майна, а саме те, що вказане майно визнане речовим доказом, наявність суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а тому вважає необхідним накласти арешт на вищевказане майно.

Крім того, прокурором обґрунтовано клопотання про накладення певних заборон на вищевказане майно.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, враховуючи наявність достатніх даних, які вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України, обставин вчинення кримінальних правопорушень, наслідків, правових підстав для накладення арешту, вважає необхідним застосувати заборону будь-кому і будь-яким чином користуватись та розпоряджатись вищевказаним майном, оскільки не вжиття вказаних заходів може призвести до непередбачених наслідків, у тому числі до приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення вищевказаного майна.

З огляду на викладене та враховуючи наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що у ході досудового розслідування виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, із застосуванням вказаних заборон, у зв`язку із цим, клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню, до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000842, відомості щодо якого внесені 26.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 4 ст. 190 КК України, на майно, яке вилучене 29.01.2026 під час проведення обшуку транспортного засобу - автомобіля марки «BMW X5» державний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, vin ТЗ НОМЕР_2 , що знаходився за адресою: Київська область, с. Нове, вул. Тополина, буд. 11, а саме на: грошові кошти в розмірі 86000 грн. 100 доларів США, які було поміщено до сейф пакету №NPU 5214725; ключі від автомобіля (CHRYSLER), які було поміщено до сейф пакету №NPU 5214726; автомобіль марки «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 у кузові сірого кольору, vin ТЗ НОМЕР_2 , із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

Ухвала виконується негайно слідчим та прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1