Справа № 308/8545/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/672/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року у м.Львові Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 ,

з участю:прокурора ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції),

захисника-адвоката ОСОБА_11 (в режимі віделконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

встановила:

вироком Ужгородського міськрайнного суду від 29 травня 2024 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 307 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з 29.03.2023 року 16.30 год., тобто з моменту його фактичногозатримання.

Вирішено питання з судовими витратами.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та протиправність своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків, у невстановленій досудовим розслідуванням спосіб, час, місце, незаконно придбав у невстановлених осіб, з метою подальшого збуту, кристалічну речовину, білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, а саме: метадон масою 0,0919 г, який в подальшому незаконно зберігав до моменту, коли 14.03.2023 о 17 год. 15 хв., перебуваючи на перехресті вулиць Козацька-Спортивна в м. Ужгороді, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 500 грн. особі зі зміненими анкетними даними, ОСОБА_12 , вищевказану речовину кристалічної форми, білого кольору, яка згідно з висновком експерта в своєму складі містить, наркотичний засіб, обіг якого обмежено, а саме: метадон масою 0,0919 г. За таких обставин, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, а також незаконному збуті наркотичних засобів.

ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та протиправність своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, час, місце, незаконно придбав у невстановлених осіб, з метою подальшого збуту, кристалічну речовину, білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, а саме метадон масою 0,0459 г, який в подальшому незаконно зберігав до моменту, коли 29.03.2023 о 16 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку№33 по вул. Глінки в м. Ужгороді , в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 500 грн. особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_12 вищевказану речовину кристалічної форми, білого кольору, яка згідно з висновком експерта в своєму складі містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, а сааме метадон масою 0,0459 г. За таких обставин, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збутунаркотичнихзасобів, а також незаконному збуті наркотичних засобів, яке вчинено повторно.

ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобів у великих розмірах та психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та протиправність своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків, у невстановленій досудовим розслідуванням спосіб, час, місце, незаконно придбав з метою подальшого збуту, кристалічну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, а саме метадон, загальною масою 3,278414 г та дві пігулки, зеленого і синього кольорів, які містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, а саме МДМА (3,4- метилендіоксиметамфітамін), загальною масою 0,2472 г, які в подальшому незаконно зберігав з метою збуту за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 ,серед речей побутовоговжитку до моменту, коли в ході проведення обшуку 29.03.2023 о 16:41 год. Вищевказані наркотичні засоби та психотропні речовини були виявлені та вилучені працівниками поліції. За таких обставин, встановлено достатньо підстав для висунення обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів у великих розмірах та психотропних речовин з метою збуту, яке вчинено повторно.

Не погоджуючись з цим вироком, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить перекваліфікувати його діяння з ч. 2 ст. 307 КК України на ст. 309 КК України, звільнити його з-під варти, змінивши запобіжний захід та застосувати до нього положення ст. 75 КК України, призначивши іспитовий термін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України не визнає, адже мети на продаж наркотичних засобів не мав, а вживав їх лише для власних потреб.

Стверджує, що за місцем його проживання проживали і інші особи в яких можливо і вилучили наркотичні засоби.

Звертає увагу, що суд не взяв до уваги покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та. ін., які чітко вказують на провокацію злочину працівниками поліції.

Захисник ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий, яким виправдати останнього по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що:

- відсутні докази здійснення закупки, а саме походження та вручення грошових коштів особі, що діяла під контролем правоохоронного органу і така особа судом не встановлена, не допитана і відомості про реальність цього персонажа відсутні в матеріалах справи;

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 (понятий при врученні грошових коштів та при огляді особи покупця, як слідує з протоколу видачі грошових коштів для проведення оперативної закупки від 29.03.2023) повідомив, що він не пам`ятає обставин подій 29.03.2023, а щодо свідка ОСОБА_16 суду не вдалося за можливе встановити його особу з огляду на відсутність документів в людини, що двічі прибувала в суд;

- свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_17 повідомили суду, що вони не пам`ятають обставин подій у березні 2023 року, а також в суді ствердили, що на протоколах огляду особи-покупця та врученні грошових коштів від 14.03.2023 відсутні їх підписи;

Прокурор ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок щодо ОСОБА_8 , з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України та призначити йому покарання: за ч.1 ст.307 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки; за ч.2 ст.307 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців з конфіскацією майна. Згідно з ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_18 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців з конфіскацією майна. Також просить у ході апеляційного розгляду дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 .

Апеляційні доводи мотивовані тим, що суд першої інстанції, вирішуючи питання по призначення обвинуваченому покарання, не в повній мірі врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, котре, на підставі ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, також особу обвинуваченого, який раніше хоч і не судимий, проте вчинив злочин у сфері обігу наркотичних речовин повторно, як зазначив обвинувачений, він сам вживав наркотичні речовини, що свідчить про нехтування загальноприйнятими нормами моралі.

Крім того, ОСОБА_8 характеризується посередньо, ніде не працює, тобто не вжив заходів для працевлаштування з метою забезпечення себе законним джерелом доходу, не одружений та дітей на утриманні немає, тобто міцних соціальних зв`язків.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі сторона захисту заперечує винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч. 2 ст. 307 КК України та покликається на відсутність належних та допустимих доказів його вини.

Згідно положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку дотримані.

На переконання колегії суддів оскаржуваний вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст.94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження, навівши такі у вироку, та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Дані обставини підтверджуються наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку та вірно взяв до уваги, обґрунтувавши своє рішення.

Так, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч. 2 ст. 307 КК України, за встановлених місцевим судом обставин, стверджується - постановою про призначення слідчого від 13.01.2023; постановою про призначення групи прокурорів від 13.01.2023 та 29.03.2023; рапортом від 12.01.2023; дорученням про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України; постановою про проведення контролю за вчиненням злочину від 13.03.2023; дорученням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно ст.40, ст. 246-248, ст. 271 КПК України від 14.03.2023; протоколом вручення технічних засобів від 14.03.2023; протоколом вручення грошових купюр для проведення оперативної закупки від 14.03.2024; протоколом огляду особи-покупця від 14.03.2023; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 16.03.2023; постановою про призначення експертизи від 15.03.2023; висновком експерта від 17.03.2023 № СЕ-19/107-23/2790-НЗПРАП; постаново про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 17.03.2023; квитанцією про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу №440 від 21.04.2023; постановою про проведення контролю за вчинення злочину від 20.03.2023; протоколом про проведення аудіо- відеоконтролю місця (за особою) від 08.05.2023; дорученням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно ст.40, ст. 246-248, ст. 271 КПК України від 01.03.2023 та 28.03.2023; протоколом огляду особи-покупця від 29.03.2023; протоколом вручення грошових коштів для проведення оперативної закупки від 29.03.2024; протоколом вручення технічних засобів від 29.03.2023; протокол про результати контролю за вчиненням злочину; дорученням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно ст.40, ст. 246-248, ст. 271 КПК України від 01.03.2023; протокол про результат спостереження за особою від 04.04.2023; постаново про призначення експертизи від 30.03.2023; висновоком експерта від 11.04.2023 № СЕ-19/107-23/3443-НЗПРАП; постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 25.04.2023; квитанцією про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу №447 від 25.04.2023; рапортом від 15.03.2023; ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.03.2023; протокол обшуку від 29.03.2023 з ілюстраційними таблицями; постановою про визнання речовим доказом від 29.03.2023; квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 129; постановою про призначення експертизи від 30.03.2023; висновоком експерта від 19.04.2023 № СЕ-19/107-23/3438-НЗПРАП; постановою про призначення експертизи від 30.03.2023; висновком експерта від 27.04.2023 № СЕ-19/107-23/3442-НЗПРАП; протоколом відбору зразка речовини для направлення його на перевірку за каталогом від 27.04.2023, постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 01.05.2023; постановою про призначення експертизи від 30.03.2023; висновком експерта від 02.05.2023 № СЕ-19/107-23/3439-НЗПРАП; постановою про призначення експертизи від 30.03.2023; висновком експерта від 02.05.2023 № СЕ-19/107-23/3440-НЗПРАП; постановою про призначення експертизи від 30.03.2023; висновком експерта від 03.05.2023 № СЕ-19/107-23/3441-НЗПРАП; постановою про призначення експертизи від 30.03.2023; висновком експерта від 05.05.2023 № СЕ-19/107-23/3485-НЗПРАП; постановою про визнання речовим доказом від 29.03.2023; - постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 01.05.2023; квитанцією про отримання на наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу №455 від 01.05.2023; постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 11.05.2023; квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 171; квитанцією про отримання на наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу №466 від 12.05.2023; квитанцією про отримання на наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу №460 від 04.05.2023; рапортом від 29.03.2023; постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 30.03.2023; постановою про правову перекваліфікацію від 12.05.2023; постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 12.05.2023; постановою про правову перекваліфікацію від 12.05.2023; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.03.2023, згідно з яким ОСОБА_8 було затримано 29.03.2023 о 16 год. 30 хв; ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.03.2023 у справі №308/5036/23; ухвалою слідчого судді Закарпатського апеляційного суд від 23.02.2023 вихідний №0906; ухвалою слідчого судді Закарпатського апеляційного суд від 23.02.2023 вихідний №0907; ухвалою слідчого судді Закарпатського апеляційного суд від 23.02.2023 вихідний №0908; ухвалою слідчого судді Закарпатського апеляційного суд від 13.04.2023 вихідний №01722; протоколом про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем від 10.07.2023; дорученням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно ст.40, ст. 246-248, ст. 271 КПК України від 24.04.2023; протоколом про результат спостереження за особою від 18.05.2023; протоколом про результат спостереження за особою від 18.05.2023;- дорученням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно ст.40, ст. 246-248, ст. 271 КПК України від 21.02.2023; дорученням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно ст.40, ст. 246-248, ст. 271 КПК України від 21.02.2023; дорученням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно ст.40, ст. 246-248, ст. 271 КПК України від 01.03.2023; протоколом про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем від 18.05.2023; дорученням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно ст.40, ст. 246-248, ст. 271 КПК України від 01.03.2023; дорученням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно ст.40, ст. 246-248, ст. 271 КПК України від 01.03.2023; дорученням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно ст.40, ст. 246-248, ст. 271 КПК України від 01.03.2023; дорученням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно ст.40, ст. 246-248, ст. 271 КПК України від 28.03.2023; дорученням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно ст.40, ст. 246-248, ст. 271 КПК України від 24.04.2023; протоколом про результати зняття інформації з електронних (інформаційних) телекомунікаційних мереж від 23.06.2023; дорученням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно ст.40, ст. 246-248, ст. 271 КПК України від 24.04.2023; протоколом про результат спостереження за особою від 23.06.2023; дорученням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно ст.40, ст. 246-248, ст. 271 КПК України від 24.04.2023; протоколом про результати аудіо- відео контролю місця від 23.06.2023; дорученням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно ст.40, ст. 246-248, ст. 271 КПК України від 24.04.2023; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 10.07.2023; дорученням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно ст.40, ст. 246-248, ст. 271 КПК України від 21.02.2023; протоколом про результати зняття інформації з електронних (інформаційних систем) телекомунікаційних мереж від 10.07.2023; дорученням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії згідно ст.40, ст. 246-248, ст. 271 КПК України від 24.04.2023, та ін., зміст яких викладено у вироку.

Наведене спростовує твердження обвинуваченого ОСОБА_8 та його адвоката про відсутність доказів його винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, а інші доводи апеляційної скарги, не впливають на правильність висновків суду і законність прийнятого ним рішення.

Доводи сторони захисту про те, що протокол огляду особи - покупця від 14.03.2024 та протокол видачі грошових купюр для проведення оперативної закупки від 14.03.2023 є неналежними доказами, оскільки допитані в судовому засіданні свідки не пам`ятають чи брали участь в цих процесуальних діях, були предметом перевірки судом першої інстанції, що знайшло своє відображення в судовому рішенні, з оцінкою яких суд апеляційної інстанції цілковито погоджується.

Доводи обвинуваченого про те, що наркотичні засоби він придбав для себе та не мав наміру їх збувати, є непереконливими та спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема контрольними закупками та проведеним обшуком.

Так, відповідно до протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 16.03.2023, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки наркотичних засобів по даному кримінальному провадженні встановлено, що за попередньою домовленістю гр. ОСОБА_12 та ОСОБА_8 зустрілися на перехресті вул. Козацька-Спортивна, в м. Ужгород о 17 год. 15 хв. 14.03.2023, в ході якої ОСОБА_12 передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 500 грн. та отримав від нього згорток липкої стрічки чорного кольору з наркотичною речовиною. Після чого добровільно видав її працівнику поліції.

Окрім того, з дослідженого судом першої відеозапису від 14.03.2023 убачається, що чоловік з відеокамерою йде вулицею, та підійшов до чоловіка віком 35 років, який одягнутий у синю спортивну кофту та привітався рукостисканням, та почали разом йти вулицею, після чого зупинилися і чоловік з камерою передав 500 грн чоловіку віком 35 років, який, одягнений в синю спортивну кофту, а останній передав йому чорний поліетиленовий пакет, після чого розійшлися в різних напрямках. Згідно відеозапису від 29.03.2023 убачається, що чоловік з камерою вийшов з машини, та попрямував вулицею, підійшов до чоловіка віком 35 років, який, одягнений в синю спортивну кофту, який привітався рукостисканням та підійшов до двох жінок ромської національності, які дали йому сигарету, після чого, обоє чоловіків підійшли до огорожі, де чоловік віком 35 років, який, одягнений в синю спортивну кофту передав чоловіку з камерою чорний поліетиленовий пакет і сказав: «Потрогай, чисто камень, без таблеток, таблеток там нема, там камни чисто», після чого, чоловік з камерою взяв пакетик і попрямував вулицею до машини.

Факт находження у згортках, які продав ОСОБА_8 наркотичної речовини, підтверджується висновками експертів від 19.04.2023 № СЕ-19/107-23/3438-НЗПРАП та від 11.04.2023 № СЕ-19/107-23/3443-НЗПРАП.

Також колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про відсутність під час проведення оперативних закупок ознак, притаманних провокації злочину правоохоронними органами.

В даному випадку ОСОБА_8 добровільно погодився на пропозицію ОСОБА_12 продати наркотичний засіб, при цьому жодних заходів примусу до нього не вчинялося, він не був поставлений у такі несприятливі обставини, які б спонукали до вчинення злочину. ОСОБА_12 придбав наркотичний засіб у ОСОБА_8 з метою виявлення та документування факту збуту наркотичних речовин.

Щодо доводів сторони захисту стосовно невстановлення особи зі зміненими анкетними даними ОСОБА_12 , то як слідує з матеріалів провадження така особа у судовому засіданні не допитувалась у зв`язку з неможливістю встановити її місце знаходження і в подальшому від допиту такої прокурор відмовився.

При цьому, обвинувачений в судовому засіданні першої інстанції пояснив, що на відеозаписах від 14.03.2023 та 29.03.2023 зображений саме він та інша особа, яка відома йому як ОСОБА_19 , заперечень, що це не вказана особа, не надходило, що не призводить через вказані обставини до недопустимості доказів за участі вказаної особи.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду і апеляційні доводи прокурора про м`якість призначеного покарання.

Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у значенні ст. 414 КПК України, означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК України дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Під особою обвинуваченого у контексті ст. 414 КПК України розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд, дотримуючись наведених вимог кримінального закону, урахував усі обставини справи, в тому числі й тяжкість вчиненого злочину, що згідно з ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, раніше не судимий, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обствин та дійшов обґрунтованого висновку про призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

За наслідками апеляційного перегляду істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не містить правових підстав для скасування оскаржуваного вироку.

Керуючись ст. ст. 376, 404,405, 407, 413, 418 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

апеляційні скарги прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді