пр. № 1-кс/759/172/26
ун. № 759/135/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0003321 від 13.01.2025 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скибинці Тетіївського р-ну Київської обл., громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 .

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилався на те, що органом досудового розслідування встановлено, що ввечері 10.11.2025, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив умисне вбивство ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 10.11.2025, протягом дня ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 перебували за адресою: АДРЕСА_3 , де проводили дозвілля, вживаючи алкогольні напої. Цього ж дня, близько 17 годині, ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в кімнати квартири, почала провокувати словесний конфлікт. Така поведінка ОСОБА_7 обурила ОСОБА_4 викликала в нього особисту неприязнь до останньої, яка в подальшому переросла в умисел, направлений на вчинення умисного вбивства.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел, у вечірній час доби 10.11.2025, точно часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 продовжуючи знаходитись в кімнаті вищевказаної квартири, підійшов впритул до ОСОБА_7 та відчуваючи до останньої особисту неприязнь, ліктем правої руки, наніс удар в область голови останньої, від чого та схилилась, а ОСОБА_4 , коліном правої ноги наніс ще один удар в область тулуба останньої. Від зазначених ударів, ОСОБА_7 , впала на підлогу, відразу після чого, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, розуміючи, що ОСОБА_7 , внаслідок отриманих тілесних ушкоджень знаходиться на підлозі та не чинить будь-якого опору, ногою наніс ще удар в область голови останньої.

Після вчинення вказаних протиправних дій, ОСОБА_4 підняв тіло ОСОБА_7 та переніс його до іншої кімнати та поклав на підлогу, де від отриманих травм остання невдовзі померла на місці.

Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок внутрішньо черепної травми.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 України.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 у відповідності до ст. 177 КПК України необхідно з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у даному кримінальному провадженні клопотання підтримав та просив задовольнити його, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні слідчого.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо продовження його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, зокрема, цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення прокурора, адвоката та підозрюваного, вивчивши зміст та мотиви клопотання і надані суду письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Крім цього, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що 13.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події трупа від 12.11.2025, протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 , повідомленням ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, повідомленням КМБ про причину смерті ОСОБА_7 , протоколами допитів свідків та іншими матеріалами в їх сукупності.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність підозрюваного до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

13.11.2025 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.11.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до 11.01.2026, включно.

Разом з тим у кримінальному провадженні, на даний час не вчинено ряд процесуальних дій, які органу досудового розслідування не вдалось закінчити до закінчення дії ухвали про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , внаслідок складності провадження, так як на даний час не завершені раніше призначені судова медична експертиза з приводу встановлення причини смерті ОСОБА_7 ; судова імунологічна експертиза від 17.11.2025, судова імунологічна експертиза від 17.11.2025, судова імунологічна експертиза від 17.11.2025, судова цитологічна експертиза від 17.11.2025, судова імунологічна експертиза від 17.11.2025, судова молекулярно-генетична експертиза від 17.11.2025, крім цього не виконані вимоги ст. ст. 290, 291 КПК України.

Лише після отримання висновків зазначених експертиз буде отримана можливість для вирішення питання щодо остаточної правової кваліфікації кримінального правопорушення та подальшого виконання вимог ст. 290 КПК України і складення обвинувального акту.

08.01.2026 постановою керівника Святошинської окружної прокуратури м. Києва строк досудового розслідування продовжений до 13.02.2026.

Що стосується наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то слід зазначити, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку органу досудового розслідування, підтверджується тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, які згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та за вчинення якого, передбачене покарання у виді виключно позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Тобто, тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування. Крім того, згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України від 24 лютого 2022 року, введений воєнний, який в подальшому було неодноразово продовжено та який діє по сьогоднішній день. Тобто, ОСОБА_4 користуючись ситуацією в країні, має змогу переховуватися від органів досудового розслідування, зокрема, в місцях постійного проведення бойових дій або місцях непідконтрольних органам державної влади України. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 місця реєстрації на території міста Києва не має, а також не має міцних соціальних зв`язків, що може свідчити про те, що у випадку не застосування відносно останнього такого запобіжного заходу як тримання під вартою, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, як зазначає орган досудового розслідування, виражається у тому, що перебуваючи не під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 може чинити спроби незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. Тобто, у випадку не застосування відносно підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою, останній у повсякденному житті може зустрічатись з вказаними свідками та чинити на них незаконний вплив. Оскільки злочин, в якому на даний момент підозрюється ОСОБА_4 є насильницьким, тому є підстави вважати, що останній може здійснювати вплив на свідків не лише шляхом прохань, а й залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, що в свою чергу може призвести до неможливості притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності. Сам факт перебування підозрюваного на свободі після вчинення таких особливо тяжкого злочину, вже буде впливати на свідків, бо буде свідчити про те, що після таких злочинних дій можна уникнути відповідальності і далі вести звичайне життя.

Наявна в матеріалах кримінального провадження інформація, дані про особу підозрюваного, вказує про те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Обставини вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 свідчать про те, що підозрюваний не може своє життя вписувати в рамки правил поведінки у суспільстві, не порушуючи при цьому прав оточуючих громадян, що на думку органу досудового розслідування, свідчить про високу вірогідність виникнення ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За сукупності таких обставин, слідчий суддя, приймаючи до уваги, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується і змінити йому запобіжний захід з урахуванням особи підозрюваного і в силу тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення не видається за можливе, досудове розслідування у встановлений законом строк не видається за можливе закінчити, а також раніше заявлені ризики при обранні запобіжного заходу не зменшились, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, та є всі підстави вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на очевидця події, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та належну поведінку, попередити вчинення нових злочинів, утриматись від спілкування зі свідком, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання і продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави підозрюваному ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 176,177, 178, 181, 194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 13 лютого 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1