Справа № 803/76/25
Провадження № 1-кп/191/497/25
У Х В А Л А

іменем України

28 жовтня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 , обвинуваченого: ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ з приміщення ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»),

завершивши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду підготовку до судового розгляду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000395 від 17.06.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України.

Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України відсутні.

Інших клопотань учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту та витребування певних речей та документів не надходило.

Під час підготовчого провадження угоди про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшли, підстави для закриття провадження з обставин, визначених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України, повернення обвинувального акту з причин не відповідності вимогам КПК України або направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності не встановлені.

З урахуванням думки сторін, кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Обвинуваченому слідчим суддею в ході досудового розслідування було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 29 жовтня 2025 року.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 днів.

У клопотанні прокурор обґрунтовує існування ризику переховуватися від органу досудового розслідування та або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що обвинувачений не спростовує своєї винуватості, тому ризики, передбачені пунктами 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України станом на сьогодні відсутні, докази їх наявності прокурором не надані. Однак, в разі продовження судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить зменшити суму застави, визначивши її у мінімальної розмірі, встановленому для відповідного кримінального правопорушення. Зауважив, що доходів ОСОБА_5 не має, та визначений розмір застави в сумі 605 600грн. є непомірним для обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку його тримання під вартою, підтримав позицію свого захисника.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому.

При вирішенні заявленого клопотання, суд приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 та ч.1 ст. 263 КК України, відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскаціє майна та у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, відповідно , у зв`язку з чим існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

В контексті зазначеного, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року, Європейського суду з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 , хоча і є військовослужбовцем, але йому інкримінуються злочини, вчинені в період проходження ним військової служби, отже в умовах військової агресії проти України, обвинувачений може змінити фактичне місце проживання, виїхати на тимчасово окуповану територію України, де органи влади обмежені у можливості здійснювати своїх повноважень.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, зокрема з інформацією щодо свідків по даному кримінальному провадженню, та може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тому наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України. Враховуючи, що станом на сьогодні триває підготовче судове засідання, свідки по даному кримінальному провадженні, допитані судом не були.

Суд зауважує, що ОСОБА_5 є обізнаним у протиправності та караності діянь у сфері обігу наркотичних засобів, оскільки притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України, тому є ризик вчинення інші кримінальних правопорушень.

Водночас, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст.183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, в цьому контексті суд зауважує, що наявність у нього на утриманні неповнолітніх дітей, не виступили стимулюючим фактором в протиправній поведінці ОСОБА_5 у зв`язку з чим вважає за можливе, продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_6 інкримінуються кримінальні правопорушення під час проходження ним військової служби в Збройних Силах України та характер інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі, що дорівнює 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки, на думку суду застава в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є завідомо непомірним для обвинуваченого.

Застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому дислокується військова частина у якій він проходить військову службу чи з місця постійного проживання (перебування), без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування (проживання); не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 314-316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області на 04 листопада 2025 року 15-00год.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк 60 днів, до 26 грудня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200,00 грн. гривень.

Встановити, що у разі внесення ОСОБА_5 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200,00 грн. гривень, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому дислокується військова частина у якій він проходить військову службу, або з місця проживання без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками, потерпілими за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала в іншій частині окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя ОСОБА_1