Справа № 202/9238/25
Провадження № 1-кс/202/9429/2025
У Х В А Л А

Іменем України

29 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в місті Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи клопотання, заявник указує, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0001000 від 22.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 27.09.2025 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 19.11.2025 ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.01.2026 .

Посилаючись на положення ст. 291 КУПК України, заявник зазначив, що згідно змісту повідомленої ОСОБА_5 підозри, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 спільно проживав зі своєю дружиною ОСОБА_6 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 . У невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 знаходився за місцем свого проживання, у будинку АДРЕСА_2 , разом з малолітньою донькою своєї співмешканки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов?язаних із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_7 з використанням геніталій.

У невстановлений досудовим розслідуванням дату та час ОСОБА_5 , знаходячись за місцем мешкання, а саме в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, завів малолітню ОСОБА_7 до кімнати, де ніхто не зміг бачити його злочинну діяльність, оголив свої геніталії та нахилився до малолітньої ОСОБА_7 , яка в свою чергу, супротиву не чинила, оскільки не була здатна розуміти характер і значення скоєних із нею дій, і чинити їм ефективний спротив. Далі ОСОБА_5 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов?язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, користуючись умовами, що склались, а саме, безпорадністю останньої, всупереч волі ОСОБА_7 , посягаючи на її статеву недоторканність та нормальний статевий розвиток, вчинив дії сексуального характеру - вагінально проник своїми геніталіями до тіла малолітньої ОСОБА_7 , тобто згвалтував її.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_5 у малолітньої потерпілої ОСОБА_7 порушено цілісність дівочої перетинки.

Запхисником зазначено, що за твердженням сторони обвинувачення наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що вона разом зі своєю дитиною гуляли на дитячому майданчику, яка познайомилась з дівчинкою Рітою. Під час прогулянки на дитячому майданчику Ріта розповіла про факт сексуального насильства зі сторони чоловіка матері;

- протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- висновком експерта №21C/е від 25.09.2025 за результатами проведення судово-медичної експертизи, відповідно до якого у малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , 28.03.2020 року анродження, цілісність дівочої перетинки порушена в минулому, про що свідчить наявність старого розриву, давність якого в теперішній час встановити не представляється можливим, у зв?язку з відсутністю судово-медичних експертних даних;

- психологічним висновком спеціаліста за результатами допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до котрого специфічні знання сексуального характеру наявні у дитини ОСОБА_9 , які вказують на те, що дитина є постраждалою від сексуального насильства. Зазначені ознаки, які зафіксовані зі слів дитини, а також її реакції містять індикатори психологічного та сексуального насильства;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що являється нянею дитини ОСОБА_7 , якій остання розповіла, що чоловік матері - ОСОБА_11 здійснював над нею сексуальне насильство;

- речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності

Щодо показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , захисник підозрюваного зазначив, що вказані свідки стверджують, що нібито малолітня потерпіла ОСОБА_7 розповідала їм про те, що стала жертвою сексуального насильства з боку ОСОБА_5 . Однак, вказані особи не були прямими свідками подій, що інкримінуються підозрюваному. Фактично вони надають свідчення з чужих слів. В ході досудового розслідування були допитані інші свідки, а саме: ОСОБА_6 , неповнолітня ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (педагог, який займався з малолітньою ОСОБА_7 на протязі довгого часу).

Вказані свідки прямо заперечують факти сексуального насильства відносно потерпілої з боку ОСОБА_5 (навіть саму можливість такого насильства). Крім того, вказані свідки були допитані органом досудового розслідування після 13.10.2025 (після відповідного клопотання сторони захисту), що свідчить про однобокість та упередженість сторони обвинувачення у розслідуванні вказаного кримінального провадження. Крім того, лише після відповідного клопотання сторони захисту, 13.10.2025, з метою підтвердження, або спростування свідчень, була призначена експертиза дитячих трусів, вилучених у свідка ОСОБА_8 . До теперішнього часу сторона обвинувачення не ознайомила з висновком вказаної експертизи сторону захисту, а також не надала його у судове засідання 19.11.2025.

Також заявник зауважує на тому, що в органу досудового розслідування наявні інші матеріали, які спростовують показання свідків, а саме, відеозапис, наданий свідком ОСОБА_12 під час допиту, а також аудіозаписи, долучені за клопотанням представника потерпілої. На вказаних аудіо-відео матеріалах малолітня ОСОБА_7 прямо заперечує факт сексуального насильства над собою.

Щодо протоколу допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також психологічного висновку спеціаліста за результатами допиту?зазначено, що вказаний допит проводився із застосуванням методики «Зелена Кімната». Однак мтодика проведена вказаного допиту була порушена особами, які його проводили. Порушення методики містяться у тому, що під час допиту дитина перебувала на руках у працівника поліції (тілесний контакт з дитиною заборонений), опитування проводилося більше ніж одним дорослим, опитування проводилося не у формі вільної бесіди, а у формі запитання: «розкажи зараз те, що ти розказувала поліцейській на вушко», заздалегідь формуючи у дитини певну упередженість. Опитування проводилося не в умовах спеціалізованої експертної установи. Психологічний висновок спеціаліста, складений за результатами допиту не є релевантним зі вказаних причин, крім того його надавала не стороння особа, а особа, яка безпосередньо опитувала дитину.Крім того, висновок спеціаліста не є доказом у кримінальному провадженні.

07.11.2025 було проведене опитування малолітньої ОСОБА_7 із застосуванням методики «Зелена кімната» на базі ОНДІСЕ МЮУ із залученням фахівця - психолога лабораторії психологічних, мистецтвознавчих та інших видів досліджень. За наслідками вказаного опитування був наданий відповідний відеозапис та стенограма. Зі змісту вказаних матеріалів вбачається, що статевий акт із застосуванням геніталій або будь-яка форма сексуального насильства з боку ОСОБА_5 до малолітньої потерпілої ОСОБА_7 не здійснювалися. Вказані факти вона придумала, так як у неї погані побутові стосунки з підозрюваним.

Щодо висновку експерта №21C/е від 25.09.2025 за результатами проведення судово-медичної експертизи, відповідно до якого у малолітньої потерпілої ОСОБА_7 цілісність дівочої перетинки порушена в минулому, про що свідчить наявність старого розриву.

Сторона захисту вважає даний висновок нерелевантним, та таким, який не може бути покладений у обгрунтування підозри виходячи із наступного. Крім того, 25.09.2025 року в рамках розслідування вказаного кримінального провадження була проведена судово-медична експертиза малолітньої потерпілої ОСОБА_7 .

Згідно висновку експерта №21C/е від 25.09.2025, у малолітньої потерпілої ОСОБА_7 встановлено порушення цілісності дівочої перетинки, про що свідчить наявність старого розриву, давність якого в теперішній час встановити не представляється можливим, у зв?язку з відсутністю судово-медичних експертних даних.

Згідно висновку гінеколога дитячого та підліткового віку, складеного за результатом огляду ОСОБА_7 лікарем МІ «MEDICAL PLAZA» 11.11.2025 ОСОБА_15 будь-яких ознак травмування статевих органів немає.

Згідно консультаційного висновку №859882 від 12.11.2025, складеному дитячим лікарем-гінеколом ОСОБА_16 у КНТ «РМЦРЗ» ДОР Дніпро, вул. Космічна, 13, за результатами функціональних, рентгенологічних та інших досліджень ОСОБА_7 встановлено, що зовнішні статеві органи розвинені правильно, за жіночим типом, слизова піхви дещо гіпермована, гімен збережений, розриви відсутні.

Вказані висновки лікарів - дитячих гінекологів, отримані у результаті огляду ОСОБА_7 у двох незалежних медичних закладах, один з яких є спеціалізованим медичним закладом, щодо питань дитячої гінекології, прямо суперечать висновку експерта №21C/е від 25.09.2025 за результатами проведеної СМЕ потерпілої ОСОБА_7 .

Враховуючи, що вказаний висновок СМЕ, покладений у основу підозри, повідомленої ОСОБА_5 , виникає необхідність у призначенні та проведенні повторної судово- медичної експертизи малолітньої потерпілої ОСОБА_7 за участю кількох експертів та залученням відповідних лікарів - спеціалістів у галузі дитячої гінекології.

З урахуванням того, що висновок експерта №21С/е від 25.09.2025 був складений завідувачем відділом комісійних судово-медичних експертиз та експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ОСОБА_17 , повторну СМЕ малолітньої потерпілої ОСОБА_7 необхідно призначити до іншого експертного закладу.

Також зауважено, що під час проведення вказаної СМЕ експертом було допущено ряд помилок, що можливо і призвело до ситуації, яка зараз складається. Так, згідно п. 1.7. Правил проведення судово-медичних експертиз (обстежень) з приводу статевих станів в бюро судово-медичної експертизи - експертиза осіб, які не досягли 16 років, проводиться при пред?явленні свідоцтва про народження, в присутності батьків або законних. представників неповнолітніх, при їх відсутності - педагогів. Жодна з цих осіб під час проведення експертом експертизи (огляду) присутня не була, про що мається відповідна позначка на титульному аркуші висновку експерта. Крім того, огляд потерпілої проводився не в спеціалізованому медичному закладі, а в приміщенні соціального центру. Огляд проводився без залучення відповідних спеціалістів (лікарів) у галузі дитячої гінекології, яка є самостійною медичною спеціальністю та потребує вузькопрофесійних знань.

Крім того, органом досудового розслідування, на час подання вказаного клопотання отримані висновки судово-медичної експертизи №4195/4504-БД від 07.11.2025 року та висновки комісійної судово-медичної експертизи №259 від 08.12.2025 року, які прямо спростовують причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення та свідчать про нерелевантність та необгрунтованість оголошеної йому підозри

Щодо речових доказів та інших матеріалів кримінального провадження в їх сукупності заявник зазначає, що стороні захисту взагалі невідомо що це за речові докази, або інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності. Дане твердження сторони обвинувачення є абстрактним, неконкретним, не підтвердженим жодними матеріалами. Таким чином, рівень обгрунтованості, доведеності підозри на теперішній час не корелюється зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного.

Щодо більш м?яких запобіжних заходів адвокат зазначено,що у даному випадку, з урахуванням викладених вище фактів, позиції самого ОСОБА_5 , який як ніхто інший зацікавлений у об?єктивному та усесторонньому розслідуванні вказаного кримінального провадження, надав свою згоду на проведення з ним будь-яких слідчих дій та експертних досліджень, до нього можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, та покладенням обов?язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що повністю забезпечить його належну процесуальну поведінку.

У зв`язку з вищевказаним, захисник підозрюваного просив змінити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ризики, що існували при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, продовжують існувати та не зменшелись. Підстав вважати, що підозра ОСОБА_5 є необгрунтованою, наразі немає.

Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, кримінальне провадження №0001000 від 22.09.2025 року, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУПН в Дніпропетровській області №0001000 від 22.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України.

25.09.2025 на підставі п.2 ч.1 ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 .

26.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 27.09.2025 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 19.11.2025 ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.01.2026 .

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі, про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до частини 5 цієї статті, слідчий судя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Згідно з частиною 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 свідчать наведені слідчим та прокурором під час застосування запобіжного заходу докази, котрі містяться в матеріалах кримінального провадження та були досліджені у судовому засіданні.

Доводи захисника, покладені в обгрунтування підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 , а саме те, що його підозра не є обгрунтованою, не можуть бути прийняті до уваги, зважаючи на те, що ці обставини були враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що ризики, на котрі посилався орган досудового розслідування під час подання клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що більш м`який запобіжний захід на даній стадії кримінального провадження не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заявником не доведено, що на даний час відсутні або відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а отже, і те, що існує доцільність зміни застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 183, 201, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1