Справа № 752/4426/24
Провадження № 1-кс/752/8828/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника потерпілої особи - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 - про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0000898 від 14.05.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000898 від 14.05.2021, у якому адвокат просить скасувати арешт нежитлової будівлі за адресою: м. Київ, пров. Памви Беринди (Реута Михайла) 22, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :82:185:0006, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.04.2025 у справі № 752/4426/24, провадження № 1-кс/752/2830/25.

Клопотання обґрунтоване тим, що в рамках кримінального провадження №0000898 від 14.05.2021, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.04.2025 у справі № 752/4426/24, провадження № 1-кс/752/2830/25, накладено арешт на нежитлову будівлю за адресою: м. Київ, пров. Памви Беринди (Реута Михайла) 22, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :82:185:0006.

Метою арешту майна є забезпечення цивільного позову поданого потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_7 .

Арештоване майно належить ОСОБА_6 .

Адвокат вважає, що арешт майна ОСОБА_6 є необґрунтованим і у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що ухвала слідчого судді про арешт майна не містить відомостей про застосування щодо ОСОБА_6 будь-якої з процедур, передбаченої ч. 1 ст. 276 КПК України, що унеможливлює накладення арешту на майно ОСОБА_6 з метою забезпечення цивільного позову.

Клопотання про арешт майна не відповідає положенням ст. 171 КПК України. Слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна не пересвідчився, що ОСОБА_7 набула у кримінальному провадженні процесуальний статус потерпілої. Поданий ОСОБА_7 цивільний позов не узгоджується з положеннями КПК України, тому не мав бути прийнятим слідчим у кримінальному провадженні.

Арешт майна необґрунтовано порушує право власності власника арештованого майна.

На підставі зазначеного просив про задоволення клопотання.

Особа, яка звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судове засіданні не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки не повідомили.

Від прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, у заяві просив прийняти законне рішення.

Слідчий СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 заперечив проти клопотання, просив відмовити у його задоволенні.

Представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_3 заперечив проти клопотання, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що арешт на майно накладено обґрунтовано, правові підстави для скасування арешту майна відсутні.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України).

Тобто, підставою для скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України є відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення або необґрунтованість його застосування, доведення яких покладається на особу, яка звернулася з відповідним клопотанням. (ст. 22 КПК України).

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, відомості про яке 14.05.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000898, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

В рамках кримінального провадження №000898, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.04.2025 у справі № 752/4426/24, провадження № 1-кс/752/2830/25, накладено арешт на нежитлову будівлю за адресою: м. Київ, пров. Памви Беринди (Реута Михайла) 22, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :82:185:0006.

Метою арешту майна є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Як вбачається з матеріалів клопотання, у кримінальному провадженні №000898 розслідуються обставини, в тому числі, шахрайських дій групи осіб відносно належного майна ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: м. Київ, пров. Памви Беринди, 24, що завдало матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.

Постановою слідчого від 21.06.2024 нежитлову будівлю за адресою: м. Київ, пров. Памви Беринди (Реута Михайла), 22, що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :82::185:0006, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000898.

ОСОБА_9 набула статус потерпілої сторони в даному кримінальному провадженні.

17.09.2024 потерпілою було подано цивільний позов у кримінальному провадженні № 0000898 про стягнення солідарно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 грошових коштів у розмірі 62 025 000,00 грн в якості відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненим кримінальним правопорушенням.

18.03.2025 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя не оцінює законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, якою накладено арешт на майно, оскільки вказане питання відноситься до виключної компетенції суду апеляційної інстанції, а вирішує питання щодо обґрунтованості накладення арешту на майно з урахуванням нових доказів, які надаються слідчому судді під час розгляду клопотання та які не були відомі слідчому судді під час накладення арешту на майно.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановляючи ухвалу про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Слідчий суддя звертає увагу, що всі доводи представника власника майна щодо необґрунтованості арешту майна, які викладені у поданому слідчому судді клопотанні про скасування арешту майна, були предметом розгляду слідчим суддею при вирішенні питання про арешт майна, нових доводів щодо необґрунтованості арешту майна у змісті клопотання, яке є предметом розгляду у цій справі, в клопотанні не наведено.

Аргументи представника власника майна про те, що в застосуванні арешту відпала потреба, слідчий суддя оцінює критично.

Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, за наявності яких потреба у застосуванні арешту майна, як засобу забезпечення кримінального провадження, припиняється. Однак, враховуючи положення Глави 17 Кримінального процесуального кодексу України, якою врегульовано питання арешту майна, вказане може мати місце у випадку, коли перестануть існувати підстави, з огляду на які накладено арешт.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема, змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, за якою кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексу (п. 15 ч. 1 ч. 7, ч. 1 ст. 22 КПК України).

Проте, жодних доказів на підтвердження викладених у клопотанні представником власника майна доводів, що у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, до клопотання не надано, а із наданих до клопотання матеріалів неможливо це встановити.

На переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань арешту майна.

Слідчий суддя враховує і те, що питання про скасування арешту майна відповідно до правил ч. 4 ст. 174 КПК України також уповноважений вирішувати суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд. Зокрема, суд скасовує арешт майна у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав, визначених ст. 174 КПК України, для скасування арешту майна, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 22, 26, 170, 174, 309, 369-372, 392 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1