Справа №585/1744/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/20/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про відвід судді
УХВАЛА

Іменем України

17 листопада 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 585/1744/24 за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21.06.2024 щодо відмови у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

установила:

В поданих апеляційних скаргах:

- потерпілий ОСОБА_8 вважає, що слідча суддя ухвалила незаконне рішення, вона безпідставно залишила без розгляду його заяву про відвід, не маючи на це процесуальних підстав, не надала належної оцінки зібраним у кримінальному провадженні доказам на предмет їх допустимості, протокол його допиту як потерпілого складений не уповноваженою особою без зазначення населеного пункту, де він був складений, а протокол огляду предмету від 21.03.2024 є підробленим. Крім того, пам`ятку про права та обов`язки потерпілого він не отримав, зміни щодо обставин вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесені;

- представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 (на час подачі апеляційної скарги) просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постанови нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області від 29.03.2024 про закриття кримінального провадження № 0000012 від 28.02.2024, оскільки слідчим не надано належної оцінки зібраним доказам, які вказують на наявність в діянні складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК, не вчинено всіх належних слідчих та процесуальних дій, необхідних для встановлення істини у справі.

19.04.2024 до Роменського міськрайонного суду Сумської області зі скаргою звернувся потерпілий ОСОБА_9 , в якій просив скасувати як незаконну постанову слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 від 29.03.2024 про закриття кримінального провадження № 00012 від 28.02.2024 за ч. 1 ст. 289 КК.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21.06.2024 залишено без розгляду заяву ОСОБА_9 про відвід слідчого судді, а в задоволенні скарги ОСОБА_9 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження було відмовлено. Своє рішення слідча суддя суду першої інстанції умотивувала тим, що слідчим під час здійснення досудового розслідування було вжито вичерпних заходів для перевірки існування/відсутності обставин за заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК, в ході якої не встановлено в діянні складу даного кримінального правопорушення.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду в установлений законом спосіб, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_12 надійшла письмова заява про розгляд апеляційних скарг у його відсутність, а від потерпілого ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_13 будь-яких клопотань на час судового розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційних скарг у відсутність сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 395 КПК, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а згідно п. 3 ч. 2 цієї статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення, а пропущений із поважних причин процесуальний строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду (ч. 1 ст. 117 КПК).

Правило дотримання п`ятиденного строку на оскарження ухвал слідчого судді з дня їх проголошення, передбачене п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК, покликано надати потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду; рівень доступу, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві; для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Оскільки потерпілий ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_14 не були присутні 21.06.2024 при розгляді скарги, копію ухвали потерпілий отримав 03.07.2024, відомості про її отримання представником потерпілого ОСОБА_14 в матеріалах провадження відсутні, а з апеляційною скаргою останній звернувся 08.07.2024, тому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді підлягає поновленню, оскільки цей процесуальний термін пропущений з поважних (об`єктивних) причин.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчої судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вказані вище апеляційні скарги потерпілого та його представника задоволенню не підлягають з таких підстав.

Зокрема, відповідно ст. 19, 55 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими, не забороненими законом засобами, захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ч. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Належна правова процедура це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя, а застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням, і для здійснення цього завдання КК визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (ст. 1 КК).

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні належить до повноважень слідчого судді у порядку, передбаченому КПК (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК), а відповідно ч. 2 ст. 9 КПК, під час розгляду кримінального провадження, зокрема, прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Тобто, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим, прокурором постанови і, у разі якщо закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого, прокурора на їх спростування.

Вказані вимоги закону при ухваленні рішення про закриття кримінального провадження були дотримані в повному обсязі, а слідчою суддею суду першої інстанції були враховані викладені в скарзі потерпілого ОСОБА_9 обставини.

Зокрема, розглянувши скаргу на постанову про закриття кримінального провадження та відмовивши у її задоволенні, слідча суддя суду першої інстанції дійшла правильного висновку про те, що слідчим при закритті кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК, були дотримані усі вимоги закону щодо всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи та надана належна правова оцінка всім наявним доказам у їх сукупності, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином умотивовано та ґрунтується на вимогах як кримінального процесуального закону, так і закону України про кримінальну відповідальність.

Як убачається з матеріалів справи, слідчим СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000012 від 28.02.2024 за ч. 1 ст. 289 КК, відомості про яке були внесені до ЄРДР на підставі заяви потерпілого ОСОБА_9 за фактом незаконного заволодіння невстановленою особою 07.12.2023 близько 11:00 в с. Синівка Роменського району Сумської області належним йому трактором «Сінтай-120», д. н. з. НОМЕР_1 .

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчим СВ Роменського РВП було здійснено низку заходів для збору та перевірки доказів у кримінальному провадженні, вжито вичерпних заходів на виконання вказівок та доручень начальника Роменського РВП, проведені усі визначені ним слідчі дії щодо збирання, перевірки та оцінки доказів, а також з метою встановлення обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження.

Так, був проведений допит:

- потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив обставини залишення ним 07.12.2023 на території ФГ «Обрій» свого трактора та виявлення його через деякий час безпосередньо за територією цього господарства;

- свідків ОСОБА_15 (диспетчер ФГ «Обрій») та ОСОБА_16 (охоронець ФГ «Обрій»), які підтвердили, що ОСОБА_9 в цей день на власному тракторі заїздив на територію фермерського господарства та самостійно виїхав з неї, після чого залишив його неподалік території ФГ «Обрій» та пішов;

- свідка ОСОБА_17 (начальника сектору охорони ФГ «Обрій»), який 07.12.2023 бачив за межами території ФГ «Обрій» належний ОСОБА_9 трактор;

- свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 (місцеві мешканці с. Синівка);

- проведений огляд місця події, трактора;

- отриманий висновок судової товарознавчої експертизи;

- долучено та досліджено копії матеріалів, які були здобуті під час досудового розслідування, зокрема, відповідь керівника ФГ «Обрій» про неможливість надання інформації з камер відеоспостереження території ФГ «Обрій».

Кваліфікацією кримінального правопорушення визнається кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального правопорушення, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація кримінальних правопорушень завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення доказування двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом кримінального правопорушення) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК. При цьому складом кримінального правопорушення визнається сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно небезпечне діяння як конкретне кримінальне правопорушення. Кожний склад кримінального правопорушення обов`язково складається з таких елементів як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Таким чином, відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу кримінального правопорушення, що виключає кримінальну відповідальність особи, а відсутність в діянні складу кримінального правопорушення означає, що подія мала місце, однак результат діянь певної особи не мав характеру кримінального правопорушення.

Положення ч. 1 ст. 289 КК передбачають відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом.

Системне тлумачення норм кримінального закону свідчить про те, що під незаконним заволодінням транспортним засобом слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі шляхом запуску двигуна, буксирування, завантаження на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування тощо. Об`єктивна сторона злочину полягає у вчиненні відповідних дій, направлених на незаконне заволодіння транспортного засобу. Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується умислом. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину є мета. Проте вона в законі не конкретизована, чим підкреслюється, що змістом кримінально-правової заборони заволодіння транспортним засобом може бути як заволодіння ним з наміром ніколи не повертати його власникові (законному володільцю), так і з наміром використати його для проїзду у певний пункт або для прогулянки, а потім повернути власникові (законному володільцю) чи кинути на дорозі. Відсутність умислу виключає застосування ст. 289 КК.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим/дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів, оскільки згідно ст. 110 КПК постанова слідчого/дізнавача про закриття має бути умотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Крім того, вирішуючи питання про законність і обґрунтованість закриття кримінальної справи, необхідно враховувати, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється виключно прокурором. У випадках, передбачених КПК, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 1-2, 4, 6 ст. 22 КПК).

І прокурор (ч. 1 ст. 36 КПК), і слідчий (ч. 5 ст. 40 КПК), здійснюючи свої дискреційні повноваження відповідно вимог КПК, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється; органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора і слідчого (ч. 1 ст. 36 КПК).

Враховуючи наведене, під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження слідчий СВ Роменського РВП дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що доцільність проведення будь-яких інших слідчих (розшукових) дій відсутня, оскільки вони не здатні вплинути на наявні результати кримінального провадження, тобто не існує правової необхідності проводити інші процесуальні дії чи приймати процесуальні рішення у цьому кримінальному провадженні, внаслідок чого доводи апеляційних скарг про те, що органом досудового розслідування не в повному обсязі досліджено обставини справи та не проведено всі необхідні слідчі дії не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають.

Що стосується доводів потерпілого ОСОБА_9 про невручення йому пам`ятки про права і обов`язки потерпілого, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 щодо залишення без розгляду його заяви про відвід судді також задоволенню не підлягають, оскільки не грунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

У даному кримінальному провадженні представником потерпілого ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_9 вже заявлявся відвід слідчій судді, в задоволенні якого ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.05.2024 справа було відмовлено, тому чергове звернення ОСОБА_9 із заявою про відвід судді фактично з тих же підстав був розцінений як зловживання правом на відвід з метою порушення строку розгляду кримінального провадження. При цьому відвід повинен бути вмотивованим (ч. 5 ст. 80 КПК), а якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, то суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду (ч. 4 ст. 81 КПК).

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для зміни чи скасування ухваленого слідчою суддею рішення не встановлено, тому колегія суддів вважає, що ухвала є законною, належним чином умотивованою та обґрунтованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги потерпілого і його представника без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Поновити представнику потерпілого ОСОБА_24 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчої судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21.06.2024.

Ухвалу слідчої судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21.06.2024 щодо відмови у задоволенні скарги ОСОБА_25 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000012 від 28.02.2024 залишити без змін, а апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4