Справа № 131/1794/25
Провадження № 1-кп/131/109/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2025 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10.2025 за № 0000446 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сорока, Республіка Молдова, жителя АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Молдови, непрацюючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2025 близько 17 год 00 хв ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 на автомобілі марки "OPEL" модель "VEKTRA", д.н.з. НОМЕР_1 , законним користувачем якого є ОСОБА_5 , приїхали до місця проживання ОСОБА_3 , що по АДРЕСА_1 . На грунті того, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого останні сіли до автомобіля, що розміщувався по АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_3 , з дозволу ОСОБА_5 , сів за кермо автомобіля, при цьому використання транспортного засобу останній не надавав, ОСОБА_5 сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_6 сів на заднє пасажирське сидіння. Перебуваючи за кермом автомобіля, у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне заволодіння зазначеним автомобілем. В той момент як ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли з автомобіля, не реагуючи на слова ОСОБА_5 вийти з автомобіля, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом та використання даного транспортного засобу як засобу пересування, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, не маючи ані уявного, ані реального права на володіння, розпорядження та користування даним автомобілем, ринкова вартість якого становить 56194,60 гривень, перебуваючи в салоні автомобіля, скориставшись залишеним в замку запалювання ОСОБА_5 ключем, завів двигун та почав рух, тим самим незаконно ним заволодів. У подальшому, на вказаному транспортному засобі ОСОБА_3 , проїхавши близько 150 метрів по вул. Лісовій в с-щі Дашів Гайсинського району Вінницької області та потрапив у дорожньо-транспортну пригоду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та надав показання, що дійсно вчинив злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро кається, та завіряє суд, що подібне більше не повториться, майнову шкоду потерпілому відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив про те, що матеріальна шкода відшкодована йому в повному обсязі, просив обвинуваченого суворо не карати.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Отже, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, який несудимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання компрометуючих матеріалів відносно нього не було, має на утриманні малолітню дитину, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Разом з тим, суд, беручи до уваги фактичні обставини кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, дані про особу винного, який несудимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання компрометуючих матеріалів відносно нього не було, те, що обвинувачений не ухилявся від слідства чи суду, вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав, приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, шляхом нагляду та виховного впливу органу пробації, що сприятиме його усвідомленню протиправності вчиненого діяння, налагодженню належної поведінки та недопущенню нових правопорушень.

У зв`язку з цим, суд ухвалює рішення про звільнення ОСОБА_3 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю два роки із покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Кримінальним правопорушенням ОСОБА_5 завдано майнової шкоди на загальну суму 10244,01 гривень, яка відшкодована в повному обсязі.

Під час досудового розслідування цивільний позов про відшкодування завданої шкоди не заявлявся.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, відповідно до висновку експерта №2122/25-21 від 20.10.2025, що становлять 6785,28 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 08.10.2025, справа № 129/3512/25, на автомобіль марки "OPEL" модель "VEKTRA", д.н.з. НОМЕР_1 , що зберігається на майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області, що за адресою: вул. Генерала Арабея, 17, м. Вінниця, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, відповідно до висновку експерта №2122/25-21 від 20.10.2025, що становлять 6785 (шість тисяч сімсот вісімдесят п`ять) гривень 28 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 08.10.2025, справа № 129/3512/25, на автомобіль марки "OPEL" модель "VEKTRA", д.н.з. НОМЕР_1 , що зберігається на майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області, що за адресою: вул. Генерала Арабея, 17, м. Вінниця, скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль марки "OPEL" модель "VEKTRA", д.н.з. НОМЕР_1 , що зберігається на майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області, що за адресою: вул. Генерала Арабея, 17, м. Вінниця, повернути законному користувачу ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: