Провадження № 1-кс/344/7122/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові щодо розгляду його повідомлення від 17.07.2025 року та зобов`язати уповноважену особу слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за повідомленням ОСОБА_3 від 17.07.2025 року.

Заявник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

Зазначав про те, що слідчою, щодо дій якої ним подано повідомлення про злочин, п`ять разів приймалися аналогічного змісту постанови про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні

Уповноважений представник П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові в судовому засіданні проти вимог скарги заперечив, просив в задоволенні скарги відмовити. Зазначив, що звернення ОСОБА_3 від 17.07.2025 року скеровано до Івано-Франківського управління ДВБ НП України для організації розгляду та вжиття заходів в межах компетенції.

Проаналізувавши пояснення учасників провадження, дослідивши зміст скарги та надані документи, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України»).

Зокрема, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

Системний аналіз змісту норми частини 1 статті 214 КПК України свідчить про те, що бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка є предметом оскарження в порядку статті 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий суддя враховує, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Дійсно, повноваження особи, яка вносить відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, проведення перевірки обставин, оскільки вони здійснюються в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Проте, відповідна уповноважена особа, ознайомившись зі змістом заяви чи повідомлення, має встановити обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, які вносяться до реєстру.

В межах оскарження такої бездіяльності слідчий суддя повинен перевірити не тільки факти звернення до органу досудового розслідування, отримання цим органом відповідної заяви та вчинення бездіяльності, а також з`ясувати обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач чи прокурор дійшли висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав. Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) наголосив: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв зазначених вище.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Дані висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 вересня 2021 року у справі №556/450/18 (провадження № 51-4229км20).

Слідчим суддею встановлено, що 17 липня 2025 року (дата отримання органом досудового розслідування) ОСОБА_3 звернувся до слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, в якому зазначив про факт вчинення, на його думку, службової недбалості та зловживання службовим становищем слідчою Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, яка систематично приймає аналогічні за змістом постанови про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000823 від 01 квітня 2024 року, не дивлячись на те, що всі такі постанови скасовуються слідчими суддями Івано-Франківського міського суду та двічі прокурором (процесуальним керівником), як незаконні, у зв`язку з чим просив внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Станом на час розгляду скарги відомості за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР не внесено, що підтверджено представником органу досудового розслідування у судовому засіданні.

Посилаючись на наявність ознак бездіяльності у діях слідчого відділу Територіального управовіння Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його повідомленням про кримінальне правопорушення, ОСОБА_3 звернувся до суду з даною скаргою, в якій просить внести відповідні відомості за його заявою до ЄРДР.

На думку скаржника, не внісши зазначені ним в заяві відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочавши розслідування, орган досудового розслідування порушив вимоги КПК України, допустивши бездіяльність.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (частина 5 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 1 статті 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених законодавчих положень дає підстави дійти висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають заяви чи повідомлення, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Як вже було зазначено, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Слідчим суддею встановлено, що в поданому до правоохоронного органу повідомленні про кримінальне правопорушення від 17.07.2025 року заявником наведено достатній перелік обставин, які могли б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, наведено конкретні обставини, які підлягають перевірці органом досудового розслідування в рамках кримінального провадження, а не за його межами, а тому вимоги скаржника є обґрунтованими, відтак, слідчий суддя вбачає наявність підстав для задоволення скарги про зобов`язання орган досудового розслідування внести відповідні відомості до ЄРДР.

Слідчий суддя також зауважує, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а статтею 129-1 Основного Закону визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Слідчий суддя переконаний, що з огляду на ті обставини, які склалися в рамках кримінального провадження №0000823 від 01 квітня 2024 року, зокрема, те, що незважаючи на факт неодноразового скасування слідчими суддями постанов слідчої про відмову ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у даному кримінальному провадженні (зокрема, https://reyestr.court.gov.ua/Review/121427459, https://reyestr.court.gov.ua/Review/123741516), а також і прокурором, причини повного неврахування слідчою висновків слідчих суддів, які викладені в їх ухвалах, та доводів прокурора, повинні бути проаналізовані на предмет їх відповідності вимогам закону та положенням Конституції України.

При цьому, слід звернути увагу на те, що висновок суду з конкретного питання може міститися не лише в резолютивній частині судового рішення, а й в мотивувальній (і саме мотивувальна частина судового рішення містить мотиви, з яких виходить суд при розгляді конкретної справи).

Орган, який виконує рішення суду, що набрало законної сили, повинен враховувати висновки, викладені суддею в мотивувальній частині такого рішення суду, і при виконанні судового рішення дотримуватися їх. Відхилення слідчим викладених у судовому рішенні мотивів суду під час надання правової оцінки відповідному факту, чи їх суб`єктивне тлумачення не допускається.

Неврахування висновків суду під час виконання рішення, яке набрало законної сили, є неприпустимим, оскільки є фактично невиконанням такого рішення суду.

А тому відповідні факти, які викладені у повідомленні ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 17.07.2025 року підлягають перевірці.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Вимога ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові щодо розгляду його повідомлення від 17.07.2025 року, не підлягає задоволенню, оскільки частиною 2 статті 307 КПК України не передбачено такої форми ухвали слідчого судді.

Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України Положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за повідомленням ОСОБА_3 від 17.07.2025 року.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 24.10.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1