КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями прокурора другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.10.2025 задоволено частково скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та скасовано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 11.06.2025 року ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 358 КК України, у межах кримінального провадження № 0000089 від 24.03.2023 року.

У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу із подальшими доповненнями, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного _____________________________________________________________________________________Справа № 757/50822/25 Слідчий суддя ОСОБА_8

Апеляційне провадження № 11-сс/824/8739/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

ОСОБА_7 на рішення слідчого щодо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_7 від 11.06.2025.

В апеляційній скарзі прокурор зазначав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Наданий стороною захисту висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи, жодним чином не спростовує сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів, у тому числі даних наявного у кримінальному провадженні висновку експертів за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи.

Слідчий суддя взяв до уваги наданий стороною захисту науково-правовий висновок Інституту держави і права ім. В.М. Корецького, який не є процесуальним джерелом доказів у кримінальному провадженні, та містить виключно висновки щодо тлумачення ст. 201-2 КК України, а не сукупний аналіз зібраних у ході досудового розслідування доказів.

Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі послався на запити сторони захисту, адресовані Міжнародній організації кримінальної поліції (Інтерпол) та відповіді даної організації, які нібито, на думку слідчого судді, доводять необґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_7 . Однак в ухвалі не вказано, яке саме доказове значення мають дані документи.

На переконання прокурора, оскільки на момент розгляду скарги на повідомлення про підозру досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершено, відкрито його матеріали стороні захисту та надано доступ для їх ознайомлення, то слідчий суддя не мав повноважень щодо розгляду скарги про скасування повідомлення про підозру.

Крім того, апелянт зазначав, що під час здійснення досудового розслідування, ураховуючи наявність достатніх доказів, слідчим за погодженням з прокурором, у спосіб передбачений ст.ст. 133, 135 КПК України, 11.06.2025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_7 .

На виконання вимог ст. 278 КПК України, письмові повідомлення про підозру у зв`язку з неможливістю його вручення особисто під підпис, в день його складення скеровувалися ОСОБА_7 за допомогою послуг оператора поштового зв`язку «Укрпошта» за місцем реєстрації підозрюваного, за можливим місцем проживання ОСОБА_7 , за місцезнаходженням БО БФ «Все для перемоги» (код 44874701), уповноваженою особою якої є ОСОБА_7 , за допомогою офіційної електронної пошти Державного бюро розслідувань надсилалося на електронні пошти, якими користується ОСОБА_7 , електронну пошту БО БФ «Все для перемоги» (код 44874701), електронні пошти близьких родичів, а саме дружини ОСОБА_9 , матері ОСОБА_10 , брата ОСОБА_11 , доньки ОСОБА_12 , а також шляхом скерування відповідного повідомлення за допомогою додатку «WhatsApp».

Крім того, письмові повідомлення про підозру ОСОБА_7 скеровані на адресу житлово-експлуатаційної організації за місцем реєстрації ОСОБА_7 , та Львівської міської ради, а також його адвокатам ОСОБА_13 та ОСОБА_6 .

Таким чином, на переконання прокурора, органом досудового розслідування вжито усіх передбачених законом заходів, спрямованих на належне повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, а отже останній набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000089 від 24.03.2023.

Питання належного повідомлення ОСОБА_7 про підозру та факту набуття ним статусу підозрюваного було предметом розгляду як слідчими суддями Печерського районного суду міста Києва так і суддями Київського апеляційного суду, у тому числі під час розгляду клопотань сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування.

09.12.2025 на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 та повернення вказаної апеляційної скарги. Вказане клопотання захисник мотивувала тим, що після постановлення оскаржуваної ухвали та до моменту її апеляційного перегляду досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 було завершено, а обвинувальний акт 24.11.2025 затверджено прокурором та направлено до Франківського районного суду м. Львів для розгляду по суті, у зв`язку із чим, на переконання захисника, ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.10.2025 не підлягає апеляційному перегляду у порядку ст. 309 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями прокурора підлягає задоволенню, а подане стороною захисту клопотання про відмову у відкритті апеляційного провадження підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із матеріалів судового провадження, у провадженні Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебувало досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 24.03.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Офісу Генерального прокурора.

У межах вказаного кримінального провадження 15.11.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України (у редакції Закону України № 2155-IX від 24.03.2022), а саме у використанні благодійних пожертв та укладанні інших правочинів щодо розпорядження таким майном, з метою отримання прибутку, вчинені під час воєнного стану в особливо великому розмірі та повторно у значному розмірі.

У зв`язку із тим, що місцезнаходження ОСОБА_7 не було встановлено, та 21.03.2024 останній покинув територію України через кордон із Польщею, останнього постановою старшого слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_14 від 22.11.2024 оголошено у міжнародний розшук.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.11.2024 надано дозвіл на затриманняОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 06.03.2025 підозрюваному ОСОБА_7 у порядку ч. 6 ст. 193 КПК обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

11.06.2025 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, у використанні благодійних пожертв та укладанні інших правочинів щодо розпорядження таким майном, з метою отримання прибутку, вчинені під час воєнного стану в особливо великому розмірі та повторно у значному розмірі, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 201-2 КК України (у редакції Закону України № 2155-IX від 24.03.2022); набутті, володінні, використанні, розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійсненні фінансової операції з таким майном, а також вчиненні дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна, володінні ним, джерела його походження, вчинені особою, яка знала, що таке майно одержано злочинним шляхом, вчиненому у великому розмірі, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 209 КК України; у складанні приватним підприємцем завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 358 КК України (у редакції Закону України № 1666-VIII від 06.10.2016).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.06.2025 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000089 щодо ОСОБА_7 .

28.07.2025 прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 доручено слідчому повідомити сторону захисту про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000089.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.09.2025 встановлено стороні захисту строк для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження №0000089 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 2 ст. 209, ч. 2, 4 ст. 358 КК України, до 20.11.2025 включно.

15.10.2025 захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просила скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 11.06.2025 року ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 2 ст. 209, ч. 2, 4 ст. 358 КК України, у межах кримінального провадження № 0000089 від 24.03.2023 року, та зобов`язати уповноважену особу сторони обвинувачення видалити відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 11.06.2025 року ОСОБА_7 у межах кримінального провадження № 0000089 від 24.03.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.10.2025 задоволено частково скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та скасовано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 11.06.2025 року ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 358 КК України, у межах кримінального провадження № 0000089 від 24.03.2023 року.

У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, та приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання в ході повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.

Відповідно до п. 2 ст. 277 КПК України, повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Задовольняючи частково скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та скасовуючи повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 11.06.2025 року ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 358 КК України, у межах кримінального провадження № 0000089 від 24.03.2023 року, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність обгрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, зокрема, посилався на те, що надані стороною захисту докази спростовують висновки органу досудового розслідування та ставлять під сумнів правову кваліфікацією дій ОСОБА_7 .

Крім того, на переконання слідчого судді, органом досудового розслідування не дотримано встановлений законом порядок повідомлення особи про підозру, оскільки остання не була вручена ОСОБА_7 у спосіб, передбачений вимогами ст. 135, 276 КПК України.

На переконання колегії суддів, дійшовши висновку про необгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень, які обмежуються здійсненням судового контролю у визначених КПК України випадках, та надав оцінку обставинам, які досліджуються судом в ході судового провадження.

Так, відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, правильності кваліфікації дій, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Вказані вимоги слідчим суддею при розгляді скарги не дотримано, оскільки у даному випадку слідчий суддя вдався до вирішення тих питань, які не є предметом розгляду слідчого судді під час досудового розслідування, зокрема до встановлення достатності зібраних доказів для доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованих йому злочинів, надавши оцінку наданим стороною захисту доказам, зокрема даним проведеної стороною захисту судово-економічної експертизи № 2559 від 12.09.2025 року та науково-правового висновку Інституту держави і права ім. В.М. Корецького НАН України, на підставі яких дійшов висновку про невірну правову кваліфікацію дій підозрюваного.

Оцінивши надані стороною захисту докази, слідчий суддя дійшов передчасного висновку про те, що вони у своїй сукупності спростовують обгрунтованість підозри ОСОБА_7 , належним чином не обгрунтувавши такий висновок та залишивши поза увагою докази, зібрані органом досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо належності та допустимості зібраних у справі доказів, їх достатності та взаємозв`язку, наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Таким чином, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов передчасного висновку про необгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 358 КК України.

Крім того, колегія суддів не погоджується із висновками слідчого судді про недотримання органом досудового розслідування вимог ст. 135, 276 КПК України під час повідомлення ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 11.06.2025 року, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок вручення повідомлення передбачено статтею 135 КПК України, згідно частини 1 якої, якої особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Згідно ч. 8 цієї статті, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Як убачається із матеріалів судового провадження, у зв`язку із встановленням даних про перебування ОСОБА_7 за межами України, складене та підписане 11.06.2025 слідчим повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 358 КК України, разом із пам`яткою про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, направлено засобами поштового зв`язку 11.06.2025 за місцем його реєстрації, останнім відомим місцем проживання ОСОБА_7 , місцезнаходженням благодійного фонду, у якому він є директором, на адресу Львівської міської ради, та житлово-експлуатаційної організації за місцем його реєстрації, що підтверджується даними описів вкладень, накладних та фіскальних чеків поштових відправлень АТ «Укрпошта» від 11.06.2025.

Також, повідомлення про підозру скеровано на електронні пошти, якими користується ОСОБА_7 , електронну пошту БО БФ «ВСЕ ДЛЯ ПЕРЕМОГИ» (код 44874701), за адресами проживання та на електронні пошти його близьких родичів, а саме дружини ОСОБА_9 , матері ОСОБА_15 , брата ОСОБА_11 , доньки ОСОБА_12 .

Крім того, слідчим суддею залишено поза увагою, що враховуючи наявність відомостей про виїзд ОСОБА_7 за межі України, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 11.06.2025 у відповідності до положень ч. 8 ст. 135 КПК України було опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

З наведеного убачається, що органом досудового розслідування у повній мірі виконано вимоги ст.ст. 278, 135 КПК України та вжито заходів для повідомлення ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 11.06.2025 року у спосіб, передбачений ст. ст. 135, 278 КПК України, для вручення повідомлень.

При цьому, матеріали справи не містять та стороною захисту не надано відомостей про те, що органу досудового розслідування на момент повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру було відомо про точне місце перебування ОСОБА_7 та місце його проживання за кордоном, що позбавляло можливості орган досудового розслідування повідомити про підозру такій особі згідно з міжнародним договором про правову допомогу.

Відтак, під час апеляційного розгляду колегією суддів не здобуто доказів порушення органом досудового розслідування вимог ст. ст. 276-278 КПК України під час складення та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 11.06.2025 року ОСОБА_7 , які б слугували підставою для його скасування.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.10.2025 року постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Дослідивши вимоги та зміст скарги захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 11.06.2025 у межах кримінального провадження № 0000089, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Перевіркою наданих суду апеляційної інстанції матеріалів встановлено, що в повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_7 від 11.06.2025 належним чином викладено зміст підозри та правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, із зазначенням статей (частин статей) закону України про кримінальну відповідальність, та стислого викладу фактичних обставин кожного з епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч.2 ст. 209, ч. 2 ст. 358 КК України.

Аналіз вказаного повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозрудає підстави стверджувати, що воно за своїм змістом у повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та містить у собі всі передбачені вказаною статтею відомості.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не здобуто доказів порушення стороною обвинувачення вимог ст. ст. 276-278 КПК України під час складення та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозруОСОБА_16 , які б слугували підставою для його скасування.

За таких обставин, у задоволенні скарги ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 11.06.2025, у межах кримінального провадження № 0000089 слід відмовити, оскільки скаржником не доведено, що при складенні та врученні вказаного повідомлення про підозру було допущено порушення норм чинного КПК України.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із викладеними в апеляційній скарзі прокурора доводами про те, що слідчий суддя не мав повноважень щодо розгляду скарги про скасування повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, оскільки на момент розгляду такої скарги досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершено, відкрито його матеріали стороні захисту та надано доступ для їх ознайомлення.

Так, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 3 КПК України кримінальним провадженням визнається досудове розслідування та судове провадження.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 26 КПК слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Повноваження слідчого судді визначені у Розділі ІІ КПК України, що регламентує порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження, та Главою 26 Розділу ІІІ КПК України.

Положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено повноваження слідчого судді на розгляд слідчим суддею скарги на повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Як встановлено колегією суддів, 28.07.2025 прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 доручено слідчому повідомити сторону захисту про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000089 та відкриття матеріалів кримінального провадження у порядку ст. 290 КПК України. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.09.2025 встановлено стороні захисту строк для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 0000089 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 2 ст. 209, ч. 2, 4 ст. 358 КК України, до 20.11.2025 включно.

Разом з тим, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням), та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування.

Вказане узгоджується із правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 15.09.2021 у справі № 711/3111/19, від 17.02.2021 у справі № 344/6630/17.

За таких обставин, хоча на момент розгляду слідчим суддею 28.10.2025 скарги на повідомлення про підозру сторонам кримінального провадження і було повідомлено про завершення досудового розслідування та тривав процес ознайомлення сторони захисту із матеріалами справи, однак матеріали провадження не містили та слідчому судді не було надано відомостей про факт направлення до суду обвинувального акта стосовно ОСОБА_16 , а відтак станом на 28.10.2025 досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000089 не вважалося закінченим у розумінні вимог п. 5 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 219 КПК України, що не позбавляло необхідності розгляду слідчим суддею поданої скарги на повідомлення про підозру у порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

За таких обставин, прокурор в апеляційній скарзі дійшов помилкового висновку про відсутність повноважень у слідчого судді щодо розгляду поданої скарги після завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Крім того, колегія суддів не погоджується із доводами, викладеними у клопотанні захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 та повернення вказаної апеляційної скарги з посиланням на те, що після постановлення оскаржуваної ухвали та до моменту її апеляційного перегляду досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 було завершено, а обвинувальний акт 24.11.2025 затверджено прокурором та направлено до Франківського районного суду м. Львів для розгляду по суті, у зв`язку із чим, на переконання захисника, ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.10.2025 не підлягає апеляційному перегляду у порядку ст. 309 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що предметом апеляційного перегляду є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

Як встановлено колегією суддів, станом на день постановлення оскаржуваної ухвали досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000089 було завершеним, проте не закінченим у розумінні вимог п. 5 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 219 КПК України, оскільки кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням), та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування, про що неодноразово зазначав Верховний Суд.

У даному кримінальному провадженні, як зазначено захисником безпосередньо в поданому клопотанні, обвинувальний акт щодо ОСОБА_16 складено та направлено до Франківського районного суду м. Львів для розгляду по суті 24.11.2025, тобто після постановлення оскаржуваної ухвали Печерського районного суду міста Києва від 28.10.2025, а відтак доводи захисника ОСОБА_6 про відсутність підстав для перегляду в апеляційному порядку вищевказаної ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 11.06.2025 року ОСОБА_7 .

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2025 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 11.06.2025 року ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 358 КК України, у межах кримінального провадження № 0000089 від 24.03.2023 року, та зобов`язання уповноваженої особи сторони обвинувачення видалити відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 11.06.2025 року ОСОБА_7 у межах кримінального провадження № 0000089 від 24.03.2023 року.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про відмову у відкритті апеляційного провадження, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3