Виноградівський районний суд Закарпатської області
__________________________________________________________________________
Справа № 299/5588/25
Номер провадження 1-кс/299/981/25
У Х В А Л А

29.12.2025 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000644 від 07.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділення №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000644 від 07.11.2025 року відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України.

Подане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , будучи уродженцем м. Виноградів Берегівського району та обізнаним, як місцевий житель, про місце розташування державного кордону України, знаючи про існування явища нелегальної міграції, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, діючи умисно, з корисливих мотивів, звернувся до ОСОБА_7 , з яким досяг злочинної домовленості щодо прийняття останнім участі за грошову винагороду в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, поза пунктами пропуску,а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_4 ,які достовірно знаючи про Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 про введення воєнного стану в Україні та про загальну мобілізацію, а також про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 23 до 60 років, окрім виключень вказаних у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою уникнення мобілізації мали намір незаконно потрапити через кордон України до країн Європейського Союзу, зокрема Угорської Республіки.

Відповідно до заздалегідь розробленого ОСОБА_5 плану у обов`язки ОСОБА_7 за безоплатне проживання протягом 1 місяця у наданій ОСОБА_5 квартирі, входило безпечне доставлення ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з м. Виноградів Берегівського району до с. Тисобикень Берегівського району, оминувши при цьому стаціонарний пост Державної прикордонної служби, що розташований на виїзді з м. Виноградів Берегівського району поблизу автомобільного мосту через річку Тиса.

В свою чергу ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за отримані ними послуги у виді незаконного переправлення через державний кордон України повинні були сплатити ОСОБА_5 по 2 500 доларів США, однак фактично сплатили лише передплату в розмірі 500 доларів США кожен, на банківський рахунок довіреної до ОСОБА_5 невстановленої досудовим розслідуванням особи. Подальший розмір грошової винагороди залежав від успішного перетину, та мав бути сплачений вже на території Угорської Республіки довіреній до ОСОБА_5 особі.

На виконання вищевказаного злочинного плану, 05.11.2025 о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_7 керуючи автомобілем марки «Tesla» моделі Model 3 синього кольору, номерний знак НОМЕР_1 , приїхав на вул. Івана Франка у м. Виноградів Берегівського району, де на нього вже очікували громадяни України, що мали намір незаконно перетнути державний кордон, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В подальшому, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на виконання вказівки ОСОБА_7 , сіли до салону вищевказаного автомобіля та під його керуванням поїхали на околицю с. Мала Копаня Берегівського району.

Прибувши на околицю с. Мала Копаня Берегівського району, громадяни ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виконуючи вказівки невстановленої досудовим розслідуванням особи, які отримували у вигляді SMSповідомлень у месенджері «WhatsApp» на попередньо отриманий мобільний телефон марки SamsungM13, в обхід стаціонарного посту Державної прикордонної служби, що розташований на виїзді з м. Виноградів Берегівського району, перетнули річку Тиса рухаючись по трубі газопроводу між с. Мала Копаня та с. Королево Берегівського району, а ОСОБА_7 в свою чергу, рухаючись без вищевказаних осіб, повернувся до м. Виноградів Берегівського району.

Прибувши на околицю с. Королево Берегівського району ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , продовжуючи виконувати вказівки невстановленої досудовим розслідуванням особи, які отримували у вигляді SMS повідомлень у месенджері «WhatsApp» на попередньо отриманий мобільний телефон марки Samsung M13, прийшли до будинку АДРЕСА_4 , де ОСОБА_12 , не будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_5 , на виконання попередньої домовленості з ним, забезпечила проживання ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до 08 години 00 хвилин 07.11.2025.

Після цього, 07.11.2025 близько 08 години 05 хвилин ОСОБА_7 продовжуючи виконувати злочинний задум, поєднаний спільним умислом з ОСОБА_5 , на автомобілі марки «Tesla»моделі Model 3 синього кольору, номерний знак НОМЕР_1 проїхав вищезазначений стаціонарний пост Державної прикордонної служби, попрямував до будинку АДРЕСА_4 , де на нього вже очікували ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . За вказівкою ОСОБА_7 вказані особи сіли до салону автомобіля та поїхали у напрямку с. Тисобикень Берегівського району, де на околиці зазначеного населеного пункту, останній наказав ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виходити з салону автомобіля.

В подальшому, 07.11.2024 близько 11 години 00 хвилин, виконуючи вказівки невстановленої досудовим розслідуванням особи, які отримували у вигляді SMS повідомлень у месенджері «WhatsApp» на попередньо отриманий мобільний телефон марки Samsung M13, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 рухаючись неподалік с. Тисобикень Берегівського району, на напрямку 87 прикордонного знаку, на відстані 50 метрів державного кордону України з Угорською Республікою, при спробі незаконного перетину державного кордону були виявлені та затримані прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» ДПС України.

У зв`язку із вищевикладеним ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , протоколами проведення впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 , та підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_7 , протоколами огляду предметів, та іншими доказами зібраними в ході проведення досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України одним із видів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження є застосування запобіжних заходів.

Стаття 176 КПК України визначає, що до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та невчиненням ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на свідків, або іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

Відповідно до ст. 177 КПК України з метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , є тяжким і передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією транспортних засобів або інших засобів вчинення злочину та з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України. Крім того в останнього може бути в наявності паспорт громадянина Угорщини.

Підтвердженням наявного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те що ОСОБА_5 під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на територію яка перебуває в тимчасовій окупації, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати обвинуваченого та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.

2. Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_5 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_5 не маючи ніякого джерела доходу, може продовжити вчиняти нові злочини, що в сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, відносно ОСОБА_5 , перебувають на розгляді судів матеріали кримінального провадження № 0000139 від 06.05.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.332 КК України, матеріали кримінального провадження №0000084 від 19.02.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України, матеріали кримінального провадження №0000008 від 26.01.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.332 КК України та матеріали кримінального провадження №0000753 від 06.12.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а тому,

- п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин який інкримінують йому є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, та в будь-який момент може покинути територію України, у тому числі поза межами пунктів пропуску через державний кордон України.

Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

- ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України існує через те, що необхідно буде запобігти контактам та вчиненню тиску на свідків, з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань та узгодження їх з метою ухилення від кримінальної відповідальності та введення в оману сторону обвинувачення.

- ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України існує через те, що підозрюваний ОСОБА_5 , у разі не обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може продовжувати здійснювати протиправну діяльність на території Берегівського району, пов`язану з незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Також, з метою ухилення від кримінальної відповідальності він зможе як сам, так і на його вимогу використовуючи інших осіб, шляхом вмовлянь, погроз чи підкупу впливати, або вимагати впливу на потерпілих, свідків та очевидців вчиненого злочину, відомості про які він може отримати як з копій матеріалів кримінального провадження так із інших джерел.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, який ніде не працює та не навчається, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_5 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Разом з цим, особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава щодо підозрюваного будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Неможливе і застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент звернення до суду із вказаним клопотанням не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити ті ризики, які зазначені у вказаному клопотання. Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на тяжкість можливого покарання, резонансу у суспільстві, що виник внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення, перевірки підозрюваного ОСОБА_5 на предмет причетності до вчинення інших аналогічних правопорушень та того, що у разі сплати застави, визначеної у розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у підозрюваного є реальна можливість переховуватись від органу досудового розслідування, так як злочин у вчиненні якого він підозрюється пов`язаний з незаконним перетином державного кордону України, орган досудового розслідування вважає за необхідним, у разі задоволення клопотання про тримання під вартою, застосувати заставу у розмірі 700 прожиткових мінімумів хтя працездатних осіб, що становить 2 119 600 гривень.

Враховуючи вшцевикладене, сторона обвинувачення опираючись на зібрані в ході проведення досудового розслідування докази, вважає за необхідне враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наявні встановлені обставини, обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Старший слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Підозрюваний проти клопотання заперечив, пояснив, що від слідства не ухилявся і ухилятися не має наміру. Проживає із дружиною та неповнолітніми дітьми, які знаходяться на його утриманню.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечила, пояснила, що застосування до підозрюваного більш м"якого запобіжного заходу забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків .

Заслухавши пояснення старшого слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Тримання під вартою у відповідності до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У ст. 177 КПК України визначено мету та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За правилами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою надано оцінку клопотанню на предмет відповідності вимогам ст. 184 КПК України, перевірено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, проведено аналіз наявності обставин та доведеності ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України.

Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховано в сукупності обставини, передбачені у ст. 178 КПК України. Зокрема, вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров"я підозрюваного, міцність соціальних зв"язків, зокрема, те, що підозрюваний має постійне місце проживання, де проживає разом з дружиною та дітьми, характеристику з місця проживання, майновий стан, те що він офіційно не працевлаштований, раніше не судимий.

Наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, доведена доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, обстеженими при розгляді клопотання, у тому числі протоколами допиту свідка, потерпілого.

При розгляді клопотання слідчий зазначив обставини, на підставі яких прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Такими, на думку слідчого, є відсутність міцних соціальних зв"язків, зокрема, те, що підозрюваний не є офіційно працевлаштованим, ймовірність виїзду за кордон, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Аналогічно слідчим обгрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проаналізувавши встановлені при розгляді клопотання обставини на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів не доведено.

Слідчий суддя відхиляє доводи клопотання про ухилення підозрюваного від слідства, суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Такі доводи слідчого спростовуються поясненнями слідчого даними в судовому засіданні, з яких вбачається, що підозрюваний на всі виклики слідчого з"являвся своєчасно. Крім цього, твердження слідчого про те, що підозрюваний може впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є припущенням, оскільки жодним чином не підтверджено, враховуючи й те, що з часу проведення досудового розслідування та на час вирішення клопотання, такі дії підозрюваним не вчинялась.

Окрім того, як слідує з матеріалів судового провадження, вина підозрюваного у вчиненні інших кримінальних правопорушень не доведена, твердження сторони обвинувачення про зворотне суперечить ст. 17 Конституції України (правовий принцип, за яким щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили).

Разом з тим, відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані у ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини,ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на викладене слідчий суддя прийшов до висновку відмову у застосуванні тримання під вартою та застосування до підозрюваного більш м"якого запобіжного заходу, - у виді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 177, 179, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання - АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали 45 днів.

Дата закінчення дії ухвали - 12.02.2026 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу передати для виконання до відділення №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області для негайного поставлення на облік ОСОБА_5 до якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Працівники відділення №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області з метою контролю за поведінкою підозрюваного мають право з`являтися в житло, в якому проживає ОСОБА_5 , вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ відділення №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 .

На ухвалу слідчого судді відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1