Справа №751/9169/25
Провадження №1-кс/751/2351/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 ,

слідчої у кримінальному провадженні ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП № 2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000662 від 08 вересня 2025 року, про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вашківці Вижницького району Чернівецької області, українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, без місця реєстрації, до затримання фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що на підставі ст. 89 КК України, судимості не має,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні старший слідчий слідчого відділення ВП № 2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 07 грудня 2025 року, без визначення розміру застави.

Із клопотання вбачається, що слідчими слідчого відділення ВП № 2

(м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області за процесуального керівництва Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000662 від 08 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 115 КК України.

Як зазначено у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 07 вересня 2025 року приблизно о 22 годині 40 хвилин військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні бліндажу, що розташований у лісосмузі на північно-західній околиці с. Нові Боровичі Сновської територіальної громади Корюківського району Чернігівської області, під час конфлікту, який виник раптово, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 , здійснив не менше сорока дев`яти пострілів із автоматичної вогнепальної зброї «АК-74» № НОМЕР_2 у ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді тридцяти чотирьох вогнепальних кульових поранень тіла, від яких настала смерть ОСОБА_8 .

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий указує на те, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 закінчується 07 листопада

2025 року, однак для закінчення досудового розслідування необхідно отримати висновки призначених у кримінальному провадженні судово-медичної експертизи, судових молекулярно-генетичних експертиз, судових вибухово-технічних експертиз, а також провести амбулаторну судову психіатричну експертизу, після отримання висновків судових вибухово-технічних експертиз призначити та провести судові експертизи зброї. Зазначає, що результати проведення експертних досліджень та долучення висновків експертів до матеріалів кримінального провадження матимуть суттєве значення для вирішення питання щодо зміни повідомлення про підозру або повідомлення про нову підозру підозрюваному ОСОБА_3 та вручення обвинувального акту. Вважає, що направлення обвинувального акту до суду без проведення зазначених слідчих дій буде передчасним, оскільки негативно вплине на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Зазначає, що підозра ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованою та підтверджується зібраними доказами. Указує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідча висловили доводи на підтримання клопотання про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на обставини викладені у ньому і додані матеріали, та просили його задовольнити. Прокурор указав на обґрунтованість підозри

ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та вважав, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5

ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Слідча додатково звернула увагу на те, що ОСОБА_3 не має міцних соціальних зв`язків та не має місця реєстрації, що в свою чергу свідчить про наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 при розгляді клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою посилалися на розсуд суду.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділення ВП № 2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області знаходиться кримінальне провадження № 0000662 від 08 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом умисного вбивства військовослужбовця ОСОБА_8

08 вересня 2025 року о 20 годині 10 хвилин ОСОБА_3 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

09 вересня 2025 року ОСОБА_3 вручено письмове повідомлення про підозру в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10 вересня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 07 листопада 2025 року, без визначення розміру застави.

Постановою керівника Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 29 жовтня 2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000662 від 08 вересня 2025 року до трьох місяців, а саме до

09 грудня 2025 року.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень статей 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування у строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Щодо наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення слідчий суддя приймає до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії», де високий суд зазначив, що не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена, серед іншого, у рішеннях по справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», термін «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» та «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення.

Перевіряючи наявність обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру містяться у зібраних органом досудового розслідування доказах, у тому числі: - протоколі огляду місця події від 08 вересня 2025 року, в ході якого зафіксовано сліди вчинення кримінального правопорушення та вилучено знаряддя вчинення вбивства;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_9 , який вказав на обставини, за яких відбулася подія кримінального правопорушення; - протоколі затримання підозрюваного ОСОБА_3 ; - протоколі огляду місця події в приміщенні моргу, в ході якого було оглянуто тіло загиблого

ОСОБА_8 та його одяг; - лікарському свідоцтві про смерть № 69 від 09 вересня 2025 року, згідно якого смерть ОСОБА_8 настала внаслідок вогнепального поранення тіла та ушкодження з ручної вогнепальної зброї;

- протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 09 вересня 2025 року, в ході якого останній визнав свою вину в протиправному заподіянні смерті ОСОБА_8 та повідомив про деталі вчиненого ним злочину;

- протоколі слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_3 від

23 жовтня 2025 року; - речовими доказами.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена

ОСОБА_3 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованою для даної стадії кримінального провадження.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення ЄСПЛ у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Зі змісту клопотання вбачається, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні, органу досудового розслідування необхідно провести значний обсяг слідчих (розшукових) та виконати ряд процесуальних дій, які об`єктивно неможливо провести та виконати до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді. Так, для закінчення досудового розслідування необхідно отримати висновки призначених у кримінальному провадженні судово-медичної експертизи, судових молекулярно-генетичних експертиз, судових вибухово-технічних експертиз, а також провести амбулаторну судову психіатричну експертизу, після отримання висновків судових вибухово-технічних експертиз призначити та провести судові експертизи зброї.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, з огляду на долучені до матеріалів судового провадження матеріали, враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється

ОСОБА_3 , дані, які характеризують особу останнього, його вік, соціальні зв`язки, сімейний стан, майновий стан.

З огляду на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, при цьому враховуючи, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними, зважаючи на характер інкримінованого кримінального правопорушення, на дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_3 може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та таким чином перешкоджати повному, всебічному і неупередженому проведенню досудового розслідування, з огляду на що, для запобігання зазначеним ризикам слідчий суддя вважає доведеним необхідність продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, оскільки, на його переконання, саме такий вид запобіжного заходу, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

При цьому слідчий суддя вважає, що підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу відсутні, в даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу не перевищує суспільного інтересу в справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, зокрема в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції», «Маріянчук та інші проти України».

Протипоказань для утримання ОСОБА_3 за станом здоров`я під вартою за матеріалами провадження не встановлено та стороною захисту таких даних не надано.

Крім того, варто зазначити, що застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового провадження кримінального провадження по суті обвинувачення.

Враховуючи зазначені обставини, слідчий суддя визнає наявними підстави для продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, який зможе запобігти наявним під час досудового розслідування ризикам і забезпечити здійснення всіх процесуальних дій, в межах строку досудового розслідування до 07 грудня 2025 року включно, з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст. 29 Конституції України, статтями 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП № 2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000662 від 08 вересня 2025 року, про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 07 грудня 2025 року включно, з утриманням в Державній установі «Чернігівській слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою яка перебуває під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1