УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026 Справа №607/1349/26 Провадження №1-кс/607/726/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000133 від 15.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2026 року прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000133 від 15.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, про накладення арешту на речі, які були вилучені під час огляду місця події у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , а саме: об?єкт №1 - білий рушник із блакитними візерунками зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено у паперовий конверт; об?єкт №2 - змив речовини бурого кольору, який поміщено у паперовий конверт; - об?єкт №3 - змив речовини бурого кольору, який поміщено у паперовий конверт; об?єкт №4 - вирізка із килима, зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено у паперовий конверт; об?єкт №5 - рушник зеленого кольору, зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено у паперовий конверт; об?єкт №6 - тапочки рожевого кольору, зі слідами речовини бурого кольору, які поміщено у паперовий конверт; об?єкт №7 - ноутбук марки «Fujitsu» у вживаному стані, який поміщено у спец упакування №U6111955; об?єкт №8 - одіяло рожевого кольору, зі слідом біологічного походження, яке поміщено у прозоре спец упакування, яке опечатане пластиковою биркою №H46658440, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Подане клопотання мотивоване тим, що 15.01.2026 близько 01:00 за адресою: м. Тернопіль, вул. Київська, буд. 14A, на 1 поверсі, 3 під?їзду, невстановлена особа, діючи умисно, залишила без допомоги новонароджену дитину жіночої статі, яка в силу свого віку та фізичного стану перебувала у безпорадному стані та не могла самостійно вжити заходів до самозбереження. Усвідомлюючи, що залишення новонародженої дитини без нагляду створює реальну небезпеку для її життя та здоров?я, та маючи реальну можливість надати допомогу, вказана особа не вжила жодних заходів для забезпечення безпеки, догляду чи передачі дитини відповідним службам, чим поставила дитину у небезпечний для життя та здоров`я стан.

За даним фактом 15 січня 2026 Тернопільським РУ поліції ГУНП в Тернопільській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 40000133 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

В ході досудового розслідування та проведення першочергових невідкладних слідчих дій, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, документування даного злочину, а також виявлення та вилучення речей та предметів, які мають значення під час розслідування даного кримінального провадження, було здійснено огляд місця події у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено: об?єкт №1 - білий рушник із блакитними візерунками зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено у паперовий конверт; об?єкт №2 - змив речовини бурого кольору, який поміщено у паперовий конверт; об?єкт №3 - змив речовини бурого кольору, який поміщено у паперовий конверт; об?єкт №4 - вирізка із килима, зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено у паперовий конверт; об?єкт №5 - рушник зеленого кольору, зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено у паперовий конверт; об?єкт №6 - тапочки рожевого кольору, зі слідами речовини бурого кольору, які поміщено у паперовий конверт; об?єкт №7 - ноутбук марки «Fujitsu» у вживаному стані, який поміщено у спец упакування №U6111955; об?єкт №8 - одіяло рожевого кольору, зі слідом біологічного походження, яке поміщено у прозоре спец упакування, яке опечатане пластиковою биркою №H46658440.

У подальшому, 16.01.2026 вилучене майно під час огляду місця події, визнано речовими доказами, а тому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про їх арешт метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000133 від 15.01.2026.

Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що вилучені речі мають значення під час розслідування даного кримінального провадження та будуть використані, як докази, з метою збереження речових доказів, які необхідні для проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, ініціатор клопотання просить задовольнити клопотання та накласти арешт на вищевказані речі.

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просить задовольнити.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Також у відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частиною другою цієї статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних прийшов до висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування у даному кримінальному провадженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Так, в судовому засіданні встановлено, що слідчими Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000133 від 15.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України.

Так, у клопотанні прокурора наведено відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, про вчинення вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами: витягом з ЄРДР №0000133 від 15.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України; рапортом інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 15.01.2026; протоколом огляду місця події від 16.01.2026; протоколом допиту свідка від 16.01.2026; іншими долученими до клопотання матеріалами.

Як вбачається із клопотання, прокурор просить накласти арешт на майно, яке було вилучено під час огляду місця події 16.01.2026 за адресою м. Тернопіль, вул. Київська, 14/72, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій.

Так, 16 січня 2026 року постановою слідчого Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області вищевказані речі, які були вилучені в ході огляду місця події, визнано речовими доказами.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч.2 ст.170 КПК України.

Правилами ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони місять ознаки, зазначені у частині першій цієї статті.

Так, у клопотанні наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами.

Крім цього, стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначені у клопотанні речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вилучені під час огляду місця події речі, належать до категорії майна, що мають значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям зазначеним у ч.1 ст.98, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, а тому є необхідність у накладені арешту на таке з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п.44 справи «Камензинд проти Швейцарії»).

Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на вилучені під час огляду місця події, об`єкт №1 - білий рушник із блакитними візерунками зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено у паперовий конверт; об?єкт №2 - змив речовини бурого кольору, який поміщено у паперовий конверт; об?єкт №3 - змив речовини бурого кольору, який поміщено у паперовий конверт; об?єкт №4 - вирізка із килима, зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено у паперовий конверт; об?єкт №5 - рушник зеленого кольору, зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено у паперовий конверт; об?єкт №6 - тапочки рожевого кольору, зі слідами речовини бурого кольору, які поміщено у паперовий конверт; об?єкт №7 - ноутбук марки «Fujitsu» у вживаному стані, який поміщено у спец упакування №U6111955; об?єкт №8 - одіяло рожевого кольору, зі слідом біологічного походження, яке поміщено у прозоре спец упакування, яке опечатане пластиковою биркою №H46658440, відповідає співвідношенню критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності та завдань кримінального провадження, з огляду на те, що вказане майно може бути використане як доказ для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема задля проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, для встановлення усіх обставин справи.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучені речі.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000133 від 15.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, на вилучені речі під час огляду місця події речі за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: об?єкт №1 - білий рушник із блакитними візерунками зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено у паперовий конверт; об?єкт №2 - змив речовини бурого кольору, який поміщено у паперовий конверт; - об?єкт №3 - змив речовини бурого кольору, який поміщено у паперовий конверт; об?єкт №4 - вирізка із килима, зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено у паперовий конверт; об?єкт №5 - рушник зеленого кольору, зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено у паперовий конверт; об?єкт №6 - тапочки рожевого кольору, зі слідами речовини бурого кольору, які поміщено у паперовий конверт; об?єкт №7 - ноутбук марки «Fujitsu» у вживаному стані, який поміщено у спец упакування №U6111955; об?єкт №8 - одіяло рожевого кольору, зі слідом біологічного походження, яке поміщено у прозоре спец упакування, яке опечатане пластиковою биркою №H46658440.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1