Справа № 489/7873/25
кримінальне провадження
№1-кс/489/2733/25
УХВАЛА

26 вересня 2025 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмута Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проходив військову службу за контрактом на посаді водія-номера обслуги стартової батареї стартового взводу 2 підрозділу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

02.12.2021 громадянином ОСОБА_4 укладено з Міністерством оборони України, в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України на посадах осіб рядового сержантського старшинського складу, строком на три роки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2022 № 1-РС солдата ОСОБА_4 призначено на посаду водія-номера обслуги стартового взводу стартової батареї 3 підрозділу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 02.12.2021, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запроваджений в Україні воєнний стан та порядок проходження військової служби ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу нез`явлення вчасно на службу без поважних причини, останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Будучи військовослужбовцем, ОСОБА_4 був зобов`язаний дотримуватися вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Так, у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, частина особового складу військової частини НОМЕР_1 , за усним наказом командира вказаної військової частини були виведені із постійного місця дислокації в АДРЕСА_2 до тимчасового місця дислокації в АДРЕСА_3 , у тому числі і солдат ОСОБА_4

08.08.2024 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 223 від08.08.2024 солдат ОСОБА_4 вибув у щорічну основну відпустку за 2024 рік, терміном на 15 діб, з виїздом до м. Києва, з доданням 2 доби для проїзду до місця проведення відпустки та в зворотному напрямку, тобто з 08.08.2024 по 24.08.2024.

Проте, 25.08.2024 о 08 год. 00 хв., солдат ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді водія-номера обслуги стартового взводу стартової батареї 3 підрозділу військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог вищезазначеного законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 в місці її тимчасової дислокації в АДРЕСА_3 та незаконно перебуває поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно до місця служби.

ОСОБА_4 20.08.2025 в порядку ч.1 ст. 278, ст. 135 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу подано одночасно з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.2 ст.187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав після подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

При цьому, вирішуючи питання про затримання підозрюваного з метою приводу, суд вважає встановленими обставини, які дають підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки вони підтверджуються актом службового розслідування військової частини НОМЕР_1 та доданими до нього матеріалами; іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Також приходжу до висновку про існування ризиків, зазначених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, а саме переховування від органів слідства та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджанні кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за викликами до слідчого не з`являється, його місце перебування невідоме, в зв`язку з чим останнього оголошено в розшук 29.08.2025, що дає підстави для тримання підозрюваного під вартою та прийняття судом рішення про затримання підозрюваного.

Враховуючи, що відповідно до вимог ч.4 ст.189 КПК України, прокурором доведено, що зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування і суду, вважаю необхідним постановити ухвалу про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу.

Керуючись ст.189, 190, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Дати дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу до Інгульського районного суду м. Миколаєва для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про дозвіл на затримання до 26 березня 2027 року.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду; закінчення строку дії ухвали; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді; відкликання ухвали прокурором.

Уповноваженій службовій особі в разі затримання підозрюваного негайно повідомити про це старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 18.

Ухвала набирає законної сил з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя