Справа 688/3688/25
№ 1-кп/688/246/25
Ухвала

продовження дії запобіжного заходу

30 вересня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

її захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівці кримінальне провадження за №0001172 від 21.06.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Олександрія Кіровоградської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

встановив

11.08.2025 до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001172 від 21.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3. ст.307 КК України.

11.08.2025 суд призначив підготовче судове засідання на 13.08.2025, продовжив обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів,

13.08.2025 суд призначив справу до судового розгляду на 30.09.2025.

30.09.2025 в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав письмове клопотання про продовження обвинуваченій дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 11.10.2025, однак з об`єктивних причин закінчити розгляд справи у визначений термін не можливо. Ризики передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшилися та вони продовжують існувати, в зв`язку з чим строк її перебування під вартою необхідно продовжити ще на 60 діб. Просив врахувати, що ОСОБА_4 може залишити місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки в розпорядженні сторони обвинувачення є вагомі докази щодо вчинення ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а тому усвідомлюючи, що у разі визнання її винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення їй загрожує вказане покарання, не виключається, що з метою його уникнення, у випадку не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вона буде переховуватися від органів досудового слідства та суду, оскільки не одружена, не працює, на праві власності майна не має, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, які б були стримуючими факторами та забезпечили її належну процесуальну поведінку; обвинувачена може вчинити інші кримінальні правопорушення, так як не працевлаштована, не має постійного джерела доходів, а збут психотропних засобів є одним із засобів для існування, оскільки під час затримання ОСОБА_4 , у неї виявлено 15 згортків із речовинною ззовні схожою на психотропну, а також проведено огляд місця події та виявлено один згорток із речовиною ззовні схожою на психотропну, яку ОСОБА_4 , збула шляхом здійснення закладки, що свідчить про обґрунтованість ризику, що вона буде продовжувати вчиняти нові аналогічні злочини; підозрювана може перешкоджати всебічному повному та об`єктивному розслідуванню кримінального провадження іншим чином.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 не заперечили проти продовження обвинуваченій дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дійшов наступних висновків.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу суд враховує наступне.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні незаконного придбання, перевезення, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, тобто у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, яке відноситься за ст.12 КК України до особливо тяжкого злочину.

Суд зазначає, що клопотання про продовження дії запобіжного заходу розглядається у судовому засіданні, тобто судом не досліджено усіх письмових доказів, обвинувачена показань не надавала, свідки судом не допитані.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою суд враховує наступне.

Прокурор зазначає, що обвинувачена може переховуватися від суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, може незаконно впливати на свідків.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що на стадії досудового розслідування допитано ряд осіб як свідків, проте свідки в порядку статті 225 КПК не допитувались. Отже, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань, що після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - свідок допитується безпосередньо в судовому засіданні (частини 1,2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

За таких обставин суд вважає, що ризик впливу на свідків не можна повністю виключити на стадії підготовчого та судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Суд враховує вимоги п.п. 1,3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд при вирішенні питання про існування ризику переховування від суду та втечі, вважає, що є обґрунтовані сумніви щодо належного виконання процесуальних обов`язків обвинуваченою, а тому вважає, що залишається актуальним ризик переховування від суду, вважаючи на тяжкість ймовірного покарання за кримінальне правопорушення передбачене частиною 3 статті 309 КК України, санкція якої передбачає покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі.

Суд, дослідивши існуючі ризики звертає увагу на те, що дійсно ризики з часом зменшуються, проте ризик переховування від суду, враховуючи доводи прокурора є досить вірогідним.

Прокурор довів, що ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченій запобіжного заходу не зменшилися, що дає підстави для продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, в т.ч. щодо участі у судовому розгляді, суд вважає, що слід продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 на 60 днів,

Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, в т.ч. щодо участі у судовому розгляді, суд вважає, що обвинуваченій слід продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд зазначає, що сама тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, не є основною чи безпосередньою підставою для продовження терміну дії запобіжного заходу, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст.177 КПК України.

Частиною 3 ст. 183 КПК України визначено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

При вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається в межах до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Керуючись ст.ст.9, 177, 178, 183, 197, 372,395 КПК України, суд

ухвалив :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 28.11.2025 включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу розміром 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Роз`яснити, що обвинувачена ОСОБА_4 , або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

При внесенні зазначеної суми застави ОСОБА_4 звільнити з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-а) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, за першим викликом;

-б) не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу прокурора, суду;

-в) повідомляти прокурора або суд про зміну місця проживання;

-д) здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачена зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В справі оголосити перерву до 14 год 00 хв 20.10.2025.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів із дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_6