УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року

Холодногірський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

власника майна : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000099 від 25.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:

До суду надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту. В обґрунтування зазначено, що СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000099 від 25.01.2026р., за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.01.2026р. о 21.15 за адресою: м. Харків, вул. Окружна дорога, біля заправки Маршал та БРСМ, приблизно за 1.5 км. З боку авто ринку ЛОСК ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував транспортним засобом Ніссан Рог, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті спричинених тілесних ушкоджень останнього госпіталізовано екіпажом БШМД з попереднім діагнозом: внутрішня черепно-мозкова гематома, забійні рани обох кровей, закритий перелом нижньої щелепи.

У період часу з 23.20 24.01.2026 по 00.10 25.01.2026 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди неподалік буд. 16 по вул. Кільцевій у м. Харкові, де автомобіль марки Ніссан Рог, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході проведення вказаної слідчої дії вилучено зазначений транспортний засіб.

26.01.2026 слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_7 , винесено постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, а саме:

1). автомобіль марки Ніссан Рог, д.н.з. НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), 2016 року випуску, зареєстрований на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, вищезазначений автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні покладався на розсуд суду.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши сторони, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000099 від 25.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

24.01.2026 о 21.15 за адресою: м. Харків, вул. Окружна дорога, біля заправки Маршал та БРСМ, приблизно за 1.5 км. З боку авто ринку ЛОСК ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував транспортним засобом Ніссан Рог, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті спричинених тілесних ушкоджень останнього госпіталізовано екіпажем БШМД з попереднім діагнозом: внутрішня черепно-мозкова гематома, забійні рани обох кровей, закритий перелом нижньої щелепи.

Автомобіль - Ніссан Рог, д.н.з. НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), 2016 року випуску, зареєстрований на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на Ніссан Рог, д.н.з. НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), 2016 року випуску, (зареєстрований на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яким і керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (к.т. НОМЕР_3 ), шляхом заборони їх ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.

Зберігати автомобіль на території спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

Після проведення експертних досліджень передати автомобіль на відповідальне зберігання власнику.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1