Справа № 404/8670/25
Номер провадження 1-кп/404/264/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002226 від 16.09.2021, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Фортечного районного суду міста Кропивницького надійшло клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002226 від 16.09.2021, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

В обгрунтування клопотання ініціатор послалася на те, що в провадженні слідчого відділу Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002226 від 16.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 16.09.2021 до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшов рапорт від працівників поліції, про те, що в ході відпрацювання ЄО № 46367 було виявлено склад кримінального правопорушення, а саме 11.09.2021 близько о 08:30 годині по вул. Яновського, 36, в м.Кропивницький мало місце ДТП внаслідок чого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала тілесні ушкодження.

Вказане кримінальне провадження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.09.2021.

В ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження в якості підозрюваного жодна особа допитана не була, в порядку ст.208 КПК України не затримувалася, повідомлення про підозру нікому не складалося та не вручено, обвинувальний акт не складено та до суду не направлено, тобто стороною обвинувачення не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що обставини кримінального правопорушення, щодо якого здійснюється досудове розслідування, мали місце 11.09.2021 близько о 08 годин 30 хвилин, тобто, з дня вчинення невстановленою особою кримінального правопорушення, що відповідно до ч.2, є нетяжким злочином, минуло 3 роки.

17.10.2019 набрав чинності Закон України від 04.10.2019 №187-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», яким частину першу статті 284 КПК України доповнено пунктом 3-1, згідно якого кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена, з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше трьох років, строк притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений ст.49 КК України минув, на теперішній час є достатні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, а тому просила клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про закриття кримінального провадження, вказавши про те, що в ході досудового розслідування не було встановлено особу, яка вчинила кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, однак строки, передбачені ст.49 КК України, вже сплили, у зв`язку із чим просила закрити провадження з підстав, передбачених п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. В матеріалах кримінального провадження наявна заява потерпілої від 06.08.2025, відповідно до якої остання не заперечувала щодо закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження №0002226 від 16.09.2021, які надані в розпорядження суду, суд дійшов до такого висновку.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділу Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002226 від 16.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення ч.1 ст.286 КК України.

Частиною 1 ст. 286 КК України визначено кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Санкція вказаної правової норми передбачає покарання у виді трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, отже, відповідно до положень ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до п. 1-1 ч.2 ст. 284 КПК України з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті кримінальне провадження закривається судом.

Згідно з ч.4 вказаної статті закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Аналізуючи клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження №0002226 від 16.09.2021, беручи до уваги особливості та обставини вчинення цього кримінального правопорушення, суд убачає, що воно є передчасним, не повно обґрунтованим, не містить всі необхідні відомості, які закон вважає за потрібне, а, отже, не у повній мірі відповідає вимогам чинного Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України.

Статтею 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст.9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

А публічність, відповідно до вимог ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч.1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.

Крім того, в ч. 5 ст. 38 КПК України вказано, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При чому, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів в їх сукупності.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 25 серпня 2021 року (справа № 142/536/20, провадження № 51-1546 км 21).

Під час досудового розслідування встановлено, що 16.09.2021 до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшов рапорт від працівників поліції, про те, що під час відпрацювання ЄО № 46367 виявлено склад кримінального правопорушення, а саме 11.09.2021 близько о 08:30 годині по вул. Яновського, 36, в м. Кропивницький мало місце ДТП внаслідок чого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала тілесні ушкодження.

16 вересня 2021 року вказане кримінальне провадження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002226.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0002226, в дорожньо-транспортній пригоді, що трапилась 11.09.2021 року о 03.30 год. по вул. Яновського, 36, в м. Кропивницький, учасником якої стала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка отримала тілесні ушкодження. 13.09.2021 ОСОБА_4 звернулася за допомогою до КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» м.Кропивницького (діагноз: закритий перелом зовнішнього виростку лівої великогомілкової кістки з задовільним стоянням уламків). В подальшому ОСОБА_4 визнано потерпілою в даному кримінальному провадженні (а.к.13-15).

Злочин, передбачений ст. 286 КК України, є злочином із матеріальним складом і обов`язковою його ознакою об`єктивної сторони, яка характеризує вчинення діяння, дії чи бездіяльності, є не будь-які порушення, допущені учасником ДТП, а лише ті з них, що породжують суспільно-небезпечні наслідки, про які йдеться у частинах 13 ст. 286 КК України.

До таких наслідків належать спричиннння потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження (ч. 1 ст. 286 КК України), тяжкого тілесне ушкодження (ч. 2 ст. 286 КК України).

Визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень проводиться у відповідності з Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я № 6 від 17 січня 1995 року.

Пунктом 2 частини 2 статті 242 КПК України передбачено, що слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Від встановленого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень залежить кваліфікація дій винної особи, віднесення вчиненого нею до категорії кримінального правопорушення за тяжкістю, тобто до нетяжкого, тяжкого злочину, і, як наслідок, строк, впродовж якого вона може бути піддана кримінальному покаранню.

Проте, матеріали кримінального провадження відомостей про проведення судово-медичної експертизи з метою встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не містять.

Так, під час досудового розслідування надавалися вказівки заступника начальника ГУНП в Кіровоградській області начальника слідчого управління ОСОБА_5 , зокрема, в частині призначення судово-медичної експертизи з метою встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілою, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою ст.слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_6 призначено у кримінальному провадженні№0002226 судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи». На вирішення експертам поставлено питання: які тілесні ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , механізм їх утворення, локалізація, строк давності? яка ступень тяжкості отриманих ОСОБА_4 тілесних ушкоджень? чи могли тілесні ушкодження виявленні у ОСОБА_4 бути отриманими під час ДТП? Копію постанови направлено для виконання експертам КОБ СМЕ.

Згідно листа начальника КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_7 (за Вих.№999) від 30.05.2022 вбачається, що експертами КОБ СМЕ повернуто без виконання постанову слідчого про призначення у справі судово-медичної експертизи, медичну карту амбулаторного хворого (травмпункту) №7375 на ім`я ОСОБА_4 , 1967 року народження, та повідомлено, що для проведення судово-медичної експертизи по встановленню ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілою, в результаті дорожньо-транспортної пригоди 11.09.2021 року необхідно надати рентгенограми, без яких проведення судово-медичної експертизи не є можливим. Згідно карти травмпункту виставлений діагноз: закритий перелом зовнішнього виростку лівої великогомілкової кістки з задовільним стоянням уламків.

Разом з тим, після повернення постанови про призначення експертизи, слідчим не було вжито всіх дій для отримання ренгенограм з метою проведення судово-медичної експертизи. Слідчий обмежився лише запитом на адресу Комунального некомерційного підприємства "Міська лікарня швидкої медичної допомоги" щодо отримання інформації, чи знаходяться у медичному закладі ренгензнімки ОСОБА_4 , які були зроблені 11.09.2021 під час огляду черговими лікарями, відповідь на який в матеріалах кримінального провадження відсутня.

Беззаперечно встановити у провадженні, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000222 від 16.09.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, про те, що вчинене слід віднести до категорії нетяжких злочинів неможливо, адже в ході досудового розслідування не встановлений ступінь тяжкості тілесних ушкоджень.

Відтак, незважаючи на те, що з часу вчинення кримінального правопорушення й до дня прийняття судового рішення, що ухвалюється, минуло більше трьох років, провадження у справі не зупинялось, строки давності, у відповідності до частини 2 статті 49 Кримінального кодексу України, не переривалися, жодну особу не повідомлено про підозру, натомість визначитись із строком спливу давності притягнення до кримінальної відповідальності не являється за можливе через неможливість визначитись із правовою кваліфікацію вчиненого.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі Євген Петренко проти України (заява N 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 …для того, щоб розслідування могло вважатися ефективним, воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.

Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини ОСОБА_8 проти України від 03.10.2013 року, заява N 4299/03 …державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах Начова та інші проти Болгарії (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та Рамсахай та інші проти Нідерландів (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а тому, за таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, всебічним та об`єктивним, а закриття провадження буде суперечити зазначеним завданням та засадам кримінального провадження.

Крім того, суд наголошує, що орган досудового розслідування після проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування наділений повноваженнями закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України у разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення чи на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України у разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

При цьому, суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 КК україни, не відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, тому думка потерпілої по відсутність заперечень про закриття кримінального провадження, не звільняє орган досудового розслідування від всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є передчасним та задоволенню не підлягає, а тому у закритті кримінального провадження №0002226 від 16.09.2021, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 49 КК України, п.3-1 ч.1 ст.284, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002226 від 16.09.2021, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України,- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1