У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю заявника адвоката ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, в режимі відеоконференції з підозрюваним ОСОБА_4 матеріали скарги представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,-

встановив:

12 серпня 2025 року представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на бездіяльність слідчого.

В обґрунтування доводів та вимог скарги адвокат посилається на те, що органом досудового розслідування групою слідчих СВ РУП ГУНП в Закарпатській обл. здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесене 18.06.2025 за №0001303 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

21.07.2025 адвокатом було подано клопотання слідчому про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

На вказане клопотання слідчий СВ РУП ГУНП ОСОБА_5 листом від 23.07.2025 повідомив, що клопотання про призначення експертизи розглянуте та підлягає задоволенню. Разом з тим адвокат зазначає, що слідчим винесено постанову про призначення експертизи на вирішення якої поставив питання відмінні від питань зазначених в клопотанні адвоката.

Тому ОСОБА_3 просить визнати дії слідчого при винесенні постанови про призначення судово-психіатричної експертизи від 04.08.2025 року протиправними та зобов`язати слідчого призначити в кримінальному провадженні судову комплексну судову психолого-психіатричної експертизу з переліком питань зазначених в клопотанні адвоката від 21.07.2025.

Окрім того адвокат просить визнати дії слідчого СВ РУП ГУНП в Закарпатській обл. ОСОБА_6 при вилученні та визнанні речовими доказами та неповерненні тимчасово вилученого майна під час невідкладного обшуку в порядку 233 КПК України, на яке не накладено арешт.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 30.06.2025 по справі 308/8740/25 накладено арешт на предмети вилучені під час обшуку. Разом з тим арешт не було накладено на документи видані на ім`я ОСОБА_4 , а саме військовий квиток, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, довідка з в/ч НОМЕР_1 , картка платника податків, які упаковано до паперового конверту НПУ. Адвокат зазначає, що звернулась до слідчого з клопотанням про повернення вказаних документів, однак таке залишено без відповіді та задоволення.

З врахуванням наведеного, виходячи з фактичних обставин, які розслідуються в рамках вказаного кримінального провадження, адвокат просить визнати дії слідчого при винесенні постанови про призначення судово-психіатричної експертизи від 04.08.2025 протиправними, призначити комплексну судову психолого-психіатричну експертизу з зазначеними питаннями в клопотанні адвоката від 21.07.2025, визнати дії слідчого СВ РУП ГУНП в Закарпатській обл. ОСОБА_6 при вилученні, визнанні речовими доказами та неповерненні особистих документів ОСОБА_4 та зобов`язати негайно повернути тимчасово вилучені документи.

У судовому засіданні скаржник та його представник обставини викладені у скарзі підтримали та просили суд таку задовольнити.

Слідчий СВ РУП ГУНП ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, вважає клопотання передчасним, документи були вилучені під час затримання і долучені як речові докази при матеріалах справи.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Гарантоване ст. 55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано ст.ст. 303-308 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, а саме: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Згідно з ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, 1-1) скасування повідомлення про підозру, 2) зобов`язання припинити дію, 3) зобов`язання вчинити певну дію, 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, діючий КПК України чітко встановлює перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, та які рішення приймаються слідчим суддею за результатами розгляду скарги.

Водночас, Верховний суд України у справі № 405/680/22 від 14.02.2023 зробив висновок, що ч. 2 ст. 307 КПК України визначає різні повноваження слідчого судді у випадку оскарження рішень та дій слідчого. При оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні.

З огляду на вказане слідчий суддя не має повноважень вирішувати питання щодо зобов"язання слідчого призначати той чи інши вид експертиз, так як вирішення даного питання відноситься до компетенції слідчого або прокурора, у протилежному випадку слідчий суддя перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення у кримінальному провадження.

Як з"ясовано в судовому засідання на даний час проводиться судовао-психіатрична експертиза на вирішення експерта поставлені. зокрема і питання які були зазначені захисником у клопотанні, висновок експертизи на даний час відсутній.

Враховуючи наведене слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скаргив частині визнання дій слідчого при винесенні постанови про призначення судово-психіатричної експертизи від 04.08.2025 року протиправними та зобов`язання слідчого призначити в кримінальному провадженні судову комплексну судову психолого-психіатричної експертизу з переліком питань зазначених в клопотанні адвоката від 21.07.2025.

Що стосується вимог скарги в частині визнання протиправини дій слідчого СВ РУП ГУНП в Закарпатській обл. ОСОБА_6 щодо вилучення документів, що належать ОСОБА_4 та зобов`язанні останнього повернути такі власнику, слідчий суддя зазначає наступне.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 30.06.2025 по справі 308/8740/25 накладено арешт на предмети вилучені під час обшуку 18.06.2025. Разом з тим арешт не було накладено на документи видані на ім`я ОСОБА_4 , а саме військовий квиток, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, довідка з в/ч НОМЕР_1 , картка платника податків, які упаковано до паперового конверту НПУ. Адвокат зазначає, що звернулась до слідчого з клопотанням про повернення вказаних документів, однак таке залишено без відповіді та задоволення.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а самебездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Також відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Слідчому судді не надано доказів того, що на вилучені документи було накладено арешт, а відтак вилучені документи мають статус тимчасово вилученого майна.

Враховуючи, що вилучене майно має статус тимчасово вилученого, беручи до уваги, що арешт на майно не накладався, вилучені документи підлягають негайному поверненню, а тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги в цій частині, а саме на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0001303 від 18.06.2025 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна .

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що вказане не стосується паспорта громадянина України.

Як зазначив слідчий у судовому засіданні паспорти у ОСОБА_4 , були вилучені напідставі постанови Верховної ради України Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон від 26 червня 1992 року № 2503-XII з відповідними змінами.

Відповідно до п. 22 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого вищевказаною постановою, в особи, взятої під варту або засудженої до позбавлення волі, паспорт вилучається органами дізнання, попереднього слідства або судом. При звільненні з-під варти чи від відбування покарання паспорт повертається його власникові.

А відтак, в тій частині скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 306-307, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Повернути підозрюваному ОСОБА_4 або його представнику вилучені під час обшуку проведенного 18.06.2025 року у будинку за адресою: АДРЕСА_1 документи, а саме: військовий квиток, довідку з в/ч НОМЕР_1 , картку платника податків видані на ім`я ОСОБА_4 .

В іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали буде складено та проголошено 12 вересня 2025 року о 13 год. 45 хв..

Слідчий суддя ОСОБА_1