УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001325 від 16.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001325 від 16.10.2024 ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи комунального підприємства «Одесміськелектротранс», діючи за попередньою змовою з суб`єктами господарювання, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснюють привласнення бюджетних коштів, шляхом проведення закупівель неякісного обладнання за завищеними цінами, в умовах воєнного стану.

Так, службовими особами КП «Одесміськелектротранс» у змові з службовими особами ТОВ «КАПІТАЛ-ТЕХ», ТОВ «РАЙДО ЕЛЕКТРО», ТОВ «УКРТЕХ РЕСУРС», ТОВ «Авто Спец Проект», ТОВ «ДОМІНАНТА АВТО» організовано злочинний механізм з привласнення бюджетних коштів, шляхом проведення закупівель товарно-матеріальних цінностей низької якості, за завищеними цінами, у зазначених вище суб`єктів господарювання.

Встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення можливо причетний перший заступник директора КП «Одесміськелектротранс» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатом проведення 17.06.2025 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 виявлено та вилучено:

-мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі блакитного кольору із силіконовим чохлом, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім картами з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

-грошові кошти в сумі 311680 гривень та 12750 євро.

17.06.2025 на підставі постанови слідчого вищевказане майно було визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси

від 06.11.2025 клопотання повернуто прокурору.

Копія ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.11.2025 прокурором отримана 25.12.2025.

На теперішній час сторона обвинувачення повторно підіймає питання арешту майна, вилученого за адресою: АДРЕСА_1 .

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що накладення арешту на вилучені за місцем проживання ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 311 680 гривень та 12 750 євро, є необхідним у зв`язку з тим, що на даний час досліджуються обставини щодо можливого отримання цих коштів злочинним шляхом.

Так, відповідно до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_7 за 2024 рік, у останнього не має заощаджень, з доходів є лише заробітна плата за місцем роботи КП «Одесміськелектротранс» у розмірі 723 909 грн.

Розписка, згідно якої ОСОБА_7 позичив 12.06.2025 у ОСОБА_8 кошти не оформлена нотаріально, укладена ніби за 5 днів до обшуку та під час обшуку її виявлено не було.

Крім того, ОСОБА_7 під час проведення обшуку 17.06.2025 не посилався на існування такої розписки, а тому до цієї розписки необхідно ставитися критично.

Накладення арешту на вилучений в ході обшуку мобільний телефон, є необхідним у зв`язку з тим, що даний предмет використовувався під час вчинення злочину, зокрема для комунікації з особами причетними до вчинення злочину, та відомості які містяться у вказаному пристрої можуть бути використані при доказуванні у даному кримінальному провадженні.

Зазначене підтверджується результатами проведених оглядів зазначеного мобільного телефону, в якому зокрема наявні листування з особам які фігурують у кримінальному провадженні та причетні до вчинення злочину, а сам зміст листування, висвітлює обставини та спосіб вчинення злочину.

З урахуванням чого, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Прокурор вимоги поданного клопотання підтримав, просив його задовольнити.

На запитання слідчого судді повідомив, що на даний час в рамках даного кримінального провадження призначено товарознавчу експертизу, яка триває, проведено огляд вилученого майна, а також триває аналіз зібраних в ході досудового розслідування документів.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення арешту майна, посилаючись на долучені письмові заперечення з додатками. Так, адвокат ОСОБА_5 зазанчає, що 06.11.2025 вшосте клопотання було повернуто прокурору для усунення недоліків, при цьому встановлено строк для усунення недоліків в сімдесят дві години, який був пропущений. Грошові кошти належать ОСОБА_9 на законних підставах, були попередньо частково запозичені 12.06.2025 у його племінника ОСОБА_8 (13 000 Євро та 200 000 гривень, при цьому, 111 680 гривень є особистими заощадженнями з початку 2025 року). Грошові кошти передбачались на перший внесок за квартиру в іпотеку для 35-річної доньки ОСОБА_10 . До родича за позикою ОСОБА_7 звернувся у зв`язку із виниклими сімейними обставинами, погасити заборгованість мав із заробітної плати, яка складає 83 000 гривень, та є достатньою для цього. ОСОБА_7 з травня 2024 року займає посаду першого заступника директора КП «ОМЕТ» та до процедур закупівлі обладнання на підприємстві має опосередковане відношення. ОСОБА_7 не належить до переліку осіб, визначених ч. 4 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», відповідні зміни будуть внесені ним до чергової декларації. ОСОБА_7 був попередньо допитаний в якості свідка в рамках даного кримінального провадження, надавши правдиві покази. В рамках кримінального провадження ОСОБА_7 не повідомлено про підозру, а органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що існують підстави для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема накладення арешту на грошові кошти. Адвокат ОСОБА_5 зазанчив, що заперечує проти задоволення клопотання прокурора тільки в частині вилучених грошових коштів, щодо мобільного телефону не заперечує. Долучив письмові заперечення з додатками.

Власник майна на запитання слідчого судді повідомив, що під час обшуку розписку представникам органу досудового розслідування не надавав, так як вона була у кредитора. Також не зазначав, що гроші ним були взяті в борг, а вказував, що вони належать йому та відкладені на купівлю квартири для доньки. Щодо арешту майна підтримав думку представника.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, враховуючи думки учасників судового засідання, а також письмові заперечення представника власника майна, слідчий суддя приходить до наступних висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи комунального підприємства «Одесміськелектротранс», діючи за попередньою змовою з суб`єктами господарювання, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснюють привласнення бюджетних коштів, шляхом проведення закупівель неякісного обладнання за завищеними цінами, в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя зазначає, як вбачається з рапорту о/у УСР в Одеській області ДСР НП України (а.к. 23-27), ОСОБА_7 є першим заступником директора комунального підприємства «Одесміськелектротранс».

Слідчий суддя враховує доводи прокурора та приходить до переконання, що вилучений за імсцем проживання ОСОБА_7 мобільний телефон може містити інформацію, яка може бути використана на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-караних дій, у тому числі й зв`язків власника такого технінчого пристрою з іншими, ймовірно причетними до вчинення кримінальних правопорушень, особами.

Крім того, відносно вилученого майна слідчий суддя приходить до переконання, що вочевидь наразі існує необхідність в його додатковому дослідженні, у тому числі на предмет наявності видалених даних.

Слідчий суддя вважає, що результати такого дослідження технічного пристрою можуть стати підставою для прийняття відповідних процесуальних рішень у кримінальному провадженні, оскільки можуть підтвердити або спростувати робочу наразі версію сторони обвинувачення.

В цьому ж розірі, слідчий суддя звертає увагу, що власник такого мобільного телефону та його представник не заперечували проти його арешту.

Крім того, слідчий суддя враховує, що наразі органом досудового розслідування здійснюються процесуальні заходи щодо встановлення осіб, які можуть бути причетні до схеми привласнення бюджетних коштів комунального підприємства «Одесміськелектротранс».

Слідчий суддя зазначає, що в ході обшуку, проведеного за місцем мешкання першого заступника директора вказаного підприємства ОСОБА_7 були вилучені грошові кошти у сумі 311 680 гривень та 12 750 Євро.

Оцінюючи у сукупності матеріали клопотання прокурора та додатки, долучені до письмових заперечень представника ОСОБА_7 , слідчий суддя критично оцінює пояснення, надані власником майна та його представника, щодо походження вказаних грошових коштів.

Так, слідчий суддя зазначає, що в судовому засіданні було встановлено, що при проведенні обшуку ОСОБА_7 не зазначалося, що частина вилучених грошових коштів, а саме у сумі 13 000 Євро та 200 000 гривень була ним взята у борг у ОСОБА_8 , який є племінником останнього, навпаки останній повідомив, що вказані грошові кошти належать йому та призначені для купівлі квартири для доньки.

При цьому, в судовому засіданні також ОСОБА_7 повідомив, що на час проведення обшуку за його місцем мешкання розписку, якою підтверджується позика ним грошових коштів, не була виявлена, оскільки знаходилася у кредитора.

Так, дослідивши вказану розписку, яка була долучена адвокатом ОСОБА_5 , слідчий суддя не може залишити поза увагою, що вона була складена за декілька днів до проведення обшуку (17.06.2025), а саме 12.06.2025. Втім, за повідомлених ОСОБА_7 в судовому засіданні обставин, слідчий суддя наразі лише може припустити, що даний документ був дійсно складений 12.06.2025, а не після проведення обшуку минулим числом, оскільки на день проведення обшуку він був відсутній у розпорядження ОСОБА_7 .

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що не виключається ймовірна мета ОСОБА_7 приховати походження вказаних грошових коштівта уникнути застосування відносно нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Відтак, слідчий суддя, оцінюючи вищевказані доводи представника власника майна та повідомлені власником майна обставини у сукупності, вважає їх суперечливими.

На теперішній час, фактично за відсутності будь-яких інших відомостей щодо спростування версії сторони обвинувачення та походження вилучених грошових коштів, зокрема документального підтвердження, слідчий суддя приходить до переконання, що вони можуть мати протиправне походження, що підлягає перевірці стороною обвинувачення.

У зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 17.06.2025, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України).

Додатково слідчий суддя зауважує, що особа, за місцем проживання, якої було вилучено означене майно ОСОБА_7 станом на теперішній час про підозру не повідомлявся, та тим більше слідчий суддя на даній стадії кримінального провадження, не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, в рамках розгляду даного клопотання, вирішує питання доведеності існування сукупності підстав та/або розумних підозр вважати, що вилучене майно є доказом кримінального правопорушення.

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, вилучене 17.06.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі блакитного кольору із силіконовим чохлом, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім картами з номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 311680 гривень та 12750 євро.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1