Справа № 629/8489/25
Номер провадження 1-кп/629/462/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

у с т а н о в и л а:

Справа підсудна Лозівському міськрайонному суду Харківської області, підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акту або його направлення для визначення підсудності під час підготовчого провадження не встановлено.

Під час підготовчого судового засідання з`ясовані питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді. Клопотань про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, або витребування певних речей чи документів, від учасників судового провадження не надійшло.

Враховуючи думку учасників судового провадження, суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених розглядається судом присяжних стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один з них заявив клопотання про такий розгляд.

Згідно ч. 10 ст. 615 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, крім здійснення кримінального провадження у суді, в якому до моменту введення воєнного стану та набрання чинності цією частиною було визначено склад суду за участю присяжних.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України прокурор надав клопотання про продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу - тримання під вартою, вказуючи на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, зазначив, що одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, жив за рахунок тимчасових заробітків, не має зареєстрованого місця проживання, заощаджень не має, не є особою з інвалідністю, просив обрати більш м`який запобіжних захід домашній арешт. Не заперечував щодо прийняття цивільних позовів до розгляду судом.

Захисник обвинуваченого- адвокат ОСОБА_9 проти задоволення клопотання заперечувала, вважала його необґрунтованим, просила обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжних захід цілодобовий домашній арешт. Не заперечувала щодо прийняття цивільних позовів до розгляду судом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше як на підставах та в порядку, передбачених законом.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для продовження раніше обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 суд виходить з сукупного аналізу обставин передбачених ст. 178 КПК України, та зокрема аналізу особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочинів (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_8 одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не має достатніх сталих соціальних зав`язків, офіційно не працює, жив за рахунок тимчасових заробітків, заощаджень не має, не є особою з інвалідністю, учасником бойових дій, не має зареєстрованого місця проживання.

Отже суд виходить з того, що існують обставини, які свідчать про те, що маються ризики передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, за вчинення яких передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, не має достатніх стійких соціальних зв`язків, постійного чи тимчасового джерела прибутку, оскільки він не працює, не має зареєстрованого місця проживання, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

- можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків, дають ті обставини, що йому відоме їх місце проживання.

Колегія суддів не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та захисником, проте в даному конкретному випадку суд доходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Таким чином, в суду немає підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 , а тому є необхідним продовжити обвинуваченому строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається.

Відповідно до положень ст.. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Водночас згідно з положеннями ст.. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Представником потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 , - адвокатом ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_8 заявлено цивільні позови про відшкодування моральної шкоди.

Форма і зміст позовних заяв відповідають вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства.

Згідно правил частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З огляду на вказані правила, цивільні позови приймаються судом до розгляду у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст.177,183,194, 372, 376, 395 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області на 14 годину 30 хвилин 09.12.2025, (резервні дати 14.01.2026 о 12 год. 00 хв., 21.01.2026 о 14 год. 00 хв.)

Клопотання прокурора задовольнити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого, захисника обвинуваченого, відмовити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк до 31.01.2026 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня постановлення ухвали, а саме з 03.12.2025.

Визнати ОСОБА_10 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 , цивільним позивачем у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_10 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 , до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди прийняти до розгляду у кримінальному провадженні.

Визнати ОСОБА_6 цивільним позивачем у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди прийняти до розгляду у кримінальному провадженні.

Позивачам подати до суду, у разі наявності, докази в обґрунтування позовних вимог, які не були додані до позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Встановити цивільному відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право направити до суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Встановити цивільним позивачам п`ятиденний строк з дня отримання копії відзиву (у разі його надіслання цивільним відповідачем) для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.ч.3-5 ст. 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (відповідачу).

Встановити цивільному відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив ( у разі його надіслання позивачем) для подання заперечення, яке має відповідати вимогам ч.ч. 3-5 ст. 178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (позивачу).

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку запобіжного заходу до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_12

Судді ОСОБА_13

ОСОБА_14