Справа № 305/1138/22
Провадження по справі 1-кп/305/282/25
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 16.10.2025. Рахівський районний суд Закарпатської області
у складі головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорна Тиса, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, сезонного робітника, одруженого, військовозобов`язаного, раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,-
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснивши про обставини вчиненого, та пояснив, що дійсно зрубав п`ять дерев з них: сироростучі два дерева, вітровальних три дерева. Також ствердив, що у 2020 році, він придбав вантажний автомобіль марки "ЗИЛ-131", без номерного знаку та без відповідних документів, час від часу користувався цим автомобілем для власних потреб. Коли повертався з лісу автомобіль перекинувся, тому він його там залишив. У 2022 році пішов на війну, потім відносно нього порушили кримінальне провадження за лісопорушення, де на даний час знаходиться автомобіль йому невідомо.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, обтяжуючі обставини відсутні, пом`якшуючими обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.246 КК України, та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на два роки. Крім того, просив визнану речовим доказам деревину, залишити в розпорядженні Ясінянського ЛМГ, визнаний речовим доказом автомобіль марки ЗИЛ, конфіскувати в дохід держави. При цьому, просив приєднати та дослідити збережну розписку, відповідно до якої автомобіль знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 . Також просив дослідити постанову про визнання предметів речовими доказами.
Обвинувачений не заперечував проти вищевказаних обставин, винуватість у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, суд, керуючись вимогами ст.349 КПК України, враховуючи згоду учасників процесу, обмежив вивчення доказів допитом обвинуваченого, а також матеріалами, які характеризують його особу, дослідженням постанови про визнання речовими доказами, інші докази стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорювались, визнав недоцільним досліджувати.
В судовому засіданні досліджено письмові докази, які характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , з яких встановлено, що останній характеризується позитивно, раніше не судимий, а також відповідно до медичних довідок на обліку лікарів нарколога, психіатра та у туб. кабінеті не перебуває, досудову доповідь, відповідно до якої орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі є можливе та не становиь високої небезпеки для суспільства.
Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 26 грудня 2021 року у кримінальному провадженні визнано речовими доказами: деревину кругляк породи «ялина європейська» в кількості 13 (тринадцять штук), різного діаметру та довжини, яку секвестровано та взято на облік ДП «Ясінянським ЛМГ» та вантажний автомобіль марки «ЗИЛ-131» без д.н.з., який віддано на відповідальне зберігання.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Таким чином, суд вважає винуватість ОСОБА_4 доведеною повністю, його дії судом кваліфікуються за ч.1 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд зазначає наступне.
Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, є сезонним робітником, займається вівчарством, ніс службу у Збройних Силах України, керуючись принципами гуманності та справедливості судового рішення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч.1 ст.246 КК України, у вигляді штрафу, у мінімальному розмірі, що прямо передбачено санкцією вказаної статті.
На думку суду, саме такий вид покарання за даних обставин буде достатнім та необхідним для виправлення й перевиховання обвинуваченого та забезпечить запобігання вчинення ним нових злочинів.
До обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовано.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
У відповідності до положень ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, на суму 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки, що становлять вартість проведенної економічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/107-22/5649-ЕК від 30.06.2022), які, з урахуванням ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , на користь держави.
Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, під час ухвалення судового рішення, суд повинен вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів. Відповідно до пунктів 1, 2 вказаної норми конфіскуються гроші, цінності та інше майно, які були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або призначалися чи використовувалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, крім випадків коли власник чи законний володілець не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Відповідно до частини 1 статті 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цьогоКодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п.1 ч.2 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.
За положеннями п.3 та п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено,- переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Таким чином, з огляду на вказані законодавчі норми, спеціальна конфіскація може бути застосована до майна засудженого чи у передбачених КК України у випадках - до майна іншої особи, яке використовувалося як знаряддя вчинення злочину, лише у випадках, якщо власник знав про їх незаконне використання.
Конвенцією, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві.
Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Як вбачається з матеріалів провадження, власник автомобіля марки "ЗИЛ-131", без номерного знаку органом досудового розслідування не встановлений, вказаний автомобіль не перебував у власності обвинуваченого, таке прокурором не було доведено. У матеріалах кримінального провадженні відсутній документ (свідоцтво про реєстрацію транпортного засобу, тощо) за яким суд міг би ідентифікувати такий транспортний засіб.
Частиною першої статті 246 КК України, встановлено відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.
При цьому, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, незаконна порубка дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду.
Враховуючи те, що автомобіль марки "ЗИЛ-131", без номерного знаку не є предметом, знаряддям, вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, керуючись положеннями ст.96-1, п. 3 ч. 1 ст.96-2 КК України, суд вважає за необхідне не застосувати спеціальну конфіскацію речового доказу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.246 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу 1 (однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 , процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням - економічної експертизи № СЕ-19/107-22/5649-ЕК від 30.06.2022, що складає 1510 (одну тисячу п`ятсот десять) гривень 24 копійки, в дохід держави.
Речові докази: деревину кругляк породи «ялина європейська» в кількості 13 (тринадцять штук), різного діаметру та довжини, яку секвестровано та взято на облік ДП «Ясінянським ЛМГ» - залишити в розпорядженні останніх; вантажний автомобіль марки «ЗИЛ-131» без д.н.з., який віддано на відповідальне зберігання, - повернути ОСОБА_4 , як особі у якої такий автомобіль був у безпосередньому використанні.
На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому ОСОБА_4 та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.