Справа №1-в/932/193/25
Провадження № 932/6785/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

представника заявника- адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засідання в залі суду в м.Дніпро клопотання ОСОБА_6 про зобов`язання уповноваженої особи СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та / або уповноваженої особи Центральної окружної прокуратури м.Дніпра повернути ОСОБА_7 , володільцю, власнику або уповноваженій ним особі речовий доказ будинок за адресою: АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 р. АДРЕСА_2 ), (після 21.09.2017 р. вул. Князя Володимира Великого (Плеханова), буд. 13 Б) та який знаходиться за координатами 48°28'10.0"N 35°02'28.1"Е, який розташований на земельній ділянці, що мала кадастровий номер :02:422:0113 та скасування арешту накладеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 р. по справі № 202/1400/19,-

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_6 про зобов`язання уповноваженої особи СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та / або уповноваженої особи Центральної окружної прокуратури м.Дніпра повернути ОСОБА_7 , володільцю, власнику або уповноваженій особі речовий доказ будинок за адресою: АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 р. АДРЕСА_2 ), (після 21.09.2017 р. вул. Князя Володимира Великого (Плеханова), буд. 13 Б), що знаходиться за координатами 48°28'10.0"N 35°02'28.1"Е на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113.

Також ОСОБА_6 просить скасувати арешт, накладений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 р. по справі № 202/1400/19.

В своєму клопотанні посилається на те, що ОСОБА_8 був власником рухомого та нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 р. АДРЕСА_2 ), (після 21.09.2017 р. вул. Князя Володимира Великого (Плеханова), буд. 13 Б), який знаходиться за координатами 48°2810.0 35°0228.1"Е на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер і вона ( ОСОБА_6 ) - є його спадкоємицею.

Предметом злочину у кримінальному провадженні № 0001281 був об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (до 15.10.2014р. АДРЕСА_2 ), (після 21.09.2017р. вул. Князя Володимира Великого (Плеханова), буд. 13 Б), який знаходиться за координатами 48°28'10.0"N 35°02'28.1"Е на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113.

В рамках цього кримінального провадження вищевказаний будинок та рухоме майно визнано речовим доказом, на які накладений арешт ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019р. по справі № 202/1400/19.

17.01.2023 року кримінальне провадження № 0001281 було закрито постановою слідчого.

Однак, даною постановою не було вирішено долю речових доказів, а саме рухомого та нерухомого майна.

Оскільки кримінальне провадження за результатами досудового розслідування закрите, то передача власнику речових доказів не спричинить шкоду кримінальному провадженню, тому вказані вище речові докази підлягають поверненню його співвласнику/спадкоємцю ОСОБА_6 .

Також, після закриття кримінального провадження, накладений арешт на майно не скасований. При цьому, потреби досудового розслідування надалі не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а отже в подальшому застосуванні арешту майна відсутня потреба.

Скасування арешту вказаного в клопотанні майна є підставою для його повернення власнику (законному володільцю) або уповноваженій ним особі.

Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності на даній стадії досудового розслідування завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, враховуючи висновки проведеного криміналістичного дослідження, ОСОБА_9 вважає, що на даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності, а тому просить задовольнити клопотання, зобов`язати повернути їй вищевказаний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (до 15.10.2014р. АДРЕСА_2 ), (після 21.09.2017р. вул. Князя Володимира Великого (Плеханова), буд. 13 Б), який знаходиться за координатами 48°28'10.0"N 35°02'28.1"Е на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, та скасувати арешт, накладений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 р. по справі № 202/1400/19.

Під час судового розгляду представники заявника- адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання.

Дослідив матеріали клопотання, суд доходить до наступного висновку.

Так, відповідно до статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За частиною 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішуються ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 КПК України.

Отже, вказаною нормою прямо передбачено, що при закритті кримінального провадження слідчим, доля речових доказів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Як вбачається з клопотання ОСОБА_6 та доданих до нього матеріалів, в провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0001281, по якому вказаний недобудований будинок визнано речовим доказом та переданий на відповідальне зберігання КП «Муніципальна варта» ДМР ( а.с.27-28).

17.01.2023 постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області кримінальне провадження № 0001281 закрито ( а.с.44-58).

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, а відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Статтею ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

До суду з клопотанням про повернення даного будинку звернулась ОСОБА_6 , оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер і вона ( ОСОБА_6 ) - є його спадкоємицею, а тому відповідно до ст. 100 КПК України просить повернути їй, володільцю, власнику або уповноваженій особі, цей будинок, оскільки кримінальне провадження закрито, а доля речових доказів не вирішена.

Однак, суд вважає, що надані заявницею документи не містять інформації на підтвердження права власності на вказаний будинок саме ОСОБА_8 , або його правонаступнику- ОСОБА_6 .

Так, відповідно до рішенням Дніпровської міської ради від 20.12.2017 року №47/ 28, об`єкт нерухомого майна - незавершений будівництвом багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_3 визнано об`єктом права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради об`єкт нерухомого майна ( а.с.180) .

Згідно обставин встановлених судом та зазначених в постанові Верховного Суду Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року з Єдиного Реєстру судових рішень ( а.с.192-197), прийнятий за результатами розгляду справи №200/13237/18, багатоквартирний житловий будинок літ.А за адресою АДРЕСА_1 ) є тим же багатоквартирним житловим будинком , розташованим за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_6 надана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 02.10.2019 року, де зазначено, що власником незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 ( а.с.25-26)

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 11.08.2025 року ( а.с.132), вказано, що власником даного будинку є територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради згідно рішення Дніпровської міської ради №47/28 від 20.12.2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер ( а.с.43).

Згідно довідки ( а.с.24), після смерті ОСОБА_8 , спадкоємцем є його донька ОСОБА_6 .

Однак, сам по собі факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 його донькою ОСОБА_6 та наявність спадкової справи, не підтверджує права власності на вищевказаний будинок.

Відповідно до копії судового рішення по справі №932/1005/24, ОСОБА_6 зверталась до Дніпровської міської ради, третя особа департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішень від 20.09.2017 року №83/24, 19.02.2020 №31/54 й скасування державної реєстрації права власності на незавершений будівництвом багатоповерховий житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 за Дніпровською міською радою ( а.с.101-107).

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.12.2024 року їй відмовлено в задоволені цього позову, яке було залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 05.06.2025 року, й тим самим набуло законної сили ( а.с.108-121).

Посилання ОСОБА_6 , її представників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на рішення слідчого судді Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 08.05.2018 року ( а.с.171-172), як підстава повернення даного будинку, судом не приймається, оскільки відповідно до чинного законодавства, до компетенції суду першої інстанції при вирішенні питання про повернення речових доказів, не входить контроль за виконанням рішень слідчого судді під час досудового розслідування.

ПосиланняОСОБА_6 , її представників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на Реєстр ( а.с. 25-26), як підтвердженняправа власності на даний об`єкт, також судом не приймається, з урахуванням наведеного, а також,оскільки в Реєстрі лише реєструється, а не встановлюєтьсяправо власності.

Посилання захисників-адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Дніпра від 27.05.2025 року ( а.с.183-188), як підстава повернення ОСОБА_6 вищевказаного будинку, судом не приймається, оскільки рішення суду від 27.05.2025 року стосується рухомого майна та іншої справи, і не може бути підтвердженням права власності на вказаний будинок.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_6 вважає себе власницею, володільцем цього об`єкту будівництва у м.Дніпрі як спадкоємиця, а також власником того ж об`єкту вважає себе Дніпровська міська рада, тобто наявний спір про належність вказаного майна, тому за правилами ч.12 ст. 100 КПК України, це питання має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що аналогічне клопотання про повернення цього будинку, але ОСОБА_10 ( дружині ОСОБА_8 ), вже було предметом судового розгляду і ухвалою Бабушкінського районного суду від 23.10.2024 року було відмовлено в його задоволені ( а.с.86-91). Дане рішення було залишено без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20.01.2025 року та постановою Верховного Суду Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 09.07.2025 року.

Посилання захисників-адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на судові рішення по справі №200/18631 /17, як підстава повернення ОСОБА_6 вищевказаного будинку, також судом не приймається, оскільки дані обставини були предметом аналізу в судовому рішенні від 23.10.2024 року по справі №1-в/932/141/24 ( а.с.86-91), прийнятим за аналогічним зверненням про повернення вищевказаного будинку.

При цьому, суд звернув увагу в ухвалі, що предметом розгляду судовими інстанціями ( справа №200/18631/17) був позов Дніпровської міської ради щодо визнання права власності на даний об`єкт незавершеного будівництва на АДРЕСА_4 , де зазначалось, що саме територіальна громада міста Дніпра є власником вказаного об`єту нерухомості, а ОСОБА_8 це право не визнає.

04.10.2023 року в цій справі Верховним Судом встановлено, що як на час пред`явлення позову до суду першої інстанції, так і під час розгляду справи судом, спірний об`єкт нерухомості зареєстрований на праві комунальної власності за територіальною громадою міста Дніпра на підставі рішення Дніпровської міської ради від 20.12.2017 року №47/28 про визначення цього майна комунальною власністю.

Верховний суд встановив, що дане рішення міської ради не скасоване, є чинним та не є предметом позову, а відтак, оскільки право власності теріторіальної громади на вищевказаний об`єкт нерухомості зареєстровано в установленому законом порядку і Дніпровська міська рада не зазначила, яким чином наявність сумніву у ОСОБА_8 щодо цього майна территоріальній громаді перешкоджає їй в реалізації свого права, у задоволенні позову міської ради було відмовлено, з підстав не доведеності міською радою наявності порушеного права, за захистом якого вона звернуласть до суду.

Також 04.10.2023 року Верховний Суд зазначив, що визнання права власності на об`єкт незавершеного будівнництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено, про що також зробила висновок Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 грудня 2019 року в справі №200/22329/14-ц, і саме тому рішення Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 16.09.2019 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 25.08.2021 року були скасовані постановою Верховного Суду 04.10.2023 року( ухвала суду від 23.10.2024 року том 2 а.с.86-91, рішення із Реєстру а.с.198-201).

Таким чином, доводи захисників-адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 при посиланні на судові рішення по справі №200/18631 /17, не підтверджують права власності на вказаний будинок як за ОСОБА_8 , так і за ОСОБА_6 , й даними судовими рішеннями не було вирішено спір про право на даний об`єкт будівництва.

Посилання захисників- адвокатів про протиправність рішень Дніпровської міської ради про визнання права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра на вказаний будинок, також не є підставою для задоволення вимог ОСОБА_6 про повернення їй даного будинку, й виходить за межі її звернення.

Крім того, як зазначалось вище, ОСОБА_6 зверталась з позовом до суду про визнання незаконним та скасування рішень Дніпровської міської ради від 20.09.2017 року №83/24, 19.02.2020 №31/54 й скасування державної реєстрації права власності на незавершений будівництвом багатоповерховий житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 за Дніпровською міською радою, однак в задоволені цього позову їй було відмовлено, яке залишено без змін апеляційною інстанцією ( а.с.101-107).

З урахуванням наведеного, судом встановлений факт наявного спору про належність речей, які підлягають поверненню, а тому відповідно до ч.12 ст.100 КПК України, він повинен вирішуватись у порядку цивільного судочинства, а не шляхом повернення даного об`єкту незавершеного будівництва як речового доказу в порядку ст.100 КПК України, тобто поза правовими нормами та прийняття судових рішень всупереч встановленим законом приписам, про що також зазначено в рішенні Вищої Ради Правосуддя №2299/ 3дп/15-20 від 29.07.2020 року, яке є загальновідомим.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зобов`язання уповноваженої особи СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та / або уповноваженої особи Центральної окружної прокуратури м.Дніпра повернути ОСОБА_7 , володільцю, власнику або уповноваженій особі речовий доказ будинок за адресою: АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 р. АДРЕСА_2 ), (після 21.09.2017 р. вул. Князя Володимира Великого (Плеханова), буд. 13 Б), який знаходиться за координатами 48°28'10.0"N 35°02'28.1"Е на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113.

Щодо скасування арешту, накладеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 р. по справі № 202/1400/19 ( а.с.5-8), суд вважає також необхідним відмовити в задоволені даного клопотання, з наступних підстав.

Так, статтею 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

Таким чином, з урахуванням наведеного, оскільки суду не надано і в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження права власності або володіння ОСОБА_11 вищевказаним об`єктом будівництва, у суда відсутні підстави для розгляду її клопотання про скасування арешту, а тому дане клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 174, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_12 про зобов`язання уповноваженої особи СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та / або уповноваженої особи Центральної окружної прокуратури м.Дніпра повернути ОСОБА_7 , володільцю, власнику або уповноваженій ним особі речовий доказ будинок за адресою: АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 р. АДРЕСА_2 ), (після 21.09.2017 р. вул. Князя Володимира Великого (Плеханова), буд. 13 Б) та який знаходиться за координатами 48°28'10.0"N 35°02'28.1"Е, який розташований на земельній ділянці, що мала кадастровий номер :02:422:0113.

Відмовити у скасуванні арешту накладеного ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.09.2019 р. по справі № 202/1400/19.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом семи днів.

Головуючий суддя: ОСОБА_1