Номер провадження: 11-сс/813/1774/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ТОВ «ПЕРЛИНА РЕГІОНУ» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.08.2025 року про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000833 від 01.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України

установив

Зазначеною ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області, та накладено арешт на майно яке вилучено 08.08.2025 року в ході обшуку будівель, споруд та інших об`єктів нерухомості за місцем знаходження земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0355, а також земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0361, :02:003:0359, :02:003:0013, :02:003:0197, а саме:

-Тимчасові споруди (малі архітектурні форми) у кількості 3 шт.;

-Шлагбауми у кількості 7 шт.;

-Термінал видачі квитанцій у кількості 1 шт.;

-Механізм підйому шлагбаумів у кількості 7 шт.;

-Стовпи з лазерними датчиками у кількості 3 шт.;

-Механізм фіксування автомобільних номерів у кількості 4 шт.;

-Термінали зчитування квитанцій у кількості 3 шт.;

-Квитанції у кількості 25 шт. в яких зазначено наступне «ФОП ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , телефон НОМЕР_2 », а також в яких відображено час прибуття, дату, номер транспортного засобу;

-Папку синього кольору, що містить наступні документи, а саме: документ з назвою «загальні правила дотримання тиші на території оздоровчого житлового та рекреаційного призначення «Чорноморська рів`єра» з написом «Охоронне агентство «Самсон-групп-06»; лист формату А4 з написом «підстави для сплати послуг за паркування»; документ з назвою «Правила користування платною парковкою від 01.07.2025, що затверджені ФОП ОСОБА_7 »; публічний договір (оферта) № 1 від 01.07.2025, що затверджений ФОП ОСОБА_7 ; копія листа УПП в Одеській області за вих. № 26096/41/13/07/01-2024; копія листа Фонтанської сільської ради № 03.1-12.01/5119; копія рішення № 440 Фонтанської сільської ради від 27.11.2024; копія схеми організації дорожнього руху транспорту за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вздовж вулиць Лісовий узвіз, бульвар Променад, Фонтанський спуск; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо ФОП ОСОБА_7 ,

шляхом заборони будь-кому користуватися та розпоряджатися до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

У задоволені клопотання в іншій частині - відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представник ТОВ «ПЕРЛИНА РЕГІОНУ» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати та постановити нову, якою зобов`язати слідчого повернути майно, на яке було накладено арешт.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що клопотання слідчого необґрунтоване, а майно, вилучене під час обшуку земельної ділянки (за переліком) не відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Крім того зазначає, що слідчим суддею не було надано дозволу на проведення обшуку земельних ділянок, а слідчим у клопотанні не обґрунтована невідкладність такого обшуку у порядку ст.233 КПК України.

В судове засідання апеляційного суду прокурор не з`явився, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце апеляційного розгляду, однак його неявка не перешкоджає розгляду кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, пояснення представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно матеріалів кримінального провадження, слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000833 від 01.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадовими особами Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області всупереч інтересам служби шляхом зловживання своїм службовим становищем здійснено незаконне відчуження земельних ділянок на користь приватних осіб, завдавши значних збитків державним інтересам.

За версією досудового розслідування, посадовими особами Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області в порушенні вимог чинного законодавства в супереч інтересам служби здійснено дії на користь приватних осіб у вигляді передачі 14 земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:1864, :02:003:1865, :02:003:1862, :02:003:1867, :02:003:1863, :02:003:1866, :02:003:1860, :02:003:1861, :02:003:1839, :02:003:1838, :02:003:1835, :02:003:1834, :02:003:0280, :02:003:0281 у приватну власність (9 земельних ділянок) та користування на праві оренди земельними ділянками строком на 49 років (5 земельних ділянок) без проведення будь-яких конкурентних торгів. Підґрунтям чого стало незаконне зведення берегоукріплювальних споруд на морському узбережжі, яке на теперішній час розташоване на вищевказаних земельних ділянках, яке також в подальшому безпідставно перейшло на користь приватних осіб.

Таким чином, посадові особи Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області шляхом зловживання своїм службовим становищем втілили злочинну схему з відчуження земельних ділянок комунальної форми власності на користь приватних осіб з числа ТОВ «РЕГІОН» () та ТОВ «БЛЕК СІ РІВ`ЄРА» (), оминаючи державне регулювання земельних відносин між суб`єктами господарювання комунальної та приватної форми власності, а саме відчуження земельних ділянок без проведення будь-яких публічних конкурентних торгів (аукціонів) онлайн-платформ на закупівлю товарів, робіт, послуг, тощо.

Крім того, вищевказані дії призвели до незаконних схем блокування проїзду до прибережної смуги, а також безпідставне стягнення плати, нецільове використання земельних ділянок, а саме: :02:003:1864, :02:003:1865, :02:003:1862, :02:003:1867, :02:003:1863, :02:003:1866, :02:003:1860, :02:003:1861, :02:003:1839, :02:003:1838, :02:003:1835, :02:003:1834, :02:003:0280, :02:003:0281, крім того земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0355, як наслідок призвело незаконне збагачення приватних осіб за рахунок об`єктів комунальної власності.

08.08.2025 року проведено обшук будівель, споруд та інших об`єктів нерухомості за місцем знаходження земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0355, а також земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0361, :02:003:0359, :02:003:0013, :02:003:0197 (в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України), в ході якого виявлено та вилучено:

-Тимчасові споруди (малі архітектурні форми) у кількості 3 шт.;

-Шлагбауми у кількості 7 шт.;

-Термінал видачі квитанцій у кількості 1 шт.;

-Механізм підйому шлагбаумів у кількості 7 шт.;

-Стовпи з лазерними датчиками у кількості 3 шт.;

-Механізм фіксування автомобільних номерів у кількості 4 шт.;

-Бокси з кабелями живлення у кількості 4 шт.;

-Термінали зчитування квитанцій у кількості 3 шт.;

-Квитанції у кількості 25 шт. в яких зазначено наступне «ФОП ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , телефон НОМЕР_2 », а також в яких відображено час прибуття, дату, номер транспортного засобу;

-Папка синього кольору, що містить наступні документи, а саме: документ з назвою «загальні правила дотримання тиші на території оздоровчого житлового та рекреаційного призначення «Чорноморська рів`єра» з написом «Охоронне агентство «Самсон-групп-06»; лист формату А4 з написом «підстави для сплати послуг за паркування»; документ з назвою «Правила користування платною парковкою від 01.07.2025, що затверджені ФОП ОСОБА_7 »; публічний договір (оферта) № 1 від 01.07.2025, що затверджений ФОП ОСОБА_7 ; копія листа УПП в Одеській області за вих. № 26096/41/13/07/01-2024; копія листа Фонтанської сільської ради № 03.1-12.01/5119; копія рішення № 440 Фонтанської сільської ради від 27.11.2024; копія схеми організації дорожнього руху транспорту за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вздовж вулиць Лісовий узвіз, бульвар Променад, Фонтанський спуск; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо ФОП ОСОБА_7 .

Всупереч доводам апеляційної скарги про незаконність проведеного обшуку за відсутності ухвали слідчого суду та не обґрунтування слідчим його невідкладності, колегія суддів враховує, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.08.2025 року (Справа № 947/28986/25, провадження № 1-кс/947/12191/25) було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , що погоджене з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000833 від 01.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Наданий дозвіл на обшук земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0361, :02:003:0359, :02:003:0013, :02:003:0197, який фактично проведений 08.08.2025 року.

Також, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.08.2025 року був наданий дозвіл на проведення обшуку будівель, споруд та інших об`єктів нерухомості за місцем знаходження земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0355.

08.08.2025 року на підставі постанови слідчого вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Апеляційний суд звертає увагу, що обставини кримінального провадження, доведеність факту події та обставин кримінальних правопорушень, з наявністю всіх їх складових елементів, чи їх не доведення, має бути перевірена в ході досудового розслідування, з урахуванням всіх доказів в їх сукупності.

Колегія суддів звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження ні слідчим суддею, ні судом апеляційної інстанції, не надається оцінка допустимості та належності доказів, а лише вирішується питання про правомірність накладення арешту на вищевказане майно.

Крім того, апеляційний суд враховує, що досудове розслідування здійснюється за кваліфікацією ч.2 ст. 364 КК України за фактом зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, та зв`язок арештованого майна із предметом доказування у кримінальному провадженні підлягає перевірці з боку органу досудового розслідування.

Апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про те, що наразі існує необхідність у збереженні вилученого майна, яке є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки накладення арешту на вилучені документи потрібно для проведення їх детального огляду з метою належної фіксації інформації, яка має доказове значення у кримінальному провадженні.

При цьому, апеляційний суд вважає, що вилучене майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що спростовує доводи апеляційної скарги про те, що вилучене майно не відповідає ознакам речових доказів, у відповідності до вимог ст.98 КПК України.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу апелянта, що арешт може бути накладений не лише на майно підозрюваного, але і у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, посилання адвоката ОСОБА_6 про те, що до клопотання стороною обвинувачення не надано жодного доказу того, що вилучене в ході обшуку майно має значення для кримінального провадження, апеляційний суд відхиляє, оскільки зв`язок вилученого майна із предметом доказування у кримінальному провадженні підлягає перевірці з боку органу досудового розслідування.

Доводи представника власника майна про безпідставність накладеного арешту на майно не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки спростовуються матеріалами провадження, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що на час звернення з клопотання та його розгляду слідчим суддею існували реальні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження, а тому доводи в цій частині є безпідставними.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження та містити у собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Апеляційним судом встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавленої особи пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

При цьому, апеляційний суд акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлена особа в порядку ст. 174 КПК України має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Отже, під час апеляційного розгляду встановлено, що на час розгляду клопотання слідчим суддею існували об`єктивні підстави вважати, що вилучені речі та документи, на які слідчим суддею накладено арешт, підлягають дослідженню, оскільки вони можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тому колегія суддів вважає, що довід апеляційної скарги про те, що вилучене майно, не відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, не відповідає дійсності, до того ж, є передчасним.

Приписами ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника власника майна не підлягає задоволенню з мотивів, наведених в мотивувальній частині ухвали, а судове рішення - підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 171-174, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу представника ТОВ «ПЕРЛИНА РЕГІОНУ» - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.08.2025 року про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000833 від 01.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4