Справа № 463/8689/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/3625/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу у м. Львові в режимі відеоконференції адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави до підозрюваного ОСОБА_7 ,-

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, задоволено клопотання.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» строком на шістдесят днів, тобто до 26.01.2026 року включно. Строк дії ухвали становить шістдесят днів, а саме: з моменту фактичного затримання підозрюваного о 16.37 год. 11.12.2025 до 16.37 год. 08.02.2026 включно.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в умовах воєнного стану, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, також те, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженнями доказами у їх сукупності, а також поясненнями підозрюваного, тому враховуючи тривале перебування підозрюваного у розшуку, а також суворість передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України покарання, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ймовірності, що підозрюваний продовжить переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2025 року, оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого ТУ ДБР у м. Львові про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його постійного проживання: АДРЕСА_1 з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Зобов`язати адміністрацію ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти в разі постановлення нової ухвали про зміну запобіжного заходу. У випадку, якщо суд апеляційної інстанції дійде висновку про неможливість застосування домашнього арешту, просить визначити щодо ОСОБА_9 розумний та посильний розмір застави, достатній для забезпечення його належної процесуальної поведінки, із покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує про те, що відсутні належні обґрунтування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також відсутня належна перевірка обґрунтованості підозри, відтак застосування найсуворішого запобіжного заходу є незаконним.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з істотним порушенням вимог КПК України та гарантій ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому підлягає скасуванню із зміною запобіжного заходу, з огляду на наступне.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09.08.2014 року. У подружжя є малолітня дитина - син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який потребує постійного матеріального утримання та виховання з боку батька. Крім того, на утриманні ОСОБА_9 перебуває мати - ОСОБА_12 , 1962 року народження, пенсіонерка, тяжко хвора, що підтверджується пенсійним посвідченням, медичною документацією, зокрема, результатами ультразвукового обстеження щитоподібної залози та іншими медичними висновками. Підозрюваний має також рідного брата - ОСОБА_13 , 1996 року народження, який є особою з інвалідністю III групи, що підтверджується випискою МСЕК. Тобто на ОСОБА_14 фактично лежить обов`язок матеріальної підтримки одразу кількох членів сім`ї, зокрема малолітньої дитини, хворої матері-пенсіонерки та брата-інваліда.

Крім того зазначає, що ОСОБА_15 має постійне місце проживання у м. Новий Розділ Львівської області, де проживає зі своєю сім`єю, що підтверджується відповідними реєстраційними та довідковими документами, долученими до скарги. Він не має житла за кордоном, не володіє значними матеріальними ресурсами, не працює на посаді, яка дозволяла б йому впливати на слідство чи на свідків.

Стверджує, що усе це свідчить про міцні соціальні зв`язки та відсутність реальних ризиків переховування, тим більше - за наявності можливості контролю за місцем проживання в разі обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних процесуальних обов`язків.

Зазначає, що не було подано жодних доказів на підтвердження того, що підозрюваний ухилявся свідомо, не повідомляв про зміну місця проживання, порушував покладені на нього обов`язки, ані документів про належне вручення йому повісток, ані відомостей про реальні спроби органу досудового розслідування встановити його місцезнаходження за місцем проживання, у військовій частині, у близьких родичів тощо.

Наголошує, що ОСОБА_7 є раніше не судимим громадянином України, має постійне місце проживання, міцні сімейні та соціальні зв`язки, утримує малолітню дитину, хвору матір-пенсіонерку та брата-інваліда, не має матеріальних або інших можливостей для переховування від слідства або впливу на свідків. Жодних реальних доказів існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення не надала, а слідчий суддя не дослідив і не оцінив обставини, які свідчать на користь підозрюваного.

Щодо строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2025 року зазначає, що захисник ознайомився з повним текстом оскаржуваної ухвали 12.12.2025, відтак вважає такий пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідача, виступ захисника адвоката ОСОБА_6 , пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечив подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Поважність причин пропуску апелянтом строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Згідно з матеріалами клопотання, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000513 від 21.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

17.09.2024 солдату ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

24.09.2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено, а підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в розшук.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З ухвали слідчого судді слідує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженнями доказами у їх сукупності, а також поясненнями підозрюваного.

При цьому слідчий суддя обгрунтовано зазначив, що враховуючи тривале перебування підозрюваного у розшуку, а також суворість передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України покарання, є доведеним наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ймовірності, що підозрюваний продовжить переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 повідомлено про підозру, також покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, дані про його особу, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано обрано саме такий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ст. 177, ст. 183 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і нівелюють твердження захисника підозрюваного.

Покликання апелянта про можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли, застосований слідчим суддею запобіжний захід є співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.

Колегія суддів апеляційного суду порушень норм КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали не вбачає та вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя, врахував ці положення закону та навів в ухвалі достатні обгрунтування щодо не визначення розміру застави.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог апелянта немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2025 року, якою застосовано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4