У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 щодо бездіяльності уповноважених посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, -

у с т а н о в и в:

29 вересня 2025 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_2 щодо бездіяльності уповноважених посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі скаргою та додатками до неї вбачається, що 29.10.2024 року заявниця подала до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області заяву про злочин, щодо ймовірних шахрайських дій працівниці «Ідея банк», саме за ст. 190 КК України. Вказане звернення зареєстровано в ІТС ІПНП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за №21964 від 29.10.2024 року.

Вказує, що 26.11.2024 року вона отримала відповідь від Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про результати проведення перевірки за матеріалами ІТС ІПНП за №21964 від 29.10.2024 року, згідно якої зазначено, що між нею та спеціалістом «Ідея Банк» вбачаються ознаки цивільно-правового характеру, які не відносяться до компетенції Національної поліції України та повинні вирішуватись виключно в рамках цивільного судочинства та зважаючи на вищевикладене зазначена подія не містить відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення і підлягає розгляду та прийняттю рішення згідно із ЗУ «Про звернення громадян».

Заявниця вказує, що 02.07.2025 року вона подала до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області заяву про злочин, щодо ймовірних шахрайських дій працівниці «Ідея банк». Вказане звернення зареєстровано в ІТС ІПНП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за №22126 від 02.07.2025 року.

24.07.2025 року вона отримала відповідь від Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про результати проведення перевірки за матеріалами ІТС ІПНП за №22126 від 02.07.2025 року, згідно якої встановлено, що вказані діяння підпадають під ознаки цивільно-правових відносин та слід звернутись до суду в цивільному порядку.

Заявниця вказує, що 14.08.2025 року вона подала до Закарпатської обласної прокуратури заяву про злочин щодо дій працівниці «Ідея банк».

03.09.2025 року вона отримала відповідь на її звернення від 26.08.2025 року №07.53-107-6509 вих-25від Ужгородської окружної прокуратури та зазначено, що в ході розгляду звернення перевірено матеріали Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області щодо звернень від 29.10.2024 року та 02.07.2025 року. Встановлено, що за їх результатами відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Вказує, що станом на день подачі її скарги до суду, відомості про кримінальне правопорушення про яке вона зазначала у своїй заяві не були внесені до ЄРДР.

Заявниця не погоджується з такими діями/бездіяльністю поліції, вважає, що уповноважений представник повинен був спочатку внести відомості до ЄРДР за її заявою.

Вирішуючи питання про прийняття скарги до розгляду просить суд врахувати, що вона дізналася про факт не внесення відомостей про кримінальне правопорушення за її заявою до ЄРДР- 24.07.2025 року - дата отримання документу в ГУНП в Закарпатській області від 24.07.2025 року N?22126/106/25-2025, але 14.08.2025 року вона звернулася із заявою про злочин до Закарпатської обласної прокуратури за адресою: вул. Коцюбинського, 2-а, м. Ужгород, а 03.09.2025 року вона отримала відповідь від Ужгородської окружної прокуратури.

З огляду на це, заявник просить суд:

-Поновити пропущений з поважних причин строк на оскарження дій посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатський області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою від 29.10.2024 року та 02.07.2025 року:

-Визнати незаконною бездіяльність посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП України в Закарпатській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань після отримання її заяви від 29.10.2024 соку та 02.07.2025 року, про вчинення кримінального правопорушення;

- Зобов?язати посадових осіб Ужгородського РУП ГУП України в Закарпатській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 29.10.2024 року та 02.07.2025 року, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 Кримінального кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого визначення слідчого судді від 29 вересня 2025 року, справа передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Судовому розгляду скарги передує процесуальна діяльність слідчого судді, метою якої є належна організація та ефективне проведення її розгляду. Ознайомившись зі скаргою та додатками до неї, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу належить повернути, з огляду на таке.

Статтею 7 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) серед основних засад кримінального провадження, передбачено забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зміст якого розкривається у ст. 24 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Частиною 1 ст. 304 КПК встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з пунктами 1, 3 ч. 2 ст. 304 КПК скарга повертається, якщо: (1) якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; (2) вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно зі ст. 113 КПК процесуальні строки - це встановлені, зокрема, законом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК.

Відповідно до частин 3, 5, 7 ст. 115 КПК при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. При обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, а також через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Отже, при визначенні моменту вчинення бездіяльності визначальною є не дата отримання заявником відповіді від Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, а дата вчинення бездіяльності, яка у цьому випадку настала через 24 години після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Тобто, зважаючи на положення ч. 5 ст. 115 та ч. 1 ст. 214 КПК, десятиденний строк для подання скарги на бездіяльність починається з дня, наступного за тим, у якому закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

На підставі фактичних даних, які зафіксовані в скарзі, слідчий суддя установив, що 29.10.2024 року ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Власне, з цього моменту слід відраховувати 24 години на внесення відомостей до ЄРДР.

Тобто, фактично, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР настала з 31 жовтня 2024 року, і саме з цього моменту особа мала право протягом десяти днів оскаржити таку бездіяльність до слідчого судді. Тобто, останнім днем оскарження бездіяльності, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР було 09.11.2024 року (субота), а відтак останнім днем звернення було - 11.11.2024 року (понеділок).

На підставі фактичних даних, які зафіксовані в скарзі та долучені до скарги, слідчий суддя установив, що 02.07.2025 року ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Власне, з цього моменту слід відраховувати 24 години на внесення відомостей до ЄРДР.

Тобто, фактично, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР настала з 04 липня 2025 року, і саме з цього моменту особа мала право протягом десяти днів оскаржити таку бездіяльність до слідчого судді. Тобто, останнім днем оскарження бездіяльності, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР було 13.07.2025 року (неділя), а відтак останнім днем звернення було - 14.07.2025 року (понеділок). Водночас, фактично скаргу ОСОБА_2 подала 29.09.2025 року ( штамп суду на скарзі) , про що свідчить відмітка суду на вказаній скарзі, тобто з пропуском встановленого ч. 1 ст. 304 КПК строку подання скарги.

З наданих матеріалів вбачається, що скарга на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення подана до слідчого судді, вже поза строком її оскарження, порушивши питання про його поновлення.

Розглядаючи питання поважності пропуску строків звернення зі скаргою, слідчий суддя дійшов наступного.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді бездіяльності слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави

Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того щоб ефективно реалізувати своє право.

Відповідно до положення ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, дізнавача до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

З урахуванням наведеного слід зазначити, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження віднесено до повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Для поновлення процесуальних строків суд зобов`язаний указати обґрунтовані та об`єктивні підстави, за яких пропущений строк підлягає поновленню.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд слідчого судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу.

Як вбачається зі скарги, 29.10.2024 року та 02.07.2025 року ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області з заявами про кримінальне правопорушення в порядку ст. 214 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що заявник не зазначила наявність обставин, які б об`єктивно перешкоджали їй реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку та не підтвердила наявність таких належними доказами.

Аргументи заявника про наявність поважних підстав для поновлення строку на звернення зі скаргою, а саме через "14.08.2025 року вона звернулася із заявою про злочин до Закарпатської обласної прокуратури за адресою: вул. Коцюбинського, 2-а, м. Ужгород, а 03.09.2025 року вона отримала відповідь від Ужгородської окружної прокуратури " - не відповідають ознакам поважності.

За таких обставин, враховуючи тривалий пропуск строку, не доведення поважності причин пропуску строку, невжиття заявником передбачених КПК України розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку, слід виходити з того, що у цій справі відсутні підстави для поновлення строків для оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З урахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що скаргу слід повернути скаржнику, оскільки така подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою ст.304 КПК України, а підстав для його поновлення слідчий суддя за заявою особи не знайшов, оскільки зазначені такі скаржником у поданій скарзі не відповідають ознакам поважності.

Таким чином, слідчий суддя, дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_2 щодо бездіяльності уповноважених посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення - необхідно повернути заявнику та роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304, 369-372 КПК України, слідчий суддя,- ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на оскарження бездіяльності уповноважених посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу ОСОБА_2 щодо бездіяльності уповноважених посадових осіб Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення - разом із доданими до неї матеріалами повернути заявнику.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1