Справа № 570/6706/25
Номер провадження 1-кс/570/106/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області клопотання дізнавача СД ВП №1 Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна (матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 24.11.2025 за ч. 1 ст. 190 КК України),-

в с т а н о в и в :

В обґрунтування клопотання зазначається, що в провадженні сектору дізнання відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали зазначеного кримінального провадження. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у приватну власність ОСОБА_5 передано земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1537, площею 2 га, на підставі рішення Підволочиської селищної ради Тернопільської області від 09.10.2020 №5683 із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Крім того, ОСОБА_5 передано у приватну власність згідно з рішенням Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 10.11.2020 №1103 земельну ділянку площею 0,0969 га, кадастровий номер :02:002:0064, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Тобто особою повторно використано своє право на безоплатну передачу у власність земельної ділянки.

Земельну ділянку із кадастровим номером :02:002:0064 площею 0,0969 га., що розташована в с. Порозове Рівненського району Рівненської області, визнано речовим доказом в межах даного кримінального провадження. Оскільки право власності ОСОБА_5 нічим не обмежено, з метою збереження речових доказів, дізнавач просить накласти арешт на земельну ділянку із забороною відчужувати та розпоряджатись цим майном.

Дізнавач, згідно заяви, просить справу розглядати без його участі; подане клопотання про арешт майна підтримує.

Власник (користувач) майна повідомлений про дату та час розгляду справи, однак на розгляд справи не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

В провадженні сектору дізнання відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 24.11.2025 за ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у приватну власність ОСОБА_5 передано земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:1537, площею 2 га, на підставі рішення Підволочиської селищної ради Тернопільської області від 09.10.2020 №5683 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Крім того, ОСОБА_5 передано у приватну власність згідно з рішенням Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 10.11.2020 №1103 земельну ділянку площею 0,0969 га, кадастровий номер :02:002:0064, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, тобто особою повторно використано своє право на безоплатну передачу у власність земельної ділянки. Дані земельні ділянки були надані на підставі заяв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внаслідок вищезазначених дій, ОСОБА_5 заволодів земельною ділянкою із кадастровим номером :02:002:0064 площею 0,0969 га., вартістю 54 584 гривень яка незаконно вибула із комунальної власності, чим завдав потерпілому в особі Корнинської сільської ради Рівненської області майнової шкоди.

Земельну ділянку із кадастровим номером :02:002:0064 площею 0,0969 га., що розташована в с. Порозове Рівненського району Рівненської області, визнано речовим доказом в межах даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначається, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 110, 170, 172, 173, 175, 309, 370, 372 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання про арешт майна - задоволити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0064 площею 0,0969 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 246), що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , із забороною відчужувати та розпоряджатись цим майном будь-яким чином.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1