Справа № 953/1658/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2026 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 від 10.02.2026 за ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна, -

встановив:

13.02.2026 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора, в якому він просить накласти арешт на автомобіль «Mazda-626» р.н. НОМЕР_1 , який на праві свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_4 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , хоча фактичним володільцем вказаного автомобіля був - загиблий у ДТП ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження; зберігання автомобілю «Mazda-626» р.н. НОМЕР_1 , здійснювати на території тимчасово затриманих транспортних засобів розташованого за адресою: Харкіська область, Ізюмський р-н, м. Балаклія, вул. Захисників України, 33 (територія ВП№1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області).

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 10.02.2026 приблизно о 01.30 на трасі по направленню із с. Веселе Савинської ОТГ в сел.Савинці Савинської ОТГ по вул. Харківській, 34, ОСОБА_5 втратив керування над автомобілем «Mazda-626» р.н. НОМЕР_1 від чого автомобіль виїхав за межі проїзної частини на поле та перекинувся. ОСОБА_5 від отриманих внаслідок ДТП тілесних ущкоджень загинув на місці ДТП.

Також внаслідок ДТП тілесні ушкодження отримав пасажир автомобілю ОСОБА_6

10.02.2026 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_7 транспортний засіб - автомобіль «Mazda-626» р.н. НОМЕР_1 , під час огляду місця події було оглянуто та вилучено і направлено на територію тимчасово затриманих транспортних засобів розташованого за адесою: Харкіська область Ізюмський р-н, м. Балаклія, вул. Захисників України, 33 (територія ВП№1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобілю «Mazda-626» р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , хоча фактичним володільцем вказаного автомобіля був - загиблий у ДТП ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Автомобіль «Mazda-626» р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження всього корпусу автомобіля отримавши значні руйнації, що відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме вказаний транспортний засіб необхідний для проведення автотехнічної експертизи (технічного стану транспортного засобу), що має суттєве значення для повного та об`єктивного встановлення всіх обставин.

Таким чином, з метою зберігання речових доказів відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті автомобілю «Mazda626» р.н. НОМЕР_1 .

Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення, автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу.

Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.

Сторона обвинувачення зазначає, що з метою забезпечення зберігання слідової інформації, яка міститься на автомобілі і яка може бути втрачена, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно.

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в матеріалах справи міститься клопотання прокурора, в якій вона просить провести судове засідання без її участі (а.с. 11).

Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 від 10.02.2026 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

10.02.2026 з 05.55 год. до 08.30 год. згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, на трасі по направленню із с. Веселе Савинської ОТГ в сел.Савинці Савинської ОТГ по вул. Харківській, 34, проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.02.2026, вилучено вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 4-9).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобілю на території тимчасово затриманих транспортних засобів розташованого за адресою: Харкіська область, Ізюмський р-н, м. Балаклія, вул. Захисників України, 33 (територія ВП№1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області).

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

Ухвалив:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Mazda-626» р.н. НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Визначити місцем зберігання автомобіля «Mazda-626» р.н. НОМЕР_1 , на території тимчасово затриманих транспортних засобів розташованого за адресою: Харкіська область, Ізюмський р-н, м. Балаклія, вул. Захисників України, 33 (територія ВП№1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1