Справа № 128/748/25
Провадження №11-кп/801/968/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені 17.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087,

за апеляційною скаргою першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 22 липня 2025 року,

яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стрільники Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, має двох неповнолітніх дітей, має середньо-спеціальну освіту, непрацевлаштованого, раніше несудимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком визнано винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2025, з майна п`яти купюр номіналом 1000 гривень серії: ЕА7065378, АБ4349096, ГТ1157154, АГ7668898, АМ0361385.

Речові докази - п`ять купюр номіналом 1000 гривень серії: ЕА7065378, АБ4349096, ГТ1157154, АГ7668898, АМ0361385, що передані на зберігання до відділення №220/01 АБ «Укргазбанк» - конфісковано в дохід держави.

Речовий доказ - DVD-диск ємністю 4,7 Gb, білого кольору з відеозаписом, який приєднано до матеріалів кримінального провадження, ухвалено залишити при матеріалах кримінального провадження.

Згідно з вироком судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_8 , маючи на меті уникнення його доставлення працівниками поліції до районного ТЦК та СП відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» для складання уповноваженими особами протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, 17.01.2025 приблизно о 09-18 год., перебуваючи біля службового автомобіля марки «Toyota Corola», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився по вул. Блока в с. Майдан-Чапельський Вінницького району Вінницької області, надав неправомірну вигоду службовій особі поліцейському сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшому сержанту поліції ОСОБА_10 в сумі 5000,00 грн. за недоставлення його до РТЦК та СП за наступних обставин.

Так, поліцейським СРПП ВП №3 ВРУП ГУП у Вінницькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_10 та поліцейським СРПП ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капралом поліції ОСОБА_11 , які згідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами та посади яких згідно п. 3 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про Державну службу» відносяться до посад категорії «В», відповідно до Розстановки сил та засобів ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області в складі екіпажу «ЖАРТ-54», на службовому автомобілі марки «Toyota Corola», реєстраційний номер 1746, здійснювалося патрулювання по квадрату патрулювання Лука-Мелешківської ТГ Вінницького району Вінницької області.

В ході здійснення патрулювання, 17.01.2025 приблизно о 09-03 год. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на підставі ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» по вул. Тиврівське шосе в с. Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області зупинено автомобіль марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме порушення правил користування ременем безпеки. Після чого, ОСОБА_8 перевірено по інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національна поліції України», та встановлено, що останній на підставі ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не з`явивився за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначені у повістці (для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду). У зв`язку із чим, працівниками поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відповідно до ч. 5 ст. 24 ЗУ «Про Національну поліцію» запропоновано ОСОБА_8 проїхати до РТЦК та СП для складання уповноваженими особами протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, на що ОСОБА_8 відмовився.

У подальшому, ОСОБА_8 , з метою реалізації свого умислу, спрямованого на уникнення доставлення працівниками поліції до РТЦК та СП запропонував працівникам поліції від`їхати з проїжджої частини дороги. Після цього, від`їхавши з місця зупинки та зупинившись по вул. Блока в с. Майдан-Чапельський Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_8 вийшов із власного автомобіля та усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, розуміючи незаконність своїх дій, діючи умисно, не звертаючи уваги на неодноразові попередження працівників поліції про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, 17.01.2025 о 09-18 год. надав поліцейському СРПП ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 5000,00 грн., поклавши їх до лівої кишені куртки, за недоставлення його до РТЦК та СП для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю. У своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Зокрема, вказав, що 17.01.2025 біля 9-00 год. він рухався на автомобілі марки «DAEWOO LANOS» по вул. Тиврівське шосе в с. Лука-Мелешківська, був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР України, які в ході спілкування із ним, при перевірці у відповідних базах даних, встановили, що він перебуває в розшуку по ТЦК та СП та запропонували йому проїхати до РТЦК та СП для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Він запропонував працівникам поліції від`їхати з проїжджої частини дороги, на що вини погодилися. Після цього він просив працівників поліції не робити цього і запропонував за грошові кошти в сумі 5000 грн., оскільки має двох малолітніх дітей. Вони відмовлялися, але він поклав гроші до кишені працівника поліції. При цьому він розумів, що неправомірну вигоду він пропонує працівникам поліції та працівники поліції попереджали його про кримінальну відповідальність такого вчинку. Однак, він все одно це зробив. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати. Просив застосувати до нього штраф та зазначив, що в разі, якщо суд дійде висновку про можливість призначення йому покарання у виді штрафу, то він має можливість його сплатити, оскільки працює неофіційно та має відповідний дохід.

Дії ОСОБА_8 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, як надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 просить вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 22 липня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вказати у мотивувальній та резолютивній частині вироку, що грошові кошти в сумі 5000 грн на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскуються в дохід держави. У решті просить оскаржуваний вирок залишити без змін.

Вважає, що Вінницький районний суд Вінницької області у вироку помилково вказав, що доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України та в резолютивній частині вироку зазначив, що речовий доказ, а саме п?ять купюр номіналом 1000 грн конфіскується у дохід держави, оскільки відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 96-2 КК України у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, застосовується спеціальна конфіскація.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисниця ОСОБА_7 щодо задоволення апеляційної скарги прокурора поклалися на розсуд суду.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за встановлених судом обставин, а також кваліфікація його дій прокурором не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються. Колегія суддів виходить із фактичних обставин, установлених судом першої інстанції.

Разом з тим, доводи прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність у частині незастосування спеціальної конфіскацї є такими, що заслуговують на увагу та знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Вимогами ст. 374 КПК України передбачено, що в резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, крім іншого, суд має зазначити рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3)були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

За правилами п.1 ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому: 1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю.

Колегією суддів установлено, що обвинуваченим ОСОБА_8 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, санкція якого передбачає основне покарання, зокрема, від 1000 до 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Відповідно до обвинувачення, визнаного судом доведеним, грошові кошти у сумі 5000 грн, використані ОСОБА_8 для схиляння працівників поліції до вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого СВ відділення поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 17 січня 2025 року п`ять купюр номіналом 1000 гривень серії: ЕА7065378, АБ4349096, ГТ1157154, АГ7668898, АМ0361385 визнано речовими доказом.

Разом з тим, суд першої інстанції на вказане не звернув увагу, тому дійшов до хибного висновку про те, що долю речових доказів, а саме п?яти купюр номіналом 1000 грн, необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Таке рішення суду першої інстанції, з огляду на обставини кримінального провадження та положення ч.9 ст.100 КПК України, ст.ст.96-1, 96-2 КК України, визнається колегією суддів незаконним через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою зміну рішення суду першої інстанції.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у випадках, якщо це не погіршує становища обвинуваченого.

Процесуальні рішення, на підставі яких може бути застосована спеціальна конфіскація, визначено частинами другою, третьою статті 96-1 КК України (обвинувальний вирок суду, ухвала суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності, ухвала суду про застосування примусових заходів медичного характеру тощо).

За своєю правовою природою спеціальна конфіскація належить до інших заходів кримінально-правового характеру (розділ XIV «Інші заходи кримінально-правового характеру» Загальної частини КК).

У рішенні № 1-р/2022 від 30 червня 2022 року у справі за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статей 96-1, 96-2 Кримінального кодексу України (щодо спеціальної конфіскації) Конституційний Суд України визнав такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), статті 96-1, 96-2 КК України. При цьому, серед іншого вказав, що спеціальна конфіскація не є видом кримінального покарання, тому її застосування, зокрема, примусове безоплатне вилучення майна у недобросовісної третьої особи, на підставі судового рішення (вирок, ухвала), не є притягненням до кримінальної відповідальності.

Таким чином, спеціальна конфіскація не є кримінальним покаранням, її застосування не тягне за собою збільшення обсягу обвинувачення, тому рішення про застосування спеціальної конфіскації судом апеляційної інстанції приймається у формі ухвали згідно з положеннями ч. 1 ст. 418 КПК України. Така позиція колегії суддів відповідає правовому висновку Об`єднаної палати ККС у складі ВС, викладеному в постанові від 16.09.2024 (справа № 183/4229/23).

Отже, суд першої інстанції мав застосувати положення ст.ст.96-1, 96-2 КК України та ухвалити рішення про спеціальну конфіскацію п`яти купюр номіналом 1000 гривень серії: ЕА7065378, АБ4349096, ГТ1157154, АГ7668898, АМ0361385, які були визнані речовим доказом.

На підставі викладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 22 липня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 369 КК України - змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вказати у мотивувальній та резолютивній частині вироку, що грошові кошти в сумі 5000 грн на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскуються в дохід держави.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців після її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4