У Х В А Л А

"11" лютого 2026 р. Справа153/135/26

Провадження1-кп/153/7/26-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора Ямпільського відділу Могилів-Подільської

окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

користувача майна - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у місті Ямпіль Вінницької області приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000385 від 10 серпня 2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ямпільського районного суду Вінницької області перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000385 від 10 серпня 2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Користувач майна ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна. Клопотання мотивовано наступним: 03 грудня 2025 року ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області, було задоволено клопотання слідчого про накладення арешту та накладено арешт на : транспортний засіб марки «Peugeot», моделі «Expert», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, користувачем якого являється ОСОБА_6 , який було вилучено та поміщено на арешт майданчик ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області. Необхідність накладення арешту на майно було обґрунтовано тим, що вилучені речі є речовим доказом у кримінальному проваджені, і це має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та притягнення до кримінальної відповідальності винної особи. Задовольняючи клопотання про накладення арешту майна, слідчий суддя врахував наявність ризиків, які передбачені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а також зазначив що речовий доказ містить на собі сліди вчинення злочину може бути використано як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження. Також з метою збереження вказаного майна з метою проведення експертиз та інших слідчих (розшукових дій). Вказав, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню завершено, транспортний засіб оглянуто, а отже правових підстав для подального утримання його транспортного засобу немає. Він не є ні підозрюваним, ні обвинуваченим по даному кримінальному провадженні, будь якого статусу в рамках зазначеного кримінального провадження останній не має. На даний час потреба у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту транспортного засобу не має, оскільки слідчі дії завершено. Продовження арешту його автомобіля порушує право власності, оскільки він не має можливості користуватися та розпоряджатися майном. З урахуванням вищевикладеного, просить суд скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03 грудня 2025 року, а саме з транспортного засобу марки «Peugeot», моделі «Expert», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, користувачем якого являється ОСОБА_6 .

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про скасування арешту з транспортного засобу. Вказав, що автомобіль було вилучено в ході проведення обшуку та приєднано до матеріалів кримінального провадження, як речовий доказ. Арешт на майно був накладений з метою збереження речових доказів. Транспортний засіб марки «Peugeot», моделі «Expert», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, користувачем якого являється ОСОБА_6 є можливим знаряддям злочину. З урахуванням вищевикладеного, просить суд відмовити в задоволенні даного клопотання.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання про скасування арешту.

Суд заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали долучені до клопотання про скасування арешту майна , встановив наступне:

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Peugeot», моделі «Expert», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору вбачається, що даний транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_7 .

З копії ухвали слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03 грудня 2025 року вбачається, що в рамках кримінального провадження №0000385 від 10 серпня 2025 року було накладено арешт на транспортний засіб марки «Peugeot», моделі «Expert», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, користувачем якого являється ОСОБА_6 . В обґрунтування даної ухвали слідчим суддею вказано, що вище зазначене майно, на яке необхідно накласти арешт, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. При цьому, арешт майна може бути застосований з метою його збереження, та з метою проведення експертиз та інших слідчих (розшукових) дій з його залученням.

Зі змісту дослідженої ухвали слідчого судді від 03 грудня 2025 року вбачається, що при розгляді питання про арешт майна ОСОБА_6 або його представник не були присутні.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України власник майна, які не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Необхідність скасування накладення арешту майна можуть обумовити такі обставини: відшкодування підозрюваним, обвинуваченим завданої ним шкоди, з метою забезпечення відшкодування якої був накладений арешт; зміна кваліфікації дій підозрюваного, обвинуваченого на статтю Кримінального кодексу, санкція якої не передбачає додаткового виду покарання у вигляді конфіскації майна, якщо арешт майна був накладений саме з метою її забезпечення; помилкове накладення арешту на майно осіб, які не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії.

Так, обвинуваченим в рамках кримінального провадження №0000385 від 10 серпня 2025 року є ОСОБА_4 . ОСОБА_6 не повідомлено про підозру, будь якого статусу в рамках зазначеного кримінального провадження останній не має. Цивільний позов про відшкодування шкоди з ОСОБА_6 не заявлено.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

В судовому засіданні слідчому судді не надано доказів, які б свідчили про існування підстав для подальшого арешту транспортного засобу марки «Peugeot», моделі «Expert», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, користувачем якого являється ОСОБА_6 .

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, №108, п.52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу №1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

За змістом ч.ч.3,4 ст.132 КПК України арешт, як один із заходів забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді клопотання про скасування арешту стороною обвинувачення не доведено наявність будь-яких фактичних даних (доказів), відповідно до яких є необхідність у збереженні накладеного арешту на майно, користувачем якого є ОСОБА_6 (власник ОСОБА_7 ), а також дієвості мети такого заходу забезпечення кримінального провадження. Таким чином, клопотання про скасування арешту в частині накладення арешту на транспортний засіб марки «Peugeot», моделі «Expert», державний номерний знак НОМЕР_1 необхідно задовольнити частково, скасувавши арешт шляхом передачі вказаного майна на відповідальне зберігання власнику із забороною його відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження.

Керуючись ст.ст.167, 170, 174, 369, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання користувача майна ОСОБА_6 про скасування арешту майна задоволити частково.

Арешт транспортного засобу марки «Peugeot», моделі «Expert», державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, користувачем якого являється ОСОБА_6 , який накладено ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03 грудня 2025 року у справі № 138/3511/25 - скасувати частково, шляхом передачі вказаного майна на відповідальне зберігання власнику.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 11 лютого 2026 року.

Суддя : ОСОБА_1