Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1843/2025 Справа № 641/1393/25
УХВАЛА
04 грудня 2025 року м. Харків
Слідчий суддя Слобідського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
В ході досудового розслідування на підставі ухвали слідчого суді Слобідського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 від 20.11.2025 (справа № 641/1393/25), старшим дізнавачем СД ВП N? 2 ХРУП N? 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , 03.12.2025 в період часу з 06:35 по 09:47 проведено обшук у квартирі АДРЕСА_1 , в ході якого за участю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено та вилучено: банківська картка № НОМЕР_1 «Ощадбанк», термін дії 09/27, яку поміщено до сейф-пакету № CRI1072324; банківська картка № НОМЕР_2 «А-банк», строк дії 07/25, яку поміщено до сейф-пакету № CRI1072268; мобільний телефон марки «ZTE BLADE A51», чорного кольору з пошкодженням екрану всій довжині, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , серійний номер: НОМЕР_5 , з сім-карткою за номером НОМЕР_6 , який поміщено до сейф-пакету № CRI1072270; мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy A20», синього кольору у прозорому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 , серійний номер: НОМЕР_9 , з сім-карткою за номером НОМЕР_10 , який поміщено до сейф-пакету № CRI1072286; банківська картка № НОМЕР_11 «Ощадбанк», термін дії 07/27, яку поміщено до сейф-пакету № CRI1072271; банківська картка № НОМЕР_12 «UKRSIBBANK», термін дії 10/27, яку поміщено до сейф-пакету № CRI1072285; флеш-носій марки «ADATA 16», з серійним номером: Y16GJ10L6D4030378, який поміщено до сейф-пакету № CRI1072282.
Вказані сейф-пакети опечатано, нанесено пояснювальний напис, засвідчено підписами учасників обшуку та вилучено. Власником майна, а саме: банківської картки № НОМЕР_1 «Ощадбанк», термін дії 09/27, банківської картки № НОМЕР_2 «А-банк», строк дії 07/25, мобільного телефону марки «ZTE BLADE A51», чорного кольору з пошкодженням екрану по всій довжині, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , серійний номер: НОМЕР_5 , з сім-карткою за номером НОМЕР_6 - є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_6 .
Власником майна, а саме: мобільного телефону марки «Samsung», моделі «Galaxy A20», синього кольору у прозорому чохлі, IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 , серійний номер: НОМЕР_9 , з сім-карткою за номером НОМЕР_10 , банківської картки № НОМЕР_11 «Ощадбанк», термін дії 07/27, банківської картки N? НОМЕР_12 «UKRSIBBANK», термін дії 10/27, флеш-носія марки «ADATA 16», з серійним номером: НОМЕР_14 - € ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_10 .
В ході досудового розслідування 03.12.2025 винесено постанову про визнання речовими доказами вищевказаного майна, яке виявленого та вилучено в ході проведення обшуку 03.12.2025 у квартирі АДРЕСА_1 .
З метою збереження речових доказів та проведення експертних досліджень, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.
Прокурор до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання про арешт майна підтримала та просила його задовольнити.
Інші учасники кримінального провадження до суду не з`явилися, повідомлялися про місце та час слухання справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомили. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КІІК України, їх неприбуття до суду, не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, та беручи до уваги те, що прокурором надано докази, що тимчасове вилучене майно, має силу речового доказу по даному кримінальному провадженню та з метою збереження речових доказів та проведення експертних досліджень, суд приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, -
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1