Провадження № 1-кс/947/710/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000079 від 04.08.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітних дітей, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.190, ч.3 ст.209, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

14 січня 2026 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

З клопотання вбачається, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000079 від 04.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 362 КК України.

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується наступним;

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , подав заперечення проти задоволення клопотання, зазначила, що утримує 2 неповнолітних дітей, має певні хвороби, добровільно прибув у судове засідання. Також зазначив про відсутність процесуальних ризиків, які передбачені ч.1 ст.177 КПК України. У зв`язку з чим, просив відмовити у задоволенні клопотання або визначити заставу в мінімальному розмірі.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, зазначив, що не має наміру ухилятися від органу досудового розслідування.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

14.01.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого .ч. 4, 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 362 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 на початку липня 2022 року, з метою отримання незаконного прибутку ініціював створення організованої групи, до складу якої залучив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Учасники організованої групи діяли відповідно до єдиного, заздалегідь розробленого та узгодженого між собою злочинного плану, метою якого було отримання грошових коштів від продажу незаконно набутого майна. Цей план був відомий усім учасникам і передбачав скоординовану послідовність взаємопов`язаних дій, спрямованих на досягнення єдиної мети - незаконне привласнення земельних ділянок у місті Одесі для їх подальшого відчуження добросовісним набувачам.

Зміст і послідовність реалізації загального плану полягали в такому:

-пошук земельних ділянок у місті Одесі, вільних від забудови, право власності на які не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

-виготовлення підроблених Державних актів на право приватної власності на землю, датованих до 2013 року (початку функціонування Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно);

-пошук співучасників злочину, які можуть прийняти спадщину після смерті свого близького родича;

-виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та подальше присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці;

-прийняття спадщини співучасниками злочину у вигляді земельних ділянок у місті Одесі на підставі підроблених Державних актів на право приватної власності на землю;

-легалізація майна, одержаного злочинним шляхом, через проведення кількох послідовних реєстраційних дій: утворення підконтрольних юридичних осіб, внесення майна до статутного капіталу юридичних осіб, поділ та об`єднання земельних ділянок, продаж майна через процедуру виконавчого провадження.

Згідно зі злочинним планом і розподілом функцій між членами групи кожен з її учасників виконував відведені йому функції, а саме:

ОСОБА_7 визначено роль організатора злочинної групи; він взяв на себе виконання таких функцій: розробка та узгодження з іншими учасниками планів вчинення кримінальних правопорушень, виконання організаційно-розпорядчих функцій, об`єднання інших співучасників для вчинення запланованих злочинів та координація їхньої поведінки, підбір і залучення до групи виконавців і пособників, координація їхніх дій, розподіл обов`язків між ними, визначення об`єктів (предметів) посягання, спрямування та об`єднання зусиль учасників організованої групи, керування підготовкою та вчиненням злочинів, забезпечення приховування злочинів шляхом використання власних знайомств серед працівників правоохоронних та судових органів у місті Одесі.

ОСОБА_9 відведено роль виконавця; вона передбачала підготовку документів для проведення реєстраційних дій із земельними ділянками та утворення юридичних осіб, координацію дій пособників злочину, керування діями інших залучених осіб, які не були обізнані з планом вчинення злочину, забезпечення оплати судових зборів та інших обов`язкових платежів, необхідних для подання цивільних позовів і проведення державних реєстрацій.

ОСОБА_8 , яка є приватним нотаріусом, відведено роль виконавця; вона передбачала надання консультацій щодо порядку проведення реєстраційних та нотаріальних дій, перевірку правильності складення ОСОБА_9 документів, необхідних для проведення реєстраційних дій із земельними ділянками та утворення юридичних осіб, пошук нотаріусів, які посвідчуватимуть договори та проводитимуть реєстраційні дії, самостійне проведення нотаріальних та реєстраційних дій.

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , будучи виконавцями злочинів, використовували підроблені Державні акти на право приватної власності на землю, зверталися до державних та приватних нотаріусів міста Одеси із заявами про вступ у спадщину після смерті їхніх близьких родичів, після чого за вказівкою ОСОБА_7 переоформлювали незаконно набуті земельні ділянки на інших фізичних та юридичних осіб.

Реалізуючи спільний план вчинення злочину, ОСОБА_7 у 2022-2024 роках підшукав осіб, які вступають у спадщину після смерті своїх близьких родичів, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , при цьому в одному із епізодів самостійно виступив у ролі виконавця, використавши факт смерті своєї матері.

Надалі ОСОБА_7 спільно з невстановленою особою у вказаний період підробили Державні акти на право приватної власності на землю, розташовану в АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 .

Підробивши вказані документи, ОСОБА_7 через Токарську та ОСОБА_9 організовував звернення залучених ним співучасників злочину до державних та приватних нотаріусів міста Одеси, які у свою чергу, після проведення необхідних процедур, зокрема присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, видали ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , а також ОСОБА_7 свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначені земельні ділянки, реєструючи відповідне право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Після незаконного набуття права власності учасники злочинної групи з метою приховування походження такого майна неодноразово здійснювали перереєстрацію права власності на інших підконтрольних фізичних та юридичних осіб.

Так, у період з червня 2022 по липень 2024 року учасниками організованої групи було утворено 4 підконтрольні юридичні особи: ТОВ «ЛУІ», ТОВ «Авто-Агропромсервіс», ТОВ «Одеський медичний центр», ТОВ «АМК Україна», до статутного капіталу яких вносилися земельні ділянки.

Після цього учасники групи здійснювали поділ земельних ділянок з подальшим їх об`єднанням, отримуючи таким чином новий «чистий» кадастровий номер об`єкта нерухомості.

На наступному етапі учасники організованої групи за допомогою підконтрольних осіб, з відома та згоди номінальних власників земельних ділянок, подавали до судів цивільні позови про стягнення заборгованості, які розглядалися судами Одеської області.

Після задоволення позовів здійснювалося примусове виконання рішень суду шляхом продажу земельних ділянок підконтрольним ОСОБА_7 особам.

Разом з тим, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не змогли продати вказані земельні ділянки добросовісним набувачам внаслідок виявлення злочину правоохоронними органами та накладення арешту на майно.

Однак учасники організованої групи у 2022-2024 роках заволоділи правом власності на 5 земельних ділянок у місті Одесі загальною вартістю 75 166 466 гривень.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше січня 2023 року, з невстановленого джерела отримав відомості про наявність земельної ділянки в місті Одесі на вул. Овідіопольській дорозі, яка не зареєстрована в Державному земельному кадастрі та належить територіальній громаді міста Одеси.

Отримавши зазначену інформацію, у ОСОБА_7 виник прямий умисел на заволодіння вказаною земельною ділянкою шляхом обману з використанням завідомо підроблених офіційних документів. Про ці обставини ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які погодилися на вчинення кримінального правопорушення відповідно до єдиного узгодженого плану, розподіливши між собою ролі учасників організованої групи, спрямовані на досягнення мети, відомої всім учасникам групи.

З метою реалізації спільного умислу ОСОБА_7 , через невстановлених осіб, підшукав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Далі ОСОБА_7 , реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, повідомив ОСОБА_4 план вчинення злочину та його роль, після чого останній надав згоду на його вчинення.

На виконання досягнутої домовленості ОСОБА_4 передав ОСОБА_7 необхідні для підробки офіційних документів дані, а саме: свої анкетні дані (прізвище, ім`я, по батькові, дату народження), а також анкетні дані свого померлого батька ОСОБА_13 .

Надалі ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом у складі організованої групи з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з корисливих мотивів, у невстановлений час та місці, але не пізніше 20.02.2023, підробив Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 025693 щодо права власності на земельну ділянку площею 0,2828 га, розташовану в місті Одесі за адресою: АДРЕСА_6 , яка нібито належала померлому ОСОБА_13 .

При цьому ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, на власний розсуд визначив адресу земельної ділянки.

Далі ОСОБА_9 у невстановлений час, але не пізніше 14.07.2022, реалізуючи спільний з ОСОБА_8 та ОСОБА_14 план заволодіння чужим майном шляхом обману, дала ОСОБА_4 усну вказівку про необхідність звернення до нотаріуса із заявою про виявлення спадкового майна, що належало його померлому батькові.

У свою чергу ОСОБА_4 , з метою реалізації спільного умислу на заволодіння зазначеною земельною ділянкою, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , 20.02.2023, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_7 , звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , з усною заявою про виявлення спадкового майна після смерті батька ОСОБА_13 , а саме земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_6 , надавши завідомо підроблений документ - Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 025693 щодо права власності на земельну ділянку площею 0,2828 га, розташовану в місті Одесі за адресою: АДРЕСА_6 , яка нібито належала померлому ОСОБА_13 .

Разом з тим, оскільки зазначеній земельній ділянці не було присвоєно кадастровий номер, приватний нотаріус ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, у складі організованої групи, на виконання спільного злочинного плану на заволодіння чужим майном шляхом обману з подальшою легалізацією (відмиванням) майна, одержаного злочинним шляхом, зловживаючи повноваженнями нотаріуса з метою отримання неправомірної вигоди, 13.04.2023 підготувала лист на адресу компетентних органів за місцем вимоги щодо виготовлення технічної документації та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці площею 0,2828 га, розташованій у місті Одесі за адресою: АДРЕСА_6 , яка нібито належала ОСОБА_13 .

У свою чергу ОСОБА_8 у невстановлений час та місці, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, зловживаючи своїми повноваженнями нотаріуса, виготовила нотаріального завірену копію Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 025693 щодо права власності на земельну ділянку площею 0,2828 га, розташовану в місті Одесі за адресою: АДРЕСА_6 , яка нібито належала померлому ОСОБА_13 .

Після чого ОСОБА_8 у невстановлений час та спосіб передала вказану нотаріальну копію Державного акту ОСОБА_7 для використання під час розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж вищезазначеної земельної ділянки в натурі (на місцевості).

При цьому, ОСОБА_9 у невстановлений час та спосіб виготовила План зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, необхідний для виконання землевпорядні роботи з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), після чого передала вказаний План ОСОБА_7 .

Надалі ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, виконуючи усні вказівки ОСОБА_7 , за невстановлених обставин, але не пізніше 01.09.2023, звернувся до фізичної особи - підприємця ОСОБА_15 , яка на підставі договору виконала землевпорядні роботи з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) стосовно земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_6 .

Після цього ОСОБА_15 на виконання укладеного договору 01.09.2023, перебуваючи в невстановленому місці в межах міста Миколаїв Миколаївської області, через електронний кабінет Державного земельного кадастру завантажила електронний файл із технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на вул. Овідіопольська дорога, 5/1, у межах м. Одеси, підписавши зазначені документи власним кваліфікованим електронним підписом, та направила їх на розгляд до Державного земельного кадастру.

На підставі поданих документів 20.09.2023 Відділом № 9 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Харківській області розглянуто документи, на підставі яких до Державного земельного кадастру внесено відомості шляхом присвоєння земельній ділянці кадастрового номера :66:002:0001 за адресою: АДРЕСА_6 .

Отримавши кадастровий номер земельної ділянки, ОСОБА_7 у невстановлений час, але не пізніше 10.10.2023, реалізуючи спільний з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 план заволодіння чужим майном шляхом обману, дав ОСОБА_4 усну вказівку про необхідність звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Після цього ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_7 , звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_13 , зокрема щодо земельної ділянки з кадастровим номером :66:002:0001 за адресою: АДРЕСА_6 .

У свою чергу ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, у складі організованої групи, на виконання спільного злочинного плану на заволодіння чужим майном шляхом обману з подальшою легалізацією (відмиванням) майна, одержаного злочинним шляхом, зловживаючи повноваженнями нотаріуса з метою отримання неправомірної вигоди, 10.10.2023 видала ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.10.2023 на земельну ділянку з кадастровим номером :66:002:0001 за адресою: АДРЕСА_6 .

Крім того, 10.10.2023, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи в офісі нотаріуса, звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_8 із заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :66:002:0001 за адресою: АДРЕСА_6 .

На підставі зазначеної заяви ОСОБА_8 , діючи у складі організованої групи, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, прийняла рішення № 57460470 від 10.10.2023 про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права приватної власності на земельну ділянку площею 0,2828 га з кадастровим номером :66:002:0001 за адресою: АДРЕСА_6 , ринкова вартість якої станом на 10.10.2023 становила 7 414 416 гривень 93 копійки.

Разом з тим, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою розпорядження незаконно набутою земельною ділянкою, а також вчинення дій, спрямованих на ускладнення повернення зазначеного майна законному власнику - територіальній громаді міста Одеси, було розроблено план проведення кількох послідовних реєстраційних дій із незаконно набутою земельною ділянкою.

На виконання зазначеного плану ОСОБА_7 у невстановлений час та місці підшукав ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до якого звернувся з проханням надати допомогу в оформленні документів на земельну ділянку, після чого останній погодився надати допомогу.

Далі ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_16 , на виконання вказівок ОСОБА_7 , 19.12.2023 прибули за адресою: АДРЕСА_8 , до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_17 , де уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно з яким ОСОБА_4 продає, а ОСОБА_16 купує у нього земельну ділянку загальною площею 0,2828 га з кадастровим номером :66:002:0001 за адресою: АДРЕСА_6 , за грошові кошти в сумі 505 800 гривень.

Після цього 19.12.2023 приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_17 внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні відомості.

Продовжуючи реалізацію спільного умислу на заволодіння та розпорядження чужим майном, паралельно з оформленням документів щодо права власності на зазначену земельну ділянку ОСОБА_7 у невстановлений спосіб та час, але не пізніше 02.10.2023, підшукав ОСОБА_18 .

Далі ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, з прямим умислом, умовив ОСОБА_18 укласти з ОСОБА_16 удаваний договір позики грошових коштів на суму 715 000 гривень, відповідно до якого ОСОБА_16 позичив у ОСОБА_18 вказану суму грошових коштів, оформивши договір розпискою від 03.03.2021.

Після цього ОСОБА_18 02.10.2023 подав до Київського районного суду м. Одеси позовну заяву про стягнення заборгованості з ОСОБА_16 у сумі 715 000 гривень.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2023 по справі № 947/31426/23 задоволено позов ОСОБА_18 до ОСОБА_16 та стягнуто з останнього 715 000 гривень.

На виконання зазначеного рішення ОСОБА_18 22.03.2024 звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_19 із заявою про примусове виконання рішення суду.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу ОСОБА_7 у невстановлений час та місці підшукав ОСОБА_20 , до якої звернувся з проханням надати допомогу в оформленні документів на земельну ділянку, після чого остання погодилася надати допомогу.

У свою чергу 09.04.2024 ОСОБА_20 спільно з ОСОБА_16 , діючи за вказівками ОСОБА_7 , прибули за адресою: АДРЕСА_9 , до приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу ОСОБА_21 , де на виконання виконавчого провадження уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, датований 09.04.2024, згідно з яким ОСОБА_16 продає, а ОСОБА_20 купує у нього земельну ділянку площею 0,2828 га з кадастровим номером :66:002:0001 за адресою: АДРЕСА_6 , за грошові кошти в сумі 1 167167 гривень, відповідно до якого вказані кошти перераховано на рахунок приватного виконавця ОСОБА_19 на примусове виконання рішення Київського районного суду м. Одеси.

Після цього 09.04.2024 приватний нотаріус ОСОБА_21 внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні відомості щодо набуття права власності.

Надалі, на виконання зазначеного плану, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, звернулася до своєї знайомої ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , для надання допомоги ОСОБА_7 у виготовленні технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки, розташованої в місті Одесі.

На зазначену пропозицію ОСОБА_22 погодилася та, зустрівшись із ОСОБА_7 у квітні 2024 року (більш точний час не встановлено), отримала від нього заяву від імені ОСОБА_20 , датовану 30.04.2024, про виконання технічної документації щодо поділу земельної ділянки.

Надалі ОСОБА_22 передала зазначену заяву своєму зятю ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який, будучи фізичною особою - підприємцем, не пізніше 30.04.2024 виготовив технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,2828 га з кадастровим номером :66:002:0001 за адресою: АДРЕСА_6 , на дві окремі земельні ділянки.

Після цього ОСОБА_23 , перебуваючи в невстановленому місці в межах міста Одеси, через електронний кабінет Державного земельного кадастру завантажив електронний файл із відповідною технічною документацією, підписавши зазначені документи власним кваліфікованим електронним підписом, та направив їх на розгляд до Державного земельного кадастру.

На підставі поданих документів 01.05.2024 Відділом № 5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області внесено до Державного земельного кадастру відомості щодо поділу земельної ділянки :66:002:0001 на дві ділянки з кадастровими номерами :66:002:0005 та :66:002:0006.

На підставі вищезазначених документів 01.05.2024 ОСОБА_20 , діючи за вказівками ОСОБА_7 , подала до відділу надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради Одеської області заяву про державну реєстрацію права на земельні ділянки з кадастровими номерами :66:002:0005 та :66:002:0006 за адресою: АДРЕСА_6 .

У свою чергу державний реєстратор прав на нерухоме майно Ананьївської міської ради Одеської області ОСОБА_24 провела державну реєстрацію права власності за ОСОБА_20 на земельні ділянки з кадастровими номерами :66:002:0005 та :66:002:0006 за адресою: АДРЕСА_6 .

Разом з тим, довести свій злочинний умисел до кінця учасникам організованої групи не вдалося внаслідок їх викриття правоохоронними органами та накладення арешту на майно.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами кримінального провадження доказами зокрема:

-інформацією Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 10-15-0.82-6096/2-24 від 07.10.2024, згідно з якою станом на 31.12.2012 не зареєстровано право власності на земельні ділянки за адресами: АДРЕСА_2 , площею, 0,0961 га, (державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-КВ № 114968); АДРЕСА_3 , площею 0, 25 га, (державний акт на право власності на земельну ділянку серії І?КВ № 113968); м. Одеса вул. Овідіопольська дорога, 5/1, площею 0, 2828 га, (державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ОД № 025693);

-згідно з відповіддю Одеського державного нотаріального архіву Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), у фондах Одеських державних нотаріальних контор відсутні відомості щодо свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.1999, реєстраційний номер 4-1623 від 27.04.199 на ім`я ОСОБА_25 , договору купівлі продажу земельної ділянки від 21.03.2000 № 2,-083541, договору дарування земельної ділянки від 24.06.1997 № 5-1463.

-технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі.

-матеріалами реєстраційних справ на вказані земельні ділянки

-показаннями свідка ОСОБА_22 , відповідно до яких, у 2022 році до неї звернулась ОСОБА_8 із проханням допомогти у виготовлення технічної документації із землеустрою. Свідок погодилась, після чого їй зателефонував ОСОБА_7 , під час зустрічі із яким останній попрохав надати допомогу у виготовленні технічної документації із землеустрою. Після чого ОСОБА_22 залучила свого зятя ОСОБА_23 , який будучі фізичною особою підприємцем, безпосередньо виготовляв для ОСОБА_7 технічну документацію на земельні ділянки. Передача документів між ОСОБА_23 та ОСОБА_7 здійснювалось через ОСОБА_22

-показаннями свідка ОСОБА_23 , відповідно до яких, останній на прохання своєї тещі - ОСОБА_22 виготовляв технічну документацію із землеустрою на земельні ділянки, зокрема за адресою: АДРЕСА_5 . Передача документів між свідком та замовником робіт здійснювалась через ОСОБА_22

-матеріалами спадкової справи № 4/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 , відповідно до яких спадкоємець ОСОБА_4 20.02.2023 звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька. Після присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, 10.10.2023 нотаріус Токарська видала ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за законом.

-технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за адресою: АДРЕСА_6 ,

-показаннями свідка ОСОБА_26 який показав, що ніколи не виконував технічний звіт про виконання кадастрової зйомки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_6 .

-матеріалами реєстраційної справи на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_6 .

-матеріалами судового провадження № 947/31426/23, відповідно до якого Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2023 задоволено позов ОСОБА_18 до ОСОБА_16 та стягнуто з останнього 715 000 гривень на користь ОСОБА_18

-матеріалами виконавчого провадження відповідно до яких в ході примусового виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2023 ОСОБА_16 продав, а ОСОБА_20 придбала земельну ділянку із кадастровим номером :66:002:0001, за адресою: АДРЕСА_6 .

-висновком оціночно-земельної експертизи № 1446-4-34-25 від 12.06.2025, відповідно до якої ринкова вартість земельної ділянки із кадастровим номером :66:002:0001, за адресою: АДРЕСА_6 , станом на 10.10.2023 становила 7 414 416 гривень 93 копійки.

-висновком судової почеркознавчої експертизи № 327-34-25, згідно з яким підпис у заяві від 10.10.2023 про прийняття спадщини після смерті свого батька, виконаний самим ОСОБА_4

-речовими доказами по справі,

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190, ч.3 ст.209, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується наступним;

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких корисливих злочинів проти власності у складі злочинної групи та в умовах воєнного стану, покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Підозрюваний не має офіційного працевлаштування.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6 Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 перебуваючи не під вартою може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників вчинення правопорушення, інших можливих епізодів вчинення аналогічних злочинів, місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому для уникнення покарання за скоєння особливо тяжкого злочину підозрюваний, перебуваючи на волі, може самостійно, або за допомогою інших невстановлених на даний час учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування.

Наразі органом досудового розслідування не встановлено місце знаходження певних документів, які слідство вважає підробленими, зокрема державних актів на землю.

3.7. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

Крім того, слідчий суддя враховує, що можливий організатор інкримінованих дій перебуває наразі за кордони та на думку органу досудового розслідування переховується від органу слідства.

3.8 Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується наступним.

Зазначений ризик в судовому засіданні не було доведено.

3.9. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.10. Щодо визначення розміру застави

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Слідчий просив визначити заставу у розмірі 7 414 416 грн.

Враховуючи встановлені ризики, слідчий суддя дійшла висновку, що застава у визначених законом межах, з урахуванням усіх обставин справи, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до змісту підозри, учасники організованої групи у 2022-2024 роках заволоділи правом власності на 5 земельних ділянок у місті Одесі загальною вартістю 75 166 466 гривень, зокрема вартість земельної ділянки за адресою АДРЕСА_6 складає 7 414 416 грн.

Враховуючи наведені відомості про майновий стан підозрюваного, а також розмір предмету кримінального правопорушення, високий ступінь встановлених ризиків, на переконання слідчого судді, застава у розмірі 3 328 000 грн. є значною та цілком здатним забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а ризик її втрати буде фактором, який стримуватиме підозрювану від реалізації наявних ризиків.

3.11. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

-не відлучатися із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні та іншими свідками, які будуть встановлені в ході досудового розслідування та будуть визначені слідчим або прокурором;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-прибувати до старшого слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні ОСОБА_6 із встановленою періодичністю - кожного четверга.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах, передбачених ч. 7 ст. 194 КПК України.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з врахуванням визначеної розміру застави підлягає частковому задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000079 від 04.08.2023 року відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 березня 2026 року включно з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України в сумі 1 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 3 328 000 (три мільйони триста двадцять вісім тисяч) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки строком до 12 березня 2026 року включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-не відлучатися із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні та іншими свідками, які будуть встановлені в ході досудового розслідування, які визначені слідчим або прокурором;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-прибувати до старшого слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні ОСОБА_6 із встановленою періодичністю - кожного четверга.

Роз`яснити підозрюваного ОСОБА_4 що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1