Справа №295/355/22
УХВАЛА

11.02.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира

у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомирі кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 122 ч.1 КК України, -

з участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7

встановив:

Обвинувачений подав клопотання про визнання висновку судово-медичної експертизи № 71 від 28.11.2025 недопустимим доказом та про призначення комісійної судово-медичної експертизи.

Захисник подав клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурори, представник потерпілої висловили свої заперечення.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ч.1 ст. 89 КК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Доводи, викладені обвинуваченим про визнання вказаного доказу недопустимим, не містять обгрунтувань які б свідчили, що вказаний висновок експертизи отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

З огляду на наведене, суд відповідно до вимог ч.1 ст. 89 КПК України буде вирішувати питання його допустимості під час його оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Згідно ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за має право своєю ухвалою доручити проведення проведення експертизи, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою ст. 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта необгрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обгрунтовані сумніви в його правильності.

Згідно п.2.10 Інструкції при виконанні експертиз, у разі виникнення необхідності у вирішенні спеціальних знань, що не входять до компетенції судово-медичного експерта, експерт має право, залучити лікаря-фахівця іншого профілю. Отже, це є правом, а не обов`язком експертів.

Так за висновком експертизи № 71, так і за роз`ясненнями експертом ОСОБА_8 , судово-медична експертна комісія не володіє методиками ідентифікації пацієнта за даними МСКТ досліджень. У зв`язку з чим, потерпіла ОСОБА_9 прибула до експертної установи та за направленням повторно пройшла МСКТ, за результатами якого і була проведена експертиза. Використання заключення МСКТ, яке було проведено за направленням експертів, є правомірним і не заборонено внутрішніми Інструкціями при проведенні експертиз.

Не залучення спеціаліста при проведенні експертизи не є підставою вважати висновок № 72 необгрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.

Незважаючи на те, що відсутні методики ідентифікації та порівняння за даними МСКТ досліджень, сторона захисту в новому клопотанні повторно ставить питання про їх порівняння.

Посилання сторони захисту, що при повторному МСКТ виявлено меншу кількість переломів у ОСОБА_9 не є підставою для призначення повторної експертизи, а є встановленим фактом, який дає право стороні обвинувачення змінити обвинувачення.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 332 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про визнання висновку експертів № 71 від 28.11.2025 недопустимим доказом та призначення комісійної судово-медичної експертизи, повторної комісійної судово-медичної експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1