Справа № 204/89/26
Провадження № 1-кс/204/33/26
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 січня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куромог, Волжського району, Самараської області рф, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

6 січня 2026 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що у провадженні слідчого відділення ВП №3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001272, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.11.2025, із правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 186 КК України. Досудовим розслідуванням у провадженні встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем в посаді головного сержанта 3 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант, 10.11.2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 16 години 00 хвилин, сумісно із військовослужбовцем в посаді старшого стрільця-вогнеметника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували разом з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в лісосмузі неподалік адреси: м. Дніпро, вул. Будівельників, біля буд. 60 (біля заводу Альбатрос). Знаходячись за вищевказаною адресою, у зазначений час, у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник єдиний спільний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом Geely Еmgrand EС 7 чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , яким на законних підставах користувався ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так, приблизно о 16 год. 00 хв. (більш точний час під час розслідування не встановлений) 10 листопада 2025 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , використовуючи малозначний привід, діючи умисно у групі осіб із корисливих мотивів, виконуючи відведену йому роль, з метою подолання можливого опору із боку ОСОБА_9 , застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього, а саме: наніс удар рукою, стиснутою в кулак лівої руки в ділянку обличчя ОСОБА_9 зліва від лівого ока, після чого, ОСОБА_8 , виконуючи відведену йому роль, двома руками штовхнув потерпілого ОСОБА_9 , від чого останній втратив рівновагу та впав на землю. В подальшому продовжуючи застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я особи - ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , діючи умисно у групі осіб із корисливих мотивів, виконуючи відведену йому роль, сів на потерпілого та завдав один удар правою рукою, стиснутою в кулак в ділянку обличчя, після чого ОСОБА_5 , діючи умисно у групі осіб із корисливих мотивів, виконуючи відведену йому роль, предметом схожим на шкіряний ремінь армійського типу, зв`язав дві ноги між собою ОСОБА_9 , та предметом, схожим на викрутку із заточеним металевим кінцем наніс два удари в ділянку нижньої частини лівої ноги - голені. Після чого, продовжуючи застосування насильства, що не є небезпечним для здоров`я життя та здоров`я особи, ОСОБА_8 , виконуючи відведену йому роль, взяв у руки предмет, схожий на викрутку із заточеним металевим кінцем та почав демонстративно замахуватись вищевказаним предметом в бік потерпілого з метою залякування останнього, при цьому словесно висловлюючи свої злочинні наміри щодо незаконного заволодіння транспортним засобом та подальшої передачі його на потреби Збройних Сил України, про що зробили відповідний аудіозапис на мобільний телефон. В подальшому, з лівої кишені куртки потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , діючи умисно у групі осіб із корисливих мотивів, виконуючи відведену йому роль, забрав ключ для запалення від транспортного засобу марки Geely Еmgrand EС 7 чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 . Висловивши намір незаконного заволодіння чужим транспортним засобом, підкріплюючи свої вимоги словесними погрозами, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , діючи умисно у групі осіб із корисливих мотивів, разом з ОСОБА_9 попрямували в бік зазначеного транспортного засобу, при цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_8 утримували останнього поперед себе. Не доходячи до вищевказаного автомобіля, ОСОБА_9 користуючись тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 недостатньо приділяють увагу його утриманню шляхом ривку втік з від останніх. В той час, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно у групі осіб із корисливих мотивів, всупереч волі належного власника (користувача), не маючи будь - якого права на володіння, користування та розпорядження вказаним транспортним засобом, відчинив транспортний засіб, шляхом зняття з сигналізації, та ключем який вилучив у ОСОБА_9 запустив двигун, та спільно з ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом Geely Еmgrand EС 7 чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , поїхали в бік вулиці Будівельників, тим самим залишили місце вчинення кримінального правопорушення. Поїхавши з місця події, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , таким чином з місця події зникли, завдавши тим самим ОСОБА_9 майнову шкоду, розмір якої відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-25/44240-АВ від 17.11.2025 становить 218109,35 гривень (двісті вісімнадцять тисяч сто дев`ять грн. 35 коп.). Крім того, 10.11.2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 16 години 00 хвилин, військовослужбовець ОСОБА_8 сумісно із військовослужбовцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебували разом з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в лісосмузі неподалік адреси: м. Дніпро, вул. Будівельників, біля буд. 60 (біля заводу «Альбатрос»). Так, приблизно о 16 год. 00 хв. (більш точний час під час розслідування не встановлений) 10 листопада 2025 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , використовуючи малозначний привід, діючи умисно у групі осіб із корисливих мотивів щодо заволодіння транспортним засобом, виконуючи відведену йому роль, з метою подолання можливого опору із боку ОСОБА_9 , застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього, а саме: наніс удар рукою, стиснутою в кулак лівої руки в ділянку обличчя ОСОБА_9 зліва від лівого ока, після чого, ОСОБА_8 , виконуючи відведену йому роль, двома руками штовхнув потерпілого ОСОБА_9 , від чого останній втратив рівновагу та впав на землю. В подальшому продовжуючи застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я особи - ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , діючи умисно у групі осіб із корисливих мотивів щодо заволодіння транспортним засобом, виконуючи відведену йому роль, сів на потерпілого та завдав один удар правою рукою, стиснутою в кулак в ділянку обличчя, після чого ОСОБА_5 , діючи умисно у групі осіб із корисливих мотивів, виконуючи відведену йому роль, предметом схожим на шкіряний ремінь армійського типу, зв`язав дві ноги між собою ОСОБА_9 , та предметом, схожим на викрутку із заточеним металевим кінцем наніс два удари в ділянку нижньої частини лівої ноги - голені. Після чого, продовжуючи застосування насильства, що не є небезпечним для здоров`я життя та здоров`я особи, ОСОБА_8 , виконуючи відведену йому роль щодо заволодіння транспортним засобом, взяв у руки предмет, схожий на викрутку із заточеним металевим кінцем та почав демонстративно замахуватись вищевказаним предметом в бік потерпілого з метою залякування останнього, при цьому словесно висловлюючи свої злочинні наміри щодо незаконного заволодіння транспортним засобом та подальшої передачі його на потреби Збройних Сил України, про що зробили відповідний аудіозапис на мобільний телефон. Знаходячись за вищевказаною адресою, у зазначений час, в ході заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , у ОСОБА_8 виник умисел, направлений на незаконне заволодіння в умовах воєнного стану мобільним телефоном марки «HTC» металевого кольору, яким на законних підставах володів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, використовуючи малозначний привід, ОСОБА_8 , діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його злочинні дії будуть явними для потерпілої ОСОБА_9 та сторонніх осіб, того ж дня, перебуваючи в зазначеному місці, користуючись тим, що з кишені потерпілого випав мобільний телефон марки «HTC» металевого кольору, ОСОБА_8 своєю рукою забрав належний потерпілому мобільний телефон та поклав до себе у кишеню штанів та, доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи при собі вищевказаний мобільний телефон, який належить потерпілому ОСОБА_9 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток ОСОБА_9 , сума якого згідно висновку експерта становить 1849, 33 грн. (одна тисяча вісімсот сорок дев`ять гривень 33 коп.) Дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України - а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

11.11.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Підозра відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 10.11.2025; протоколом огляду місця події від 10.11.2025; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_8 від 10.11.2025; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_10 від 10.11.2025; протоколом огляду предмету - телефону ОСОБА_8 від 11.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.11.2025; протоколом огляду предмету - телефону ОСОБА_11 від 10.11.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом огляду телефона підозрюваного ОСОБА_5 від 11.11.2025; іншими наявними в матеріалах доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування в їх сукупності.

13.11.2025 слідчим суддею Чечелівського районного суду міста Дніпра, відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.01.2026 року. Двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001272 закінчується 10 січня 2026 року. 06.01.2026 керівником Дніпровської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001272 продовжено до трьох місяців, тобто до 11.02.2026 року.

Слідчим суддею Чечелівського районного суду м. Дніпра запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 обрано у зв`язку з тим, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у передбачені п. п. п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює невідворотність покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, враховуючи той факт, що у місті Дніпро, солдат ОСОБА_5 не має будь якої рухомої/нерухомої власності в м. Дніпро, тощо, останній може безперешкодно, покинути територію міста Дніпра, переслідуючи мету не бути притягнутим до кримінальної відповідальності та не бути засудженим у подальшому. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Так, підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти дії, пов`язані намаганнями із знищенням матеріально - технічних об`єктів, які містять на собі ознаки злочини, які на даний час ще не перебувають у володіння/користування сторони обвинувачення. Незаконно впливати на свідка, потерпілого, експертів у цьому ж кримінальному провадженні. Крім того, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо незаконного впливу підозрюваного солдата ОСОБА_5 на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні. Так, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вичинив зазначені кримінальні правопорушення із застосуванням фізичної сили та заподіянням тілесних ушкоджень потерпілому, тому існує ризик вчинення повторних таких дій щодо потерпілого, а також свідків у провадженні, оскільки є фізично розвинутим, чинним військовослужбовцем, проходив обов`язкову військову підготовку, має навики рукопашного бою. Можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється. Також, в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний солдат ОСОБА_5 на теперішній час перебуває не у військовій частині за місцем несення служби без законних підстав, що є підставою вважати що ОСОБА_5 є особою, яка зневажливо ставиться до норм чинного кримінального процесуального законодавства України, а тому може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки даний злочин вчинено із підстав користі, а також із застосуванням фізичної сили та заподіянням тілесних ушкоджень. Таким чином, орган досудового розслідування аргументовано вважає, що солдат ОСОБА_5 набувши статусу підозрюваного у даному провадженні, усвідомлюючи невідворотність покарання, може знову вчинити аналогічні, або інші кримінальні правопорушення, оскільки, як вважає сторона обвинувачення, що особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, наявність процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні може не зупинити вчиняти злочини.

Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, ступінь реалізації злочинного умислу підозрюваного, суспільну небезпеку дій підозрюваного, вчинених в умовах воєнного стану, слідчий вважає, що в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_5 , не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Захисник з урахуванням позиції підзахисного, просив прийняти рішення на розсуд суду.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ ВП № 3 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001272 від 10 листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 186 КК України.

11 листопада 2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

13 листопада 2025 року ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 8 січня 2026 року, з альтернативою внесення застави у розмірі 121 120 грн.

6 січня 2026 року постановою керівника Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_12 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0001272, продовжено до трьох місяців, тобто до 11 лютого 2026 року.

У клопотанні слідчим та прокурором у судовому засіданні зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що має значення для досудового розслідування; здійснювати незаконний вплив на свідків чи інших підозрюваних; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити нове кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Проте, ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 13 листопада 2025 року вже було встановлено наявність ризиків передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Доказів того, що раніше встановлені судом ризики збільшились, слідчим до матеріалів клопотання не долучено та прокурором у судовому засіданні не надано.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 1 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень в яких він підозрюється може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що має значення для досудового розслідування; здійснювати незаконний вплив на свідків чи інших підозрюваних; вчинити нове кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, та те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з альтернативою внесення раніше визначеної застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 11 лютого 2026 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183, 199, 219, 309-310, 369-372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з альтернативою внесення раніше визначеної застави у розмірі 121 120 гривень, в межах строку досудового розслідування, тобто до 11 лютого 2026 року.

Ухвалу направити до СВ ВП № 3 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1