н/п 1-кс/490/4205/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5340/25
У Х В А Л А

про продовження строків запобіжного заходу

15 жовтня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Миколаїв, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України-,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваній ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000117 від 23.04.2025.

Клопотання мотивує тим, що 01 год. 01 хв. 14.05.2025, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи настання тяжких наслідків, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на надання представнику держави-агресора рф - ОСОБА_7 допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи вищевказаний належний їй мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_1 , у програмі для миттєвого обміну повідомленнями через мережу Інтернет (месенджері) «Telegram», в якому вона вже була зареєстрована з обліковим записом ідентифікатор користувача « НОМЕР_2 » під ім`ям « ОСОБА_8 » (на даний період часу перейменований на «ОСОБА_8»), з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , за допомогою вищевказаного власного мобільного телефону, з власної ініціативи надіслала користувачу месенджера «Telegram» ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) текстові повідомлення, які містять інформацію щодо розташування Збройних Сил України з можливістю їх ідентифікації на місцевості, а саме: на території м. Миколаїв, Миколаївської області в районі ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_6», промислові потужності якого розташовані по АДРЕСА_4, за координатами НОМЕР_7 та «ІНФОРМАЦІЯ_5» промислові потужності якого розташовані за адресою: АДРЕСА_3, за координатами: НОМЕР_8.

За цим, о 21 год. 47 хв. 17.05.2025, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на надання представнику держави-агресора рф - ОСОБА_7 допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, використовуючи вищевказаний належний їй мобільний телефон з абонентським номером їй мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_1 , у програмі для миттєвого обміну повідомленнями через мережу Інтернет (месенджері) «Telegram», в якому вона вже була зареєстрована з обліковим записом ідентифікатор користувача « НОМЕР_2 » під ім`ям « ОСОБА_8 » (на даний період часу перейменований на «ОСОБА_8»), з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , за допомогою вищевказаного власного мобільного телефону, надіслала текстові повідомлення, які містять інформацію щодо діяльності такого заводу в сфері забезпечення оборонних потреб підрозділів Збройних Сил України./

18.07.2025 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва щодо ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.09.2025 року.

05.09.2025 року постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_11 було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000117 до 3 місяців, а саме до 17.10.2025 року.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави зважаючи на положення ч.4 ст.183 КПК України. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваною інкримінованого їй кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваної наявні ризики, передбачені п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому заперечувала проти заявленого клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила обрати більш м`який запобіжний захід.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала позицію захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження № 0000117 від 23.04.2025 за ч. 2 ст. 111, ч.1 ст.114-2 КК України.

17.07.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушеяння, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

17.07.2025 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва підозрюваній ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 14.09.2025.

05.09.2025 року постановою керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_11 було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000117 до 3 місяців, а саме до 17.10.2025 року.

12.09.2025 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва підозрюваній ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 17.10.2025.

15.10.2025 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000117 продовжено до п`яти місяців, тобто до 17.12.2025 включно.

Вирішуючи заявлене слідчим клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом про проведення негласної слідчої розшукової дії - про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем від 02.06.2025, згідно якого зафіксовано, що ОСОБА_6 надсилає особисті повідомлення в яких міститься інформація щодо розташування підрозділів Збройних Сил України на території м. Миколаїв та щодо діяльності АТ «ІНФОРМАЦІЯ_4» ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_3», місць розташувань його відокремлених підрозділів в застосунку Telegram в особистому листуванні, у вказаному додатку в якому вона вже була зареєстрована з обліковим записом ідентифікатор користувача « НОМЕР_2 » під ім`ям « ОСОБА_8 », з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , за допомогою власного мобільного телефону марки «Xiaomi» модель «Mi Max 3», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , в ході особистого листування з користувачем месенджера «Telegram» ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ); протоколом про проведення негласної слідчої розшукової дії - від 12.06.2025, згідно якого зафіксовано, спілкування ОСОБА_6 з ОСОБА_12 30.05.2025 у період часу 14 год. 00 хв., згідно якого ОСОБА_6 був здійснений збір відомостей щодо розташування відокремлених потужностей АТ «ІНФОРМАЦІЯ_4» ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_3», діяльність яких спрямована на забезпечення оборонних потреб підрозділів Збройних Сил України; протоколом обшуку від 17.07.2025, за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого вилучено мобільний телефон марки «Mi Max 3», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , з сім-картами мобільного оператору НОМЕР_5 , НОМЕР_1 , який ОСОБА_6 використовувала з метою надсилання текстових повідомлень в ході особистого листування з користувачем месенджера «Telegram» ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), щодо розташування підрозділів Збройних Сил України на території м. Миколаїв та щодо діяльності АТ «ІНФОРМАЦІЯ_4» ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_3», місць розташувань його відокремлених підрозділів; протоколом огляду мобільного телефону марки «Mi Max 3», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , з сім-картами мобільного оператору НОМЕР_5 , НОМЕР_1 , в якому встановлено додаток Telegram, який ОСОБА_6 використовувала з метою надсилання текстових повідомлень в ході особистого листування з користувачем месенджера «Telegram» ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), щодо розташування підрозділів Збройних Сил України на території м. Миколаїв та щодо діяльності АТ «ІНФОРМАЦІЯ_4» ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_3», місць розташувань його відокремлених підрозділів; листом військової частини № 724/320/7788 від 07.07.2025, згідно якого підтверджено розташування підрозділів Збройних Сил України на території:

- на території м. Миколаїв Миколаївської області в районі ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_6», промислові потужності якого розташовані по АДРЕСА_4, за координатами НОМЕР_7 та «ІНФОРМАЦІЯ_5» промислові потужності якого розташовані за адресою: АДРЕСА_3, за координатами: НОМЕР_8;

- листом ТОВ «МБТЗ» №1556 від 14.07.2025, згідно якого підтверджено розташування відокремлених підрозділів на території:

- розташування на території м. Миколаєва по вул. Новозаводській та на території в/ч НОМЕР_6 , а також в межах Миколаївської області в м. Нова Одеса відокремлених підрозділів АТ «ІНФОРМАЦІЯ_4» ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_3» та іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваної ОСОБА_6 ризиків, передбачених ч.1,4,5 ст.177 КПК України: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вона вчинила злочин, який належить до особливо тяжкого та відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі та у випадку доведення виниу вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваній загрожує реальне позбавлення волі.Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не проведено в повному обсязі всіх необхідних і можливих слідчих дій та не встановлено повне коло осіб, з якими ОСОБА_6 могла діяти, та може здійснювати дії, направлені на знищення відомостей доказового характеру про вчинення нею кримінального правопорушення. Також може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, через свої стійкі зв`язки з представниками рф, перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії проти України та ведення бойових дій, може продовжувати умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, окупаційній адміністрації державі-агресора, шляхом надання інформації про Збройні Сили України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Продовжуючи підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямовані проти основ національної безпеки України, яке належить до категорії особливо тяжких злочинів та за який передбачено покарання на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють. Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваної наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та вони доведені прокурором, підозрювана є працездатною особою,тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків, які з часом не зменшилися.

Щодо можливості застосування до підозрюваної альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину встановлюється у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим положеннями ч.4 ст.183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, суд вважає за можливе не визначати підозрюваній розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить починаючи з 15 жовтня 2025 року до 13 грудня 2025 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1