Справа № 461/9144/25
Провадження № 1-кс/461/6916/25
14.11.2025 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
Клопотання вмотивоване наступним. Досудовим розслідування встановлено що ОСОБА_4 перебуваючи на посаді провідника пасажирського потягу міжнародного сполучення АТ «Укрзалізниця» у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24 вересня 2025 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у останнього та інших невстановлених осіб, з метою особистого протиправного збагачення та з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 23 до 60 років, яким в умовах правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України.
ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді провідника пасажирського потягу (у тому числі міжнародного сполучення) АТ «Укрзалізниця», будучи обізнаним із особливостями проходження митного та прикордонного контролю при перетині державного кордону України, а також із конструкційними особливостями потягів, що перебувають на балансі та використовуються АТ «Укрзалізниця» для пасажирських перевезень, вирішив здійснювати незаконне перевезення осіб, які мають намір перетнути державний кордон України поза митним та прикордонним контролем, шляхом їх прихованого розміщення та проїзду у вагонах пасажирських потягів міжнародного сполучення.
В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (часу, місця та способу), але не пізніше 28 жовтня 2025 року, залучив до вказаної протиправної діяльності ОСОБА_5 .
У свою чергу ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою особистого протиправного збагачення та з корисливих мотивів, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким в умовах правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за межі України, через державний кордон України, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 28 жовтня 2025 року, через невстановлену досудовим розслідуванням особу, познайомився з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У подальшому, під час спілкування з останніми, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 не має законних підстав для перетину державного кордону України, ОСОБА_5 запропонував останньому незаконно перетнути державний кордон України за грошову винагороду в сумі 10 000 доларів США шляхом прихованого розміщення та проїзду в одному з пасажирських потягів міжнародного сполучення АТ «Укрзалізниця» поза митним та прикордонним контролем. На що ОСОБА_6 , усвідомлюючи що виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років заборонено та розуміючі що у нього відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах воєнного стану, погодився на пропозицію ОСОБА_5 та повідомив що з міркувань безпеки буде їхати разом зі своєю мамою ОСОБА_7 .
У подальшому ОСОБА_5 28 жовтня 2025 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, під час телефонної розмови (з мобільного номера телефону НОМЕР_1 на номер НОМЕР_2 ) повідомив зазначену інформацію ОСОБА_4 . Після цього останні приступили до планування подальшої організації незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України шляхом його прихованого розміщення та проїзду в одному з пасажирських потягів міжнародного сполучення АТ «Укрзалізниця» поза митним та прикордонним контролем. Зокрема, вони вирішили здійснити переправлення ОСОБА_6 06 листопада 2025 року потягом №032П сполученням «Запоріжжя Перемишль».
За невстановлених досудовим розслідуванням обставин ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вищезазначену інформацію. Окрім того, він повідомив, що потяг №032П «Запоріжжя Перемишль» матиме зупинку о 06:07 у м. Біла Церква Київської області, де останній разом із матір`ю зможе сісти на потяг і продовжити рух у напрямку кордону з Республікою Польщею з метою подальшого незаконного перетину державного кордону України.
У зв`язку з чим ОСОБА_7 , виконуючи злочинні вказівки, здійснила першу частину оплати в розмірі 5000 доларів США шляхом переказу зазначених грошових коштів через невстановлений досудовим розслідуванням обмінник невстановленій особі, яка раніше познайомила ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , за організацію незаконного перетину державного кордону України її сином ОСОБА_6 .
У подальшому ОСОБА_5 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06 листопада 2025 року, придбав чотири квитки в купе №8 вагона №8 потяга АТ «Укрзалізниця» міжнародного сполучення «Запоріжжя Перемишль» №032П, з м. Біла Церква (Київська область) до м. Перемишль (Підкарпатське воєводство, Республіка Польща), які згодом, використовуючи месенджер «Viber», переслав ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
06 листопада 2025 року ОСОБА_6 спільно зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , спрямовані на організацію незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_6 , орієнтовно о 10 годині, перебуваючи на залізничному вокзалі станції Біла Церква, що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 34, здійснили посадку на потяг АТ «Укрзалізниця» міжнародного сполучення «Запоріжжя Перемишль» №032П, у купе №8 вагона №8, після чого продовжили рух у напрямку державного кордону України з Республікою Польща.
Окрім цього, продовжуючи виконувати злочинні вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та інших невстановлених досудовим розслідуванням учасників злочинної групи, ОСОБА_7 взяла з собою решту грошових коштів у розмірі 5 000 доларів США з метою їх подальшої передачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 після перетину державного кордону України.
В свою чергу, з метою організації та забезпечення безперешкодного перетину ОСОБА_6 державного кордону України з Республікою Польщею, ОСОБА_5 06 листопада 2025 року, орієнтовно о 12 годині, здійснив посадку на вищевказаний потяг на залізничному вокзалі станції Бердичів, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, Привокзальна площа, 1. У свою чергу, ОСОБА_4 того ж дня, орієнтовно о 10 годині, здійснив посадку на потяг на залізничному вокзалі станції Біла Церква, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 34.
Перебуваючи в купе №8 вагону №8 потягу №032П сполучення «Запоріжжя Перемишль», ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 здійснили інструктаж ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо дотримання необхідних правил конспірації під час проходження прикордонного контролю в населеному пункті Мостиська Другі Львівської області при перетині державного кордону України з Республікою Польща. Зокрема, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 повідомили, що під час проведення прикордонного контролю необхідно робити вигляд, нібито вони не знайомі між собою. Окрім цього, ОСОБА_5 повідомив, що під час перевірки документів працівниками Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 необхідно буде сховатися у приміщенні купе.
Доїжджаючи до залізничної станції Мостиська Друга, що розташована за адресою: Львівська область, Мостиський район, с. Мостиська Другі, вул. Вокзальна, 1, ОСОБА_6 , виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , сховався на верхній полиці для багажу, розміщеній над вхідними дверима до купе, з метою уникнення перевірки документів та недопущення його виявлення працівниками Державної прикордонної служби України. У свою чергу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 приховали особисті речі та багаж ОСОБА_6 з метою недопущення його викриття зазначеними працівниками.
У подальшому, того ж дня, орієнтовно о 18 годині 30 хвилин, під час прибуття потягу №32П сполучення «Запоріжжя Перемишль» до залізничної станції Мостиська Друга, при здійсненні перевірки документів працівниками Державної прикордонної служби України, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з метою приховання факту проїзду ОСОБА_6 у вказаному купе, надали завідомо неправдиву інформацію про те, що в купе перебуває лише троє пасажирів. Однак їхні дії були викриті, а самих ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 затримано працівниками правоохоронних органів.
07.11.2025 в ході проведення досудового розслідування, під час огляду місця події в приміщенні купе №8, вагону №8, потягу №32 міжнародного сполучення №32 «Запоріжжя Перемишль» було виявлено та вилучено:
- мобільний телефон марки Samsung Galaxy S24 Ultra (IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ) що належить ОСОБА_7 ;
- мобільний телефон марки moto Z4 (IMEI1: НОМЕР_5 ) що належить ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон марки Samsung Galaxy A35 5G (IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 ) що належить ОСОБА_4 ;
- мобільний телефон марки Samsung Galaxy A21s (IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 ) що належить ОСОБА_5 ;
- мобільний телефон марки Samsung Galaxy A26 5G. (IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 ) що належить ОСОБА_5 ;
- грошові кошти в розмірі 5000 доларів США що належать ОСОБА_7 ;
- грошові кошти в розмірі 355 євро та 360 доларів США які належать ОСОБА_6
- перелік пасажирів купе №8, вагону №8 потягу міжнародного сполучення №32 Запоріжжя - Перемишль на 1 (одному) аркуші;
- бланк обліку серії АА №240326 на 1 (одному) аркуші.
Вказані предмети 07.11.2025 з врахуванням положень ст. 98 КПК України визнані речовими доказами.
06.11.2025 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 було затримано в порядку ст. 208 КПК за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Слідчий зазначає, що вказані предмети можливо є предметами та засобами вчинення кримінального правопорушення і мають суттєве значення для проведення досудового розслідування та можуть бути використані як докази вчиненого кримінального правопорушення. Тому просить клопотання задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Слідчий в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.
ОСОБА_5 та його захисник в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Захисник ОСОБА_8 подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності.
ОСОБА_4 та його захисник в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Захисник ОСОБА_9 подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.
ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. При вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.
ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи шляхом скерування смс-повідомлення.
Представник ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_10 у в судове засідання не з`явився. Подав заперечення на клопотання слідчого про накладення арешту на майно, просив відмовити у задоволенні клопотання та повернути майно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , так як слідчим необґрунтовано необхідність накладення арешту на майно, вилученого у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Перевіривши надані матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя встановив наступне.
06.11.2025 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 було затримано в порядку ст. 208 КПК за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
07.11.2025 в ході проведення досудового розслідування під час огляду місця події в приміщенні купе №8, вагону №8, потягу №32 міжнародного сполучення №32 «Запоріжжя Перемишль» було виявлено та вилучено:
- мобільний телефон марки Samsung Galaxy S24 Ultra (IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ) що належить ОСОБА_7 ;
- мобільний телефон марки moto Z4 (IMEI1: НОМЕР_5 ) що належить ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон марки Samsung Galaxy A35 5G (IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 ) що належить ОСОБА_4 ;
- мобільний телефон марки Samsung Galaxy A21s (IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 ) що належить ОСОБА_5 ;
- мобільний телефон марки Samsung Galaxy A26 5G. (IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 ) що належить ОСОБА_5 ;
- грошові кошти в розмірі 5000 доларів США що належать ОСОБА_7 ;
- грошові кошти в розмірі 355 євро та 360 доларів США які належать ОСОБА_6
- перелік пасажирів купе №8, вагону №8 потягу міжнародного сполучення №32 Запоріжжя - Перемишль на 1 (одному) аркуші;
- бланк обліку серії АА №240326 на 1 (одному) аркуші.
07.11.2025 року вказані предмети визнано речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 .
Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 237 КПК України).
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення огляду місця події в приміщенні купе №8, вагону №8, потягу №32 міжнародного сполучення №32 «Запоріжжя Перемишль»:
- мобільний телефон марки Samsung Galaxy S24 Ultra (IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ) що належить ОСОБА_7 ;
- мобільний телефон марки moto Z4 (IMEI1: НОМЕР_5 ) що належить ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон марки Samsung Galaxy A35 5G (IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 ) що належить ОСОБА_4 ;
- мобільний телефон марки Samsung Galaxy A21s (IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 ) що належить ОСОБА_5 ;
- мобільний телефон марки Samsung Galaxy A26 5G. (IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 ) що належить ОСОБА_5 ;
- грошові кошти в розмірі 5000 доларів США що належать ОСОБА_7 ;
- грошові кошти в розмірі 355 євро та 360 доларів США які належать ОСОБА_6
- перелік пасажирів купе №8, вагону №8 потягу міжнародного сполучення №32 Запоріжжя - Перемишль на 1 (одному) аркуші;
- бланк обліку серії АА №240326 на 1 (одному) аркуші.
Разом з тим, слідчий суддя вважає за потрібним накласти арешт на грошові кошти в розмірі 5000 доларів США, що належать ОСОБА_7 , які вона взяла з собою для подальшої передачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 після перетину державного кордону, вилучені мобільні телефони; перелік пасажирів купе №8, вагону №8 потягу міжнародного сполучення №32 Запоріжжя - Перемишль на 1 (одному) аркуші; бланк обліку серії АА №240326 на 1 (одному) аркуші.
На переконання слідчого судді, вимоги клопотання на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Вилучене майно має значення для кримінального провадження, повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Клопотання слідчого про арешт майна, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.
Підставами накладення арешту є необхідність проведення експертиз, тому необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів шляхом накладання арешту.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого задоволити.
Накласти арешт шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись на майно вилучене 06.11.2025 в ході проведення огляд місця події в приміщенні купе №8, вагону №8, потягу №32 міжнародного сполучення №32 «Запоріжжя Перемишль», а саме:
- мобільний телефон марки Samsung Galaxy S24 Ultra (IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ) що належить ОСОБА_7 ;
- мобільний телефон марки moto Z4 (IMEI1: НОМЕР_5 ) що належить ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон марки Samsung Galaxy A35 5G (IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 ) що належить ОСОБА_4 ;
- мобільний телефон марки Samsung Galaxy A21s (IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 ) що належить ОСОБА_5 ;
- мобільний телефон марки Samsung Galaxy A26 5G. (IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 ) що належить ОСОБА_5 ;
- грошові кошти в розмірі 5000 доларів США, що належать ОСОБА_7 , які вона взяла з собою для подальшої передачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 після перетину державного кордону;
- перелік пасажирів купе №8, вагону №8 потягу міжнародного сполучення №32 Запоріжжя - Перемишль на 1 (одному) аркуші;
- бланк обліку серії АА №240326 на 1 (одному) аркуші.
У іншій частині клопотання - відмовити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1