Справа №: 398/6685/25
провадження №: 1-кс/398/1529/25
УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

"17" жовтня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника - адвоката ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на незаконне затримання

ВСТАНОВИВ:

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на незаконне затримання у кримінальному провадженні №0001775 від 16.10.2025 року. В обґрунтування скарги зазначає, що 16.10.2025 року близько 01:00 год. працівниками Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області було затримано, в порядку ст.208 КПК України, ОСОБА_4 за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Як підстава затримання в протоколі зазначається: застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення. Зазначає, що жодна з вичерпних підстав, передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України, не була наявною на момент фактичного позбавлення особи свободи. Затримання за підозрою у злочині, виявленому пізніше, під час незаконного огляду, є наслідком, а не підставою для затримання. Фактичне позбавлення свободи, застосування кайданок на вулиці, близько 01:00 год., відбулося без роз`яснення прав, передбачених ст.208 та ст. 42 КПК України. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, не усвідомлював змісту своїх дій та не розумів причину затримання, що унеможливило реалізацію права на захист та надання усвідомлених свідчень. Працівники поліції не забезпечили проведення медичного огляду для встановлення стану здоров`я та фіксації ознак сп`яніння. Протокол затримання було складено лише через значний проміжок часу - о 05 год. 26 хв., що підтверджує незаконність первісного позбавлення свободи. Близько 01:00 год., після фактичного затримання ОСОБА_4 на вулиці, працівники поліції без ухвали слідчого судді та без згоди власниці - матері затриманого, увійшли до помешкання і почали оглядати його кімнату та речі. Зі слів матері, поліцейські обшукували сумки ОСОБА_4 , а не здійснювали «візуальний огляд». Вказані дії є фактичним обшуком житла без належних правових підстав, що прямо суперечить вимогам ст. 233, 234 КПК України. Враховуючи викладене, факт затримання ОСОБА_4 відбувся з грубим порушенням вимог ст. 208 КПК України, а докази, на підставі якого його затримали офіційно, отримано внаслідок незаконного проникнення до житла та огляду/обшуку речей (ст. 87 КПК України). Посилаючись на вищевказані обставини адвокат ОСОБА_3 просить визнати затримання 16.10.2025 року ОСОБА_4 незаконним, а дії працівників поліції щодо застосування кайданок та фактичного огляду речей у житлі таким, що порушують норми КПК України та Конституції України.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала. Посилаючись на викладені обставини просила задовольнити. Додатково зазначила, що ОСОБА_4 нічого не пам`ятає з подій тієї ночі. Зі слів його матері - ОСОБА_8 відомо, що остання викликала поліцію за фактом домашнього насилля. Коли прибули поліцейські на виклик, ОСОБА_8 був у дворі будинку в стані сильного алкогольного сп`яніння. Працівники поліції застосували до нього кайданки, без достатніх на те підстав. 16.10.2025 близько 01:00 год. без ухвали слідчого судді і без згоди власника, поліцейські провели огляд в квартирі , оглядали речі підозрюваного, внаслідок цього отримані докази є недопустимими.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав скаргу захисника та пояснив, що близько 21:30 год. 15.10.2025 року приїхав до м. Олександрія та заніс свої сумки додому. Після цього пішов гуляти, вживав алкогольні напої. Що було далі не пам`ятає. Оговтався у відділі поліції в кайданках.

Прокурор проти задоволення скарги заперечує. Вважає, що працівники поліції діяли в межах повноважень і у встановлений законодавством спосіб, який відповідав ситуації. Вірно оцінили ситуацію і викликали вибухо-техніків. Обшук проведено у відповідності до норм КПК України, що підтверджується відповідною ухвалою слідчого судді. На теперішній час проведено експертне дослідження вилучених предметів, за результатами якого підтверджено, що вони є боєприпасами. Таке втручання було необхідне та пропорційне існуючій загрозі життю та здоров`ю як самого підозрюваного, так і його матері та мешканцям багатоквартирного будинку.

Слідчі проти задоволення скарги заперечували. Слідча ОСОБА_6 повідомила, що 16.10.2025 о 00:30 год. на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про вчинення відносно неї домашнього насильства сином ОСОБА_4 , яке супроводжувалось агресивною поведінкою, погрозами з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після прибуття працівників поліції заявниця підтвердила факт вчинення відносно неї домашнього насильства, що зафіксовано на службову боді-камеру. ОСОБА_4 поводився неадекватно, не реагував на законні вимоги працівників поліції припинити протиправні дії, поводив себе зухвало, виражався нецензурною лайкою. З метою недопущення вчинення ним протиправних дій відносно матері та інших осіб до нього було застосовано поліцейський превентивний захід - поліцейське піклування, передбачене ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію». Цей захід не є затриманням у розумінні ст. 208 КПК України. Працівників поліції ОСОБА_8 добровільно впустила до квартири та вказала на речі сина, які останній привіз з зони бойових дій. Саме під час реагування на виклик працівниками поліції, при візуальному огляді було помічено у підсумку для бронежилету предмет зовні схожий на гранату, яка має ознаки вибухонебезпечності. Фактичного огляд сумок ОСОБА_4 працівниками поліції не здійснювався. У зв`язку з реальними ознаками можливої наявності бойового боєприпасу (заборонених предметів), з метою недопущення вибуху, заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, а також збереження доказів тяжкого злочину поліцейськими було викликано слідчо-оперативну групу, до складу яких було включено вибухотехніка. Першочергово було внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Після цього, по прибуттю ЄОГ, проведено невідкладний обшук. Дії працівників були превентивними та правомірними, відповідали вимогам ЗУ «Про Національну поліцію», згідно якого поліцейські зобов`язані вживати заходи для попередження кримінальних правопорушень, забезпечення публічної безпеки та охорони життя громадян. Виявлення предмета схожого на гранату, створювало очевидну загрозу життя та здоров`ю оточуючих, тому дії працівників поліції щодо негайного реагування та повідомлення ЄОГ були не лише законними, але й обов`язковими. Жодних слідчих (розшукових) дій у житлі до внесення відомостей до ЄРДР та прибуття ЄОГ не проводились. Всі процесуальні дії з фіксації, огляду та вилучення проводились виключено працівниками ЄОГ у присутності понятих та самої ОСОБА_8 . Після завершення слідчих дій, під час яких було виявлено та вилучено у речах ОСОБА_4 за місцем його проживання 5 предметів зовні схожих на гранати. У зв`язку з чим були всі підстави підозрювати його у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_4 було повідомлено про затримання у порядку ст. 208 КПК України. Таким чином, дії працівників поліції були обґрунтованими, своєчасними та такими, що повністю відповідають вимогам ЗУ «Про Національну поліцію» та КПК України.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено о 01:46 год. 16.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001775.

Внесенню цих відомостей до ЄРДР передувало звернення ОСОБА_8 на лінію «102» о 23:49 15.10.2025 з повідомленням про застосування до неї з боку сина ОСОБА_4 домашнього насильства.

В подальшому, о 01:20 16.10.2025, під час обслуговування даного виклику від працівника поліції надійшло повідомлення на лінію «102» щодо виявлення за місцем мешкання заявниці ОСОБА_9 та її сина ОСОБА_4 предмету схожого на гранату.

16.10.2025 року в період часу з 03 години 54 хвилин по 05 годину 54 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_10 , де фактично проживають та зареєстровані ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , було проведено обшук за участі спеціаліста-криміналіста, спеціаліста-криміналіста (вибухотехніка), інспектора кінолога, службового собаки, ОСОБА_8 та двох понятих. В ході обшуку виявлено та вилучено: та вилучено: Підривач ручної гранати УЗРГМ з маркуваннями, «41-71 УЗРГМ-2 583» «389-68-71», який упаковано до спец. пакету вибухотехнічної служби №АВ1151997; Підривач ручної гранати УЗРГМ-2 з маркуванням «116-83 УЗРГМ-2 УЗЧП» «386-167-83», який упаковано до спец. пакету вибухотехнічної служби №АВ1151997; Підривач ручної гранати з маркуванням «АF 11 10-04-20», який упаковано до спец. пакету вибухотехнічної служби №АВ1151997; Підривач ручної гранати з маркуванням «АF 11 10-06-20», який упаковано до спец. пакету вибухотехнічної служби №АВ1151997; Підривач ручної гранати з маркуванням «АF 11 10-06-20», який упаковано до спец. пакету вибухотехнічної служби №АВ1151997; Корпус ручної гранати GHO-1 ROX, з маркуванням «10-02-20», який упаковано до спец. пакету вибухотехнічної служби №АВ1152004; Корпус ручної гранати GHO-1 ROX, з маркуванням «10-03-20», який упаковано до спец. пакету вибухотехнічної служби №АВ1152004; Корпус ручної гранати Ф-1 з маркуванням «107 53-71», який упаковано до спец. пакету вибухотехнічної служби №АВ1151998; Корпус ручної гранати Ф-1 маркування відсутні (затерті), який упаковано до спец. пакету вибухотехнічної служби №АВ1151998; Корпус ручної гранати, РГД-5 з маркуванням «101-77Т».

Вилучені предмети згідно Акта об`єкта на наявність вибухових матеріалів є корпусами гранат та підривачами.

16.10.2025 року о 05:26 год. (фактичний час) в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 було затримано за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

За повідомленням слідчого Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Південним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги о 07:20 16.10.2025 року видано доручення про надання безоплатної правничої допомоги №002-120001759 згідно якого затриманому ОСОБА_4 призначено адвоката ОСОБА_3 .

Цього ж дня, вилучені предмети постановою слідчого визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Ухвалою слідчого судді №398/6685/25 від 16.10.2025 року клопотання слідчого задоволено, надано дозвіл на проведення 16.10.2025 року в період часу з 03 години 54 хвилин по 05 годину 54 хвилин обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_10 , де фактично проживають та зареєстровані ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: Підривач ручної гранати УЗРГМ з маркуваннями, «41-71 УЗРГМ-2 583» «389-68-71», який упаковано до спец. пакету вибухотехнічної служби №АВ1151997; Підривач ручної гранати УЗРГМ-2 з маркуванням «116-83 УЗРГМ-2 УЗЧП» «386-167-83», який упаковано до спец. пакету вибухотехнічної служби №АВ1151997; Підривач ручної гранати з маркуванням «АF 11 10-04-20», який упаковано до спец. пакету вибухотехнічної служби №АВ1151997; Підривач ручної гранати з маркуванням «АF 11 10-06-20», який упаковано до спец. пакету вибухотехнічної служби №АВ1151997; Підривач ручної гранати з маркуванням «АF 11 10-06-20», який упаковано до спец. пакету вибухотехнічної служби №АВ1151997; Корпус ручної гранати GHO-1 ROX, з маркуванням «10-02-20», який упаковано до спец. пакету вибухотехнічної служби №АВ1152004; Корпус ручної гранати GHO-1 ROX, з маркуванням «10-03-20», який упаковано до спец. пакету вибухотехнічної служби №АВ1152004; Корпус ручної гранати Ф-1 з маркуванням «107 53-71», який упаковано до спец. пакету вибухотехнічної служби №АВ1151998; Корпус ручної гранати Ф-1 маркування відсутні (затерті), який упаковано до спец. пакету вибухотехнічної служби №АВ1151998; Корпус ручної гранати, РГД-5 з маркуванням «101-77Т».

16.10.2025 року о 18:44 год. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

17.10.2025 року о 10:00 год. ОСОБА_4 доставлено до приміщення Олександрійського міськрайонного суду для участі в судовому засіданні з розгляду даної скарги та клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, яке зареєстровано канцелярією суду о 09:08 год.

В судовому засіданні допитана в якості свідка мати підозрюваного - ОСОБА_8 , яка повідомила, що викликала поліцію для того, щоб вони допомогли вгамувати та вкласти спати її сина, який прийшов додому в стані сильного алкогольного сп`яніння, бив кулаками в стіну, свистів, голосно ругався. Коли приїхали поліцейські вона залишила сина з ними на вулиці та пішла до квартири. Через деякий час поліцейські піднялися до їх квартири. Вона їм повідомила, що писати заяву на сина не буде. Після цього поліцейський почав запитувати де речі сина, самостійно пішов і вийняв з барсетки паспорт і військовий квиток, подивився і поклав на місце. Вона не заперечувала, але якби попросили - дала сама. Поліцейський сказав, що є вибуховий предмет. На виклик поліцейського приїхали приблизно 8 осіб з собакою, провели обшук. Сина в квартиру на обшук не привели.

З дослідженого в судовому засіданні аудіо запису повідомлення ОСОБА_8 про домашнє насильство на лінію «102» вбачається, що остання звернулася за допомогою, оскільки син перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, поводився агресивно.

З відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_4 поводився агресивно по відношенню до заявниці ОСОБА_8 та поліцейських, перебував у дворі багатоквартирного будинку, у темну пору доби, поводився зухвало, виражався нецензурною лайкою. На зауваження працівників поліції не реагував, законні вимоги працівників поліції не виконував в зв`язку з чим було викликано допоміжні сили по прибуттю яких поліцейські піднялися до помешкання заявниці. ОСОБА_8 зустріла поліцейських і самостійно провела до кімнати, яку з її слів займає син. Вказала на його особисті речі, які він привіз з собою з місця проходження військової служби. Висловила поліцейському свої побоювання, що син міг самовільно залишити частину. Наголосила на тому, що син в категоричній формі наказав його особисті речі не чіпати в зв`язку з чим у неї є побоювання, що там можуть знаходитися заборонені речі. Працівник поліції спитав її дозволу на поверхневий огляд вмісту особистих речей сина. Доторкнувся рукою до їх поверхні та повідомив, що відчуває на дотик наявність предмету схожого на вибуховий. Повідомив про це в телефонному режимі керівництву.

Також в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_9 про дозвіл на проведення обшуку за місцем її та ОСОБА_4 мешкання.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно усталеною практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання. Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч.4 ст.208, п.6 ч.3 ст.42 КПК України, підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Положеннями ст.208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

- якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

- якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

- якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень ст.213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених ст.104 цього Кодексу, зазначаються:

- місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень ст.209 цього Кодексу;

- підстави затримання;

- результати особистого обшуку;

- клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили;

- повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого.

Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим.

Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Відповідно до ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Аналіз наведених норм свідчить, що слідчий суддя повинен перевірити законність фактичних підстав затримання.

Крім того, за приписами ст.206 КПК України, слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.

Відповідно до ст.211 КПК України, затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Згідно правової позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у постанові від 27.05.2019 року (справа № 766/22242/17) положення ст.206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Згідно наявних матеріалів, пояснень учасників в судовому засіданні, досліджених письмових доказів вбачається, що затримання ОСОБА_4 відбулось у спосіб та в порядку, встановленим чинним кримінально-процесуальним законодавством, а тому відсутні підстави вважати, що підозрюваний був незаконно затриманий.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 на незаконне затримання.

Керуючись ст.ст.22, 26, 32, 107, 206, 208, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на незаконне затримання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повне судове рішення складено та проголошено о 12-45 год. 20.10.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1