Провадження №1-кп/932/1914/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 січня 2026 року Шевченківський районний суд м. Дніпро

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0008232, відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ

До Шевченківського районного суду міста Дніпра 16 грудня 2025 року з Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону надійшов обвинувальний акт та додатки до нього у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. Щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.01.2026 року включно.

16 грудня 2025 року по кримінальному провадженню винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання.

Прокурор, захисник та обвинувачений вважали можливим призначити справу до судового розгляду.

Вислухавши позиції учасників процесу щодо можливості призначення справи до розгляду, судом було встановлено, що зазначена кримінальна справа непідсудна Шевченківському районному суду міста Дніпра.

Відповідно до ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, то кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Як зазначено у обвинувальному акті (формулюванні обвинувачення), який надійшов до суду, ОСОБА_5 обвинувачується за ч. 5 ст. 407 КК України, у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, саме у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, 21.10.2024 року близько 8-00 годин самовільно залишив місце служби військову частину НОМЕР_1 , що дислокується поблизу с-ще Орлівщина Самарівського району Дніпропетровської області та без поважних причин був відсутній на службі та не виконував службові обов`язки до 11.11.2025 року доки не був встановлений слідчим СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м.Дніпро, Шевченківський район.

У відповідності з положеннями норм КПК України місцем вчинення кримінального правопорушення є місце де воно було почато, продовжено, закінчено або припинено.

Обвинувальний акт не містить адресу місця встановлення обвинуваченого слідчим СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, окрім зазначення, що це місто Дніпро, Шевченківський район, т.б. місце закінчення зазначеного триваючого злочину не встановлено в ході досудового розслідування.

Одночасно, як повідомив обвинувачений у підготовчому судовому засіданні він був затриманий ВСП у м.Запоріжжі та доставлений у кабінет до слідчого СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, де йому повідомляли про підозру та в подальшому супроводжували до суду для обрання запобіжного заходу.

Відповідно до офіційних Інтернет-ресурсів, ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ( у тому числі слідчий відділ, який є його підрозділом) розташований за адресою: м.Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, 34 у м. Дніпро, що є територією Центрального району м. Дніпра. Відповідно до матеріалів кримінального провадження Центральним районним судом м.Дніпро за поданням слідчої СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і строк тримання обраховувався з моменту його взяття під варту в залі суду.

Таким чином кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, інкриміноване обвинуваченому, розпочато на території Самарівського району Дніпропетровської області, а місце його закінчення з огляду на вищевикладене в ході досудового розслідування не встановлено.

Згідно положень ст.283 КПК України закінченням досудового розслідування є затвердження прокурором обвинувального акту.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалося слідчим СВ ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, що розташоване за адресою: м.Дніпро, вул. Князя Володимира Великого, 34 у м. Дніпро, та є територією Центрального району м. Дніпра, обвинувальний акт затверджено прокурором за місцем розташування Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону за адресою: м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 2, що є територією Соборного району м.Дніпра, тобто досудове розслідування закінчено на території Соборного району м. Дніпра.

Аналізуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Згідно ст.34 КПК України питання про передання кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів від моменту внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється ухвала.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність звернення до апеляційного суду для визначення підсудності зазначеної кримінальної справи та направлення її до належного суду в межах територіальної юрисдикції до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області або до Соборного районного суду міста Дніпра.

Також прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів з тих підстав, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем та обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до десяти років, а тому з врахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення та статусу обвинуваченого, існують ризики, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, переховуватися від суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`яких запобіжних заходів вважав недоцільним, та вважав необхідним продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Захисник адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора і продовження обраного запобіжного заходу.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят днів, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, проти встановленого порядку несення військової служби, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до десяти років, він є військовослужбовцем військової служби, не має міцних соціальних зв`язків та утриманців, з врахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, а також з урахуванням стадії процесу, коли свідки обвинувачення не допитані, а матеріали кримінального провадження у тому числі протоколи допиту зазначених осіб відкриті стороні захисту, реально існують обґрунтовані ризики, що він буде переховуватися від суду, може незаконно впливати на свідків, які проходять військову службу з останнім в одній військовій частині, може вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останньому обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправного діяння, в якому він обвинувачується, його особистість, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

З урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, тяжкості та обставин вчинення злочину суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому застави, як альтернативного запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32,34, 132, 176, 177, 178, 183, 194, 314, 336, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Направити обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0008232, відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності зазначеної справи та направлення її до належного суду в межах територіальної юрисдикції.

Клопотання прокурора про продовження строку застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 5 березня 2026 року включно.

Ухвала суду оскарженню не підлягає, на ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині вирішення питань застосування запобіжного заходу.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Дніпра ОСОБА_1