УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2025 Справа №607/22194/25 Провадження №1-кс/607/6366/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001729 від 19 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2025 року слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0001729 від 19 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про накладення арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, а саме: куртку темно-зеленого кольору та шапку чорного кольору, які після огляду поміщено у спеціальне упакування №WAR1862543 та які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дане клопотання мотивує тим, що зазначене майно має значення речового доказу у кримінальному провадженні №0001729 від 19 жовтня 2025 року.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду клопотання слідчий в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Слідчим суддею з`ясовано, що 19.10.2025 до Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що 19.10.2025, близько 17:30 години, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , в період дії воєнного стану в державі, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , в ході словесного конфлікту, шляхом ривка із шиї ОСОБА_6 відкрито викрав золотий ланцюжок із золотим хрестиком, чим спричинив матеріальну шкоду на суму близько 69000 грн.

19 жовтня 2025 року відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за №0001729 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

19.10.2025 в приміщенні Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, в кімнаті для проведення слідчих дій №1 під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено наступні речі, а саме: куртку темно-зеленого кольору та шапку чорного кольору, які після огляду поміщено у спеціальне упакування №WAR1862543.

20.10.2025 вилучені речі за постановою слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_3 визнано речовими доказами.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно пункту 1 частини другої статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з частиною третьою статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із частиною одинадцятою статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У клопотанні наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами.

Крім цього, стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене у клопотанні майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому є необхідність у накладені арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням статей 170-173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речового доказу, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, зникнення такого майна чи знищення слідчої інформації на ньому.

Одночасно роз`яснюю, що згідно статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного та керуючись ст. 167, 170, 172-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, а саме: куртку темно-зеленого кольору та шапку чорного кольору, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та які поміщено у спеціальне упакування №WAR1862543.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1