Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9988/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/753/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

08 жовтня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0002193 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Житомира, освіта середня, офіційно не працюючого, на утриманні дітей не має, з середньою-спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.10.2014 Богунським районним судом м. Житомира за ч.1 ст.309, ст.ст.75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 30.09.2015 Корольовським районним судом м. Житомира за ч.1 ст.263, ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 20.04.2018;

- 18.04.2023 Богунським районним судом м. Житомира за ч.4 ст.185, ст.ст.75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження №0002193 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 06 червня 2025 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 вирішено обчислювати з дня його фактичного затримання, тобто з 05 вересня 2024 року.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 днів, тобто до 04 серпня 2025 року (включно).

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 18.04.2023 щодо ОСОБА_7 за ч.4 ст.185, ст. ст. 75, 76 КК України, яким його засуджено до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, вирішено виконувати самостійно.

Цивільний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень моральної шкоди.

Вирішено питання щодо речових доказів.

08.10.2025 від прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_11 до апеляційного суду надійшло клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. В обгрунтування клопотання прокурор послався на те, що розгляд даного кримінального провадження в апеляційній інстанції не може бути завершений до спливу строків тримання під вартою з об`єктивних причин, проте ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувались судом при застосуванні та продовженні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились, а тому більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора та потерпілого в підтримання вказаного клопотання, думку обвинуваченого та його захисника в заперечення клопотання прокурора, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положеннями ст.199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про продовження тримання під вартою судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при застосуванні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Приписами статті 177 КПК України встановлено, що однією з підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно положень ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує ризики, зазначені у ст. 177 цього Кодексу, а також на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, яке є тяжким злочином та за вчинення якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працював, характеризується посередньо, утриманців не має, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів.

Оскаржуваним вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 06.06.2025 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, останній може переховуватися від суду, може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, відсутність міцних соціальних зв`язків та даних про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, в тому числі і тяжких злочинів. Більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, на переконання колегії суддів, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Отже, ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшилися, що спростовує заперечення захисника про відсутність ризиків.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Так, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, для розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду м.Житомира, апеляційному суду потрібен певний час. Завершити апеляційний розгляд даного кримінального провадження до спливу строку дії попередньої ухвали про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не представляється можливим з об`єктивних причин ( підготовка сторонами захисту та обвинувачення клопотань про дослідження доказів).

За таких обставин, колегія суддів вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06.12.2025 року включно без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст.ст.331, 405 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_11 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06 грудня 2025 року включно.

Строк дії ухвали до 06.12.2025 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: