Справа № 331/3213/25
Провадження № 1-кс/331/2181/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 18.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000454, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, військовослужбовця, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не є особою, щодо якої згідно зі ст. 480 КПК України передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше судимого:

- 03 листопада 2022 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком один рік;

- 13 березня 2024 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ст. ст.71, 72 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк один рік і один місяць. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30 серпня 2024 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.14 ч.1 ст. 114-1, ч.1 ст. 14 ч.2 ст.194, ч.4 ст. 408 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2025 року прокурор Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя в рамках кримінального провадження №0000454 від 18.05.2025 із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.14 ч.1 ст. 114-1, ч.1 ст. 14 ч.2 ст.194, ч.4 ст. 408 КК України.

В обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначено, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000454 від 18.05.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (штурмовий спеціалізований батальйон (ШКВАЛ)) від 17.10.2024 № 311-PC, ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця 3 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) та він вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, 14.01.2025, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби, самовільно залишив місце несення служби, а саме: місце тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 , які на той час розташовувались в населеному пункті АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував поза місцем несення служби до 06.06.2025.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05 червня 2025 року громадянин України ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на території м. Запоріжжя, будучи обізнаним щодо ведення збройної агресії Російської Федерації (далі - РФ) проти України та фактом введення на всій території України воєнного стану, діючи умисно з корисливих мотивів, використовуючи свій обліковий запис у месенджері «Telegram», добровільно вступив у спілкування шляхом обміну текстовими повідомленнями із невстановленою на даний час особою, яка використовує у системі миттєвого обміну інформацією «Telegram» ідентифікатор «Маrу». В ході вказаного спілкування ОСОБА_4 добровільно погодився виконати оплачуване завдання, яке передбачало перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом вчинення дій, спрямованих на створення перешкод, ускладнення маневрів Збройних сил України та інших військових формувань, зниження ефективності протидії збройній агресії РФ, зокрема, шляхом підпалу транспортних засобів, які перебувають у користуванні військовослужбовців ЗСУ та інших військових формувань, для їх пошкодження та унеможливлення подальшого їх використання у протидії військовій агресії РФ.

05 червня 2025 року з метою реалізації злочинного наміру ОСОБА_4 здійснив придбання знаряддя для вчинення злочину та пошук транспортного засобу для подальшого пошкодження шляхом підпалу.

Того ж дня, приблизно о 16 год. 15 хв., перебуваючи на ділянці місцевості, що розташована за координатами 47°49'11.7"N 35°01'46.2"Е поблизу Міської теплової мережі Хортицької філії по вул. Сорочинська, 15, в м. Запоріжжя, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи корисливі мотиви, реалізуючи раніше розроблений злочинний план, знайшов та зафіксував на особистий мобільний телефон транспортний засіб марки «Volkswagen», д.н.з. « НОМЕР_2 », з VIN-кодом НОМЕР_3 , який використовується військовослужбовцями Збройних сил України у стримуванні збройної агресії Російської Федерації проти України, який надалі планував вчинити дії, спрямовані на пошкодження майна та його займання шляхом підпалу.

Попередньо ідентифікувавши предмет своєї злочинної діяльності на місцевості, а саме: «Volkswagen», д.н.з. « НОМЕР_2 », з VIN-кодом НОМЕР_3 , з метою отримання грошової винагороди за його знищення, шляхом підпалу, громадянин України ОСОБА_4 , використовуючи власний мобільний телефон та обліковий запис у системі миттєвого обміну інформацією «Telegram», здійснив погодження об`єкту свого протиправного наміру із невстановленою на даний час особою, яка використовує у системі миттєвого обміну інформацією «Telegram» ідентифікатор «Маrу», на що останній надав згоду на пошкодження саме цього транспортного засобу шляхом його підпалу.

Однак, довести свій протиправний умисел до кінця громадянин України ОСОБА_4 не встиг з причин, які не залежали від його волі, а саме: був зупинений співробітниками поліції, які проводили оперативно-розшукові заходи.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05 червня 2025 року громадянин України ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на території м. Запоріжжя, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність свого злочинного наміру та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, використовуючи свій обліковий запис у месенджері «Telegram», добровільно вступив у спілкування шляхом обміну текстовими повідомленнями із невстановленою на даний час особою, яка використовує у системі миттєвого обміну інформацією «Telegram» ідентифікатор «Маrу». В ході вказаного спілкування ОСОБА_4 добровільно погодився виконати оплачуване завдання, яке передбачало знищення або пошкодження транспортних засобів, які перебувають у володінні інших осіб та перебувають на території м. Запоріжжя, шляхом їх підпалу.

05 червня 2025 року з метою реалізації злочинного наміру ОСОБА_4 здійснив придбання знаряддя для вчинення злочину та пошук транспортного засобу для подальшого пошкодження шляхом підпалу.

Того ж дня, приблизно о 16 год. 15 хв., перебуваючи на ділянці місцевості, що розташована за координатами 47°49'11.7"N 35°01'46.2"Е поблизу Міської теплової мережі Хортицької філії по вул. Сорочинська, 15, в м. Запоріжжі ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи корисливі мотиви, реалізуючи раніше розроблений злочинний план, знайшов та зафіксував на особистий мобільний телефон транспортний засіб марки «Volkswagen», д.н.з. « НОМЕР_2 » з VIN-кодом НОМЕР_3 , який, діючи умисно, в подальшому мав намір пошкодити шляхом здійснення підпалу.

Попередньо ідентифікувавши предмет своєї злочинної діяльності на місцевості, а саме: «Volkswagen», д.н.з. « НОМЕР_2 » з VIN-кодом НОМЕР_3 , з метою отримання грошової винагороди за його знищення шляхом підпалу, громадянин України ОСОБА_4 , використовуючи власний мобільний телефон та обліковий запис у системі миттєвого обміну інформацією «Telegram», здійснив погодження об`єкту свого протиправного наміру із невстановленою на даний час особою, яка використовує у системі миттєвого обміну інформацією «Telegram» ідентифікатор «Маrу», на що останній надав згоду на пошкодження саме цього транспортного засобу шляхом його підпалу.

Однак, довести свій протиправний умисел до кінця громадянин України ОСОБА_4 не встиг з причин, які не залежали від його волі, а саме: був зупинений співробітниками поліції, які проводили оперативно-розшукові заходи.

Таким чином, за твердженням прокурора, під час досудового розслідування встановлена достатня кількість доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.14 ч.1 ст. 114-1 КК України, яке кваліфікується як готування до перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, ч.1 ст. 14 ч.2 ст.194 КК України, яке кваліфікується як готування до умисного пошкодження майна шляхом підпалу, та за ч.4 ст. 408 КК України, яке кваліфікується як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

06.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.1 ст.114-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 06.06.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб у межах строку досудового розслідування, тобто до 04 серпня 2025 року включно без визначення альтернативного запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 01.08.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, до 31.08.2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 29.08.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 04 жовтня 2025 року включно без визначення розміру застави.

30.09.2025 року слідчим повідомлено ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.14 ч.1 ст.114-1, ч.1 ст.14 ч.2 ст.194, ч.4 ст.408 КК України.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 02.10.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 грудня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Крім того, 30.09.2025 слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону у кримінальному провадженні № 0000454 від 18.05.2025 до суду скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.14 ч.1 ст.114-1, ч.1 ст.14 ч.2 ст.194, ч.4 ст.408 КК України.

06.11.2025 у даному кримінальному провадженні було призначене підготовче судове засідання, за результатами якого Хортицьким районним судом міста Запоріжжя винесена ухвала про скерування справи до Запорізького апеляційного суду для ініціювання питання перед касаційним кримінальним судом Верховного Суду з поданням про направлення кримінального провадження за підсудністю до іншого суду.

11.11.2025 Запорізьким апеляційним судом була винесена ухвала, якою подання Хортицького районного суду м. Запоріжжя задоволено та справу скеровано до касаційного кримінального суду Верховного Суду для визначення підсудності.

01.12.2025 строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає, а рішення про зміну територіальної підсудності Касаційним кримінальним судом Верховного Суду не приймалось.

Клопотання прокурор обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується. Наявність цих ризиків обґрунтовується тяжкістю інкримінованих ОСОБА_4 злочинів і тяжкістю покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним у вчиненні цих злочинів.

Застосувати до обвинуваченого більш м`які запобіжні заходи прокурор не вбачає за можливе, оскільки вони не зможуть належним чином запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , зокрема, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину готування до перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, був зупинений під час готування до чергового завдання, отриманого від невстановленої на даний час особи, яка використовує у системі миттєвого обміну інформацією «Telegram» ідентифікатор «Маry». Однак, довести свій протиправний умисел до кінця ОСОБА_4 не встиг, з причин, які не залежали від його волі. Крім того, ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення інших злочинів, що свідчить про те, що його соціальна поведінка не виправилась та досі існують негативні фактори, які свідчать про криміногенність його особистості, що передбачає намір переховуватись як від покарання, так й від органу досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний може довести протиправний умисел до кінця та продовжувати вчиняти вказані злочини, оскільки має сталі та міцні зв`язки невстановленою на даний час особою, яка використовує у системі миттєвого обміну інформацією «Telegram» ідентифікатор «Маry».

Тому, за твердженням прокурора, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.14 ч.1 ст. 114-1, ч.1 ст. 14 ч.2 ст.194, ч.4 ст. 408 КК України, вік та стан його здоров`я, його майновий стан, дають підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також забезпечити належну поведінку обвинуваченого та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та відповідно до наявних даних, прокурор просить клопотання задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання із зазначених у ньому підстав і просив його задовольнити. При цьому, він зазначив, що ризики, які існували при обранні підозрюваному запобіжного заходу, не зменшилися і продовжують існувати. Також він звернув увагу на те, що питання про зміну підсудності вказаного кримінального провадження ще й досі не вирішене. Крім того, можливості застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, зважаючи на вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, прокурор не вбачає.

У ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати відносно ОСОБА_4 домашній арешт у нічний час доби. При цьому, захисник посилалася на недоведеність зазначених у клопотанні ризиків, а обвинувачений посилався на наявність малолітньої доньки і хворої бабусі, які потребують його піклування, а також на наявність житла і роботи.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 18.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000454 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.14 ч.1 ст. 114-1, ч.1 ст. 14 ч.2 ст.194, ч.4 ст. 408 КК України.

06.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.1 ст.114-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 06.06.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб у межах строку досудового розслідування, тобто до 04 серпня 2025 року включно без визначення альтернативного запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 01.08.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, до 31.08.2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 29.08.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 04 жовтня 2025 року включно без визначення розміру застави.

30.09.2025 слідчим повідомлено ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.14 ч.1 ст.114-1, ч.1 ст.14 ч.2 ст.194, ч.4 ст.408 КК України.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 02.10.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 грудня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Крім того, 30.09.2025 слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону у кримінальному провадженні № 0000454 від 18.05.2025 до суду скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.14 ч.1 ст.114-1, ч.1 ст.14 ч.2 ст.194, ч.4 ст.408 КК України.

06.11.2025 у даному кримінальному провадженні було призначене підготовче судове засідання, за результатами якого Хортицьким районним судом міста Запоріжжя винесена ухвала про скерування справи до Запорізького апеляційного суду для ініціювання питання перед касаційним кримінальним судом Верховного Суду з поданням про направлення кримінального провадження за підсудністю до іншого суду.

11.11.2025 Запорізьким апеляційним судом була винесена ухвала, якою подання Хортицького районного суду м. Запоріжжя задоволено та справу скеровано до касаційного кримінального суду Верховного Суду для визначення підсудності.

Разом з тим, строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 01.12.2025, а рішення про зміну територіальної підсудності Касаційним кримінальним судом Верховного Суду не приймалось.

Слідчим суддею враховано, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» від 18.10.2022 №2690-ІХ, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінально процесуального кодексу України щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України (в редакції Закону № 2690-ІХ) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Частиною 6 ст. 199 КПК України (в редакції Закону № 2690-ІХ) передбачено у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Отже, наведеними положеннями КПК України надано право слідчому, за погодженням з прокурором, та прокурору до початку підготовчого судового засідання (до проведення підготовчого судового засідання) звертатися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу або його продовження, та, відповідно, надано повноваження слідчому судді на розгляд таких клопотань за межами досудового розслідування.

У наведених нормах Закону законодавцем застосовано формулювання «до початку підготовчого судового засідання» (ч. 1 ст. 176 КПК України) та «до проведення підготовчого судового засідання» (ч. 6 ст. 199 КПК України).

Таким чином, аналіз положень статей 176 та 199 КПК України (у редакції Закону №2690-ІХ) у взаємозв`язку з положеннями ст. 314 КПК України дає підстави для висновку про те, що слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про застосування запобіжного заходу або його продовження лише у випадках, коли обвинувальний акт надіслано (подано) до суду, однак підготовче судове засідання судом ще не призначено, або ж призначено, проте термін дії запобіжного заходу закінчується до дати проведення такого підготовчого судового засідання.

Оскільки рішення про зміну територіальної підсудності кримінального провадження Касаційним кримінальним судом Верховного Суду не приймалось, але строк дії запобіжного заходу, застосованого відносно ОСОБА_4 , спливає, відтак розгляд і вирішення клопотання прокурора на даному етапі віднесено до повноважень слідчого судді.

Слідчим суддею враховано, що згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Що ж стосується наявності підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , то слідчий суддя вважає, що викладені прокурором у клопотанні відомості щодо існування окремих ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого та наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно обвинуваченого строку тримання під вартою.

Положеннями ч.2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму ВССУ № 14 від 19.12.2014 «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ч.1 ст. 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Судам під час визначення строку закінчення дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу. Такий підхід відповідає загальній засаді законності кримінального провадження і унеможливлює випадки визначення в ухвалі строку тримання під вартою понад 60 днів.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного, який одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

При цьому, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

А згідно з п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України запобіжним заходом, зокрема, є тримання під вартою.

Тобто, зазначені норми унеможливлюють за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосування до особи, яка підозрюється, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КПК України, іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

У даному випадку під час розгляду клопотання прокурором доведено, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зникли і не зменшилися, що, на думку слідчого судді, виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Продовжуючи строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходить із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на те, що наразі рішення про зміну територіальної підсудності щодо кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.14 ч.1 ст. 114-1, ч.1 ст. 14 ч.2 ст.194, ч.4 ст. 408 КК України Касаційним кримінальним судом Верховного Суду не прийняте, а строк дії запобіжного заходу, застосованого відносно ОСОБА_4 спливає, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів.

При цьому, слідчий суддя також враховує, що відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Тому, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні, зокрема, тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.4 ст. 408 КК України, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з 26 листопада 2025 року до 24 січня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 26 листопада 2025 року.

Повний текст ухвали складено і оголошено 01 грудня 2025 року о 16 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_7