Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4221/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/722/25
Категорія ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000212 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Малинського районного суду Житомирської області від 23 травня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стремигород Коростенського району Житомирської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України та пом`якшити призначене йому покарання. Вважає, що вирок суду відносно ОСОБА_7 підлягає зміні у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що суд першої інстанції невірно кваліфікував дії ОСОБА_7 , як умисне вбивство, оскільки він не бажав настання смерті ОСОБА_10 , який являється його родичем, та цілеспрямовано удару для позбавлення життя останнього не наносив і наміру такого не мав, ні під час конфлікту та бійки в літній кухні, ні під час бійки на подвір`ї, а навпаки намагався уникнути конфлікту, втікаючи від ОСОБА_10 .. Вказує, що суд першої інстанції надав невірну оцінку поясненням обвинуваченого ОСОБА_7 , а також письмовим доказам по справі, зокрема: висновку комісійної судово- медичної експертизи №119 від 11.06.2024 року, висновку експерта №73 та висновку експерта №48 від 17.05.2024 року. Надає свою оцінку вказаним доказам та вважає, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України. Вважає, що поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що між ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_10 відбувалася бійка, під час якої останній наніс ОСОБА_7 не менше ніж два удари ножем в область голови. Звертає увагу на те, що смерть ОСОБА_10 настала не раніше ніж через 2-4 години після отримання удару ножем, а тому при наданні своєчасної медичної допомоги ОСОБА_10 можна було б врятувати. Однак, після поранення ОСОБА_10 , перебуваючи в стані сп`яніння, допомоги не просив. Зазначає, що судом при призначенні покарання безпідставно не було враховано обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття, а також думку потерпілої ОСОБА_9 , яка просила суворо не карати ОСОБА_7 ..

Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 23 травня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено без змін заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, з покладенням на строк не більше 60 днів з дня оголошення вироку обов`язків: не виїжджати за межі Коростенської міської територіальної громади Житомирської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 встановлено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення з моменту затримання 26 березня 2024 року по 18 березня 2025 року включно.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладеного на підставі ухвал слідчого судді Коростенського міськрайонного суду від 27.03.2024 року, скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 8784 (вісім тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні 25 копійок.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, 26 березня 2024 року близько 01 години 50 хвилин між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , за місцем проживання останнього, в АДРЕСА_2 , під час розпивання спиртних напоїв у приміщенні літньої кухні, через малозначний привід виникла суперечка, яка переросла у конфлікт.

Під час розвитку даного конфлікту у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_10 . З цією метою ОСОБА_7 взяв кухонний ніж у приміщенні літньої кухні та разом з ОСОБА_10 вийшов на подвір`я.

Знаходячись на подвір`ї, ОСОБА_7 умисно наніс ОСОБА_10 один удар ножем в область голови, спричинивши рани в лобно-тім`яній ділянці волосяної частини голови справа, та зі значною силою прикладання один удар ножем в область грудної клітини ОСОБА_10 , внаслідок чого заподіяв потерпілому рану по передній поверхні грудної клітини зліва, між середньоключичною і грудною лініями, в проекції 4,5 міжребер`я, яка проникає у плевральну порожнину з пошкодженням тканини верхньої долі лівої легені, ускладненої гідропневмотораксом (наявністю рідини та повітря в плевральній порожнині), тобто умисні тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя.

Вказані тілесні ушкодження потягли за собою гостру крововтрату (як зовнішню, так і внутрішню), внаслідок якої у ОСОБА_10 розвинувся травматично-геморагічний шок, від якого настала його смерть.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 ..

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_9 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_10 .. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України судом кваліфіковано вірно.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України не визнав та висловив свою версію нанесення потерпілому смертельних тілесних ушкоджень.

Так, обвинувачений ОСОБА_11 надав показання про те, що 25 березня 2024 року близько 14 години, коли він в себе вдома в АДРЕСА_2 , різав дрова, зайшов племінник ОСОБА_12 . При собі у ОСОБА_13 була горілка, яку вони випили. Потім ОСОБА_13 кудись пішов та близько 17-18 години знову прийшов з горілкою, яку вони розпили. Трохи посиділи і ОСОБА_13 пішов. Коли він вже зачинився в хаті та збирався лягати спати, знову прийшов потерпілий та постукав, він вийшов до нього і вони пішли по горілку у с. Мала ОСОБА_14 . У с. Мала ОСОБА_15 придбав ще 2 пляшки горілки, можливо ще й там вживав спиртне, бо повернувся не швидко. Коли поверталися додому, то вживали горілку по дорозі. Повернулися до його подвір`я близько опівночі і пішли у літню кухню. ОСОБА_13 ще сходив додому та приніс сало. Коли обоє вже багато випили, то потерпілий почав згадувати колишні часи, коли він відбував покарання у місцях позбавлення волі та почав висловлювати йому претензії через те, що останній в той час йому ніяк не допомагав. Коли вони сиділи за столом, потерпілий припіднявся і вдарив його по голові збоку. В цей час на столі, за яким вони сиділи, було два ножі: один більший, а інший, менший, яким ОСОБА_13 різав сало. Потерпілий почав ними перебирати. Один ніж упав зі столу. Тоді він відчув, що поведінка ОСОБА_13 стала неадекватною і, піднявши один з ножів (більший), викинув його із приміщення літньої кухні в сторону сараю. Потім повернувся до ОСОБА_13 та намагався його заспокоїти. На декілька хвилин йому це вдалося, ОСОБА_13 знову сів за стіл та продовжив розмову. Однак через декілька хвилин ОСОБА_13 раптово знову вдарив його по голові в область виска, а потім два рази - по голові зверху. Удар був дуже сильним, напевно не просто кулаком, а якимсь предметом, можливо ножем. Після цього, ножем, яким різав сало, ОСОБА_13 різонув його за вухом. Він відштовхнув потерпілого та зрозумів, що треба втікати і почав йди до виходу із літньої кухні. Але ОСОБА_13 хапав його, намагався утримати. Потім він відчув, як ОСОБА_13 накинув йому на шию щось і почав душити. Він впираючись у меблі та двері, тягнучи за собою потерпілого, вийшов з літньої кухні. На виході падали. В дворі він намагався дотягнутись до хвіртки, але не зміг її відчинити, оскільки ОСОБА_13 продовжував хапати його. Вони у дворі падали. Коли він знову упав, опершись на руки та коліна, повернувся обличчям до літньої кухні і побачив на фоні освітленого вікна силует ОСОБА_13 , який стояв перед ним та махав перед ним рукою. Він схопився міцно своєю лівою рукою за руку чи куртку ОСОБА_13 , обіперся на нього і піднімаючись, сильно його відштовхнув від себе всім своїм тілом і напевно головою. В цей час ОСОБА_13 щось крикнув, зробив крок назад і присів. Він відразу пішов до дверей будинку, відімкнув замок до будинку та забіг у веранду. В цей час ОСОБА_13 продовжував сваритись нецензурно. Потім він спитав у потерпілого що сталося, на що потерпілий відповів, що нічого. Потім ОСОБА_13 попросив його дати на щось присісти, тоді він вийшов із веранди, відчинив хвіртку та пішов до підсобки, яка поруч, взяв там старий одяг та кинув у сторону ОСОБА_13 , але близько до нього не підходив, метрів за 2. В цей час ОСОБА_13 сидів навприсядки, а він пішов в хату. Коли прокинувся у веранді, вже було близько 5 години. Вийшов з будинку і побачив, що ОСОБА_13 лежить у дворі на боку поруч з речами. Він почав його штурхати, садити, намагався його поставити на ноги, але той не реагував. При цьому нічого на потерпілому не бачив. Потім взявши ОСОБА_13 зі спини під руки, припідняв його і побачив кров під ним. Він почав на собі переміщати потерпілого в сторону сараю, щоб обіперти об драбину. Саме тоді до нього почало приходити розуміння, що щось не так з ОСОБА_13 , він не дихав, не говорив, не подавав ознак життя. Також пам`ятає, що комусь телефонував і вночі, і зранку, напевно хотів щось розказати, але кому телефонував не пам`ятає. До сусідів не ходив, до ОСОБА_16 можливо і заходив, але не пам`ятає про що з ним говорив. Швидку не викликав, бо ніколи в такій ситуації не був, і тому, що зрозумів, що вже пізно надавати допомогу. Стверджує, що ножа в руки він не брав та не спричиняв потерпілому ніяких тілесних ушкоджень, можливо тілесне ушкодження у потерпілого могло утворитись під час того, як він схопив потерпілого руку та штовхнув. Ножа в руках потерпілого в той момент він не бачив. Бачив лише, що потерпілий брав ножа, коли вони були в літній кухні. Там він намагався забрати ніж у потерпілого і порізав собі руку. На сліди крові в дворі ніяких речовин він не сипав, припускає, що то міг бути пральний порошок, сіль чи сода, які зберігаються у підсобці та які він міг випадково взяти разом з речами, які кидав ОСОБА_13 . Не розуміє чому він у телефонній розмові із своїм тестем повідомив, що вбив ОСОБА_13 . Кров у дворі речами накрив він, бо злякався. Всі обставини тієї ночі та ранку пам`ятає уривками, бо перебував у такому емоційному стані з урахуванням вжитого алкоголю, від якого відійшов через декілька днів.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 надав аналогічні покази та просив врахувати пом`якшуючи обставини при призначенні покарання.

Проте, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, підтверджується сукупністю доказів оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності.

Зокрема, висновки суду ґрунтуються на:

- показах потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що потерпілий ОСОБА_12 є її сином, а обвинувачений доводиться їй двоюрідним братом. Вона проживала із сином - ОСОБА_17 , у селі Стремигород. Син зловживав алкоголем, через це лікувався у нарколога. 25 березня 2024 року син знову перебував у запої. Вдень з`їздив до м. Коростень, отримав гроші на роботі, яку покинув через зловживання алкоголем. Коли повернувся, то віддав їй 2000 грн і пішов. Також заходив у магазин, купував продукти і «чвертку» алкоголю, про це потерпілій повідомила продавець магазину. Близько 20 години її син повернувся додому, взяв їжу і знову пішов, сказав, що йде до обвинуваченого. Вранці наступного дня, близько 08 години вона від ще одного свого сина дізналася про смерть ОСОБА_13 . Коли прибула на місце події, то бачила посеред двору «копицю» одягу накиданого, яка прикривала сліди крові. Коли ці речі підняли, то було видно багато крові, вона була присипана сіллю. По крові на асфальті було видно сліди волочіння довжиною приблизно 4 м. Бачила, що ноги сина виглядали із-за сараю, тіло лежало обличчям до землі. Детально тіло сина не роздивлялась, бо була у ступорі. Обвинуваченого в той час на місці події не було, як стало відомо від односельчан, він того ранку пішов у с. Мала ОСОБА_14 по горілку, а потім його на місце події привезла поліція. Вона бачила, що в обвинуваченого за вухом було обдерто. Про те, що відбулося, обвинувачений по телефону сам повідомив своїй сестрі, а та перетелефонувала до дочки потерпілої, яка проживає поруч з будинком обвинуваченого, та попросила перевірити, що відбулося. Зі слів невістки їй стало відомо, що під трупом знайшли великий ніж. Після події обвинувачений розповідав, що ОСОБА_12 душив його. Але, загиблий не був агресивний. Лише коли вживав алкоголь, то надокучливо просив горілку. Надаючи характеристику обвинуваченому, потерпіла зазначила, що він у стані алкогольного сп`яніння також надокучливий, говіркий, але не агресивний. Між обвинуваченим та її сином раніше конфліктів не було. Коли вони обоє вживали алкоголь, то ходили один до одного, а коли один випивав, а інший ні, то намагались уникати зустрічей. Наголосила, що до обвинуваченого претензій матеріального характеру не має, родина обвинуваченого давала їй гроші на похорон сина. Просила обвинуваченого суворо не карати, бо, на її думку, у всьому винувата горілка;

- показах свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що є батьком обвинуваченого. 26 березня 2024 року близько 06 години обвинувачений зателефонував йому та повідомив, що ОСОБА_12 мертвий. Коли він став розпитувати сина про деталі, він нічого не розказував, лише повторював, що ОСОБА_13 мертвий. Тоді свідок зателефонував своїй дочці ОСОБА_19 , та попросив її, щоб вона перетелефонувала до ОСОБА_20 і попросила піти до будинку сина і подивитись, що відбулося. Через деякий час дочка по телефону підтвердила, що ОСОБА_13 помер. Близько 07 години він приїхав на місце події, але поліція його не пустила в двір. Він перебував біля двору та бачив посеред двору купу шмаття, тіла ОСОБА_13 не бачив. Знає, що посеред двору була пляма крові 30*40 см. Сина на місці також не було. Охарактеризував обвинуваченого як роботящого, здібного та такого, що не зловживає спиртними напоями. Надати характеристику потерпілому не зміг, оскільки проживав з ним в різних місцях, однак знає, що між обвинуваченим та потерпілим були дружні відносини, ніяких конфліктів не було;

- показах свідка ОСОБА_21 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що є чоловіком сестри потерпілого та сусідом обвинуваченого ОСОБА_7 . Близько 6 години ранку того дня до його дружини зателефонувала ОСОБА_22 (сестра обвинуваченого) і попросила сходити до місця проживання обвинуваченого та подивитись, що там сталося. Він з дружиною пішли до подвір`я ОСОБА_7 , де в дворі побачили кров, прикриту шматтям, а за верандою тіло потерпілого ОСОБА_10 обличчям до землі, на голову натягнутий капюшон куртки. Кров була ближче до приміщення літньої кухні. Також стежка крові приблизною довжиною 1,5 м. Все це було прикидано речами (куртка, ганчірка, светр). Він нагнувся до потерпілого, потерпілий не дихав, не хрипів, пульсу не перевіряв, але тіло біля шиї було холодне. Він викликав швидку та поліцію, а обвинуваченого ОСОБА_7 вдома не було, пізніше його привезла поліція;

- показах свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що є рідним братом потерпілого ОСОБА_23 та сином потерпілої ОСОБА_9 . Того дня, зранку, близько 7 години 30 хвилин, зателефонувала його сестра ОСОБА_24 , і повідомила, що брат лежить мертвим по сусідству з її домом. Приблизно через 15 хвилин він прибув на місце події і побачив тіло брата у подвір`ї обвинуваченого. Тіло лежало між літньою кухнею і сараєм, прикидане якимись речами. Він перевірив пульс у потерпілого, його не було. По двору також були розложені речі, якими була прикрита кров та доріжка волочіння довжиною приблизно 5 м. Було видно кров. Коли тіло потерпілого забирали з місця події, він бачив, що у потерпілого був подертий лоб і на ньому було багато крові («весь у крові»). ОСОБА_7 на місці не було, потім, коли він з`явився, то розповідав поліції, що все це зробив він;

- показах свідка ОСОБА_25 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що є працівником поліції та того дня перебував у добовому наряді. Перед ранком на планшет надійшло повідомлення про умисне вбивство у с. Стремигород. По прибуттю на місце події разом з колегою, на подвір`ї побачили сліди крові, сліди волочіння, потерпілий лежав за сараєм без ознак життя. Все було прикидано старим одягом. Потім туди під`їхало таксі, на якому приїхав старший чоловік та повідомив, що в цьому будинку проживає його син і він його бачив у центрі села, син направлявся у сусіднє село; він кликав сина, але той не зреагував. Він з колегою на службовому автомобілі вирішили їхати та доставити цю особу на місце події, щоб допитати його. Про те, що саме ОСОБА_7 причетний до вбивства ОСОБА_10 він на той момент не знав. Проїхали через село, потім на польовій дорозі за автодорогою Київ-Ковель помітили особу, напарник пішов пішки до вказаної особи та покликав її. Той чоловік підійшов до службового автомобіля добровільно, то почав розповідати, що розпивали з потерпілим спиртне, потім почався конфлікт, під час якого потерпілий проявив до обвинуваченого агресію, а подальші події ОСОБА_7 сказав що не пам`ятає. Пізніше побачив труп, відтягнув його, бо злякався, і пішов з дому. Вся розмова із обвинуваченим була зафіксована на портативний відеореєстратор. Вони затримали ОСОБА_7 та доставили на місце події, де передали працівникам СОГ. Стан ОСОБА_7 на той час може описати як схвильований і зляканий, руки у нього були в крові, поводився адекватно, говорив послідовно. Чи перебував обвинувачений в той момент в стані алкогольного сп`яніння, сказати не може, але від нього відчувався запах алкоголю;

- показах свідка ОСОБА_26 який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що перебуваючи у добовому наряді разом з ОСОБА_25 , рано вранці їм на планшетний пристрій надійшло повідомлення про вбивство у АДРЕСА_2 . Коли прибули на місце події, там було троє сусідів, які викликали поліцію. На подвір`ї були сліди крові, лівіше від веранди, прикидані одягом. Далі за сараєм було виявлено тіло потерпілого зі слідами насильницької смерті, також прикидане якимись речами. Зі слів сусідів, які перебували на місці, було встановлено, що вбита людина є родичем власника будинку ОСОБА_7 , якого на місці не було. Потім приїхав батько ОСОБА_7 та повідомив, що бачив сина, який ішов у напрямку автодороги Київ-Ковель. Вони з напарником поїхали у вказаному напрямку, виявили особу, яка йшла у напрямку с. Зубівщина, покликали, чоловік підійшов до них, вони його привезли на місце події, це був ОСОБА_7 , який пояснював, що між ним та потерпілим виник конфлікт, потім він наніс потерпілому удар ножем та пішов спати до хати, а коли прокинувся, то потерпілий вже був мертвий; він відтягнув його і пішов з дому. Також ОСОБА_7 розповідав, що з потерпілим ходили по горілку у ОСОБА_14 , коли повернулись, то вживали алкоголь, а потім чи побачив у потерпілого ножа чи погрожував ним. Вся ця розмова фіксувалась на портативний відеореєстратор. Бачив, що у ОСОБА_7 порізана рука на долоні і була кров, також мав запах алкоголю;

- показах свідка ОСОБА_27 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що є рідною сестрою потерпілого ОСОБА_10 та дочкою потерпілої ОСОБА_9 . Того дня їй зателефонувала ОСОБА_28 , сестра обвинуваченого, та повідомила, що в телефонній розмові з ОСОБА_7 , останній повідомив, що «завалив» ОСОБА_10 (брата свідка). Вона разом з чоловіком пішли у двір до ОСОБА_7 і побачили там багато крові, сліди волочіння приблизно 4-5 м. За сараєм лежало тіло брата обличчям до землі. Також лежали якісь ганчірки, що прикривали кров. Вона до трупа близько не підходила, її чоловік викликав поліцію. Дочекались працівників поліції. Її брат потерпілий ОСОБА_10 , зловживав алкоголем, заходив у запої, агресію не проявляв, але міг бути агресивним, коли виходив із запою. ОСОБА_7 також періодично зловживав алкоголем. Загалом між обвинуваченим та потерпілим були дружні відносини;

- показах свідка ОСОБА_29 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що обвинувачений є його зятем. Того дня, точної дати не пам`ятає, перед ранком (коли ще було темно), можливо близько 6 години, йому зателефонував ОСОБА_7 в нетверезому стані та повідомив: «я наробив горя, напевно, я вбив Вітю племінника». Сказав, що потерпілий хотів його задушити чи вбити, а вийшло навпаки. Після цієї розмови, хвилин через 5 обвинувачений знову зателефонував йому і повторно почав розказувати, що вбив ОСОБА_10 . Тоді він зателефонував до батька обвинуваченого та запитав, що це таке говорить його син. На що батько обвинуваченого відповів, що ОСОБА_7 випив і тому таке каже. Пізніше батько обвинуваченого перетелефонував йому і підтвердив, що дійсно обвинувачений із потерпілим побились і ОСОБА_13 мертвий;

- показах свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що є сусідом обвинуваченого. Зранку 26 березня після 7 години до нього додому, по АДРЕСА_3 , прийшов ОСОБА_7 і розказав, що напередодні випивали із ОСОБА_30 та побились. Також ОСОБА_7 запропонував йому випити, однак він відмовився, після чого ОСОБА_7 пішов. Обвинувачений вже був в стані сп`яніння, але говорив чітко, був у спокійному стані. Тілесних ушкоджень, крові на ОСОБА_7 він не бачив, одяг у нього був чистий. Коли близько 8 години 30 хвилин того дня він ішов на роботу, то побачив біля подвір`я обвинуваченого автомобіль поліції та інші автомобілі, також там стояли сусіди, від яких йому стало відомо про вбивство ОСОБА_23 ;

- показах судового експерта ОСОБА_31 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердила, що в межах експертного дослідження №112/ц проводила дослідження зразків крові саме на ножі, який був переданий до експертної установи разом з постановою від 02.04.2024. Експертне дослідження стосується ножа, опис якого вказаний у тексті висновку. Зазначення нею у тексті висновку про те, що об`єктом дослідження був ніж, який вилучений під час обшуку в с. Стара Котельня Бердичівського району, є технічною помилкою. В іншій частині висновку дослідження відповідає фактичним обставинам. Після завершення експертного дослідження, об`єкт дослідження ніж, був запакований до первинного пакування, на яке нею наклеєно свою бірку, та в подальшому пакет з речовим доказом повернуто слідчому.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами, які були досліджені судом та оцінені у відповідності до вимог ст.94 КПК України, а саме:

- рапортом інспектора-чергового Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області, згідно якого повідомлення про злочин надійшло о 06 годині 35 хвилин 26 березня 2024 року від ОСОБА_21 , про те, що 26.03.2024 о 06 год. 34 хв. в АДРЕСА_2 , виявлено тіло родича ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який лежав у дворі обличчям донизу, весь в крові. Тіло накрите курткою, звідки кров невідомо (т.1 а.п.216);

- протоколом огляду місця події від 26.03.2024 року з планом-схемою та ілюстративною таблицею до нього, яким встановлено, що 26.03.2024 року в період часу з 07 години 03 хвилини і до 11 години 00 хвилин на підставі заяви ОСОБА_18 (т. 1 а.с. 217) проведено огляд місця події, а саме домоволодіння АДРЕСА_2 . Труп чоловіка виявлено на асфальтному покритті доріжки між блоковою спорудою господарське приміщення та підсобним приміщенням. Труп в горизонтальному положенні на спині. Перед оглядом трупа положення тіла змінювалось. Першочергове положення трупа було горизонтально на животі. На трупі наявний одяг, а саме: кросівки шкіряні чорного кольору на масивній рельєфній підошві, шкарпетки чорні, штани спортивні чорні трикотажні, дещо приспущені, забруднені ґрунтом і темно-вологою кров`ю зі згортками, труси чоловічі сіро-блакитного кольору, абстрактний малюнок. Куртка темно-синього кольору демісезонна, футболка блідо-зеленого кольору з наявним пошкодженням тканини, рясно просякнута кров`ю з налипанням великих згортків. Одяг одягнений правильно, послідовно, брудний, рясно просякнутий кров`ю. Верхні і нижні кінцівки розташовані вздовж осі тулуба. Трупне заклякання помірно виражене у верхніх і нижніх кінцівках. Трупні плями неможливо виявити за рахунок просякнення спини, живота, грудей підсохлою кров`ю. По передній поверхні грудної клітки зліва по середній ключичній лінії умовно на рівні 4-5 ребер наявна лінійна рана косо-горизонтальної направленості з рівними не осадженими краями з гострими кутами. Від місця виявленого тіла, на асфальтному покритті на ділянці між будівлями, наявний нерівномірний потік з рідкої крові та згортків протягом восьми метрів від голови трупа, у вигляді смуги та декількох калюж, що нагадує слід від волочіння трупа від місця його первинного виявлення до місця його опису на місці події. Поряд зі смугою крові на асфальті виявлено десять речей жіночого верхнього одягу: різнокольорові куртки, пальто, светр і кофта. Також на відстані 7 метрів від місця виявлення трупа виявлено кухонний ніж, рукоятка і лезо якого виконанні з металу білого кольору, загальною довжиною приблизно 24 см. Рукоятка ножа довжиною 12 см, товщиною 0,9 см, має виїмку у вигляді жолоба по нижньому краю на межі з обухом. Товщина леза в ділянці обуха 1,7 см, середній частині 1,6 см, довжина леза 12 см. Лезо ножа має плавний схил, кінчик ножа гострий. По боковим поверхням леза ножа наявні накладення червоної крові. На рукоятці ножа є декілька плям червоної крові. Під час огляду місця події було вилучено: прозору скляну пляшку «HLIBNY DAR»1,75 л, «Хлібний дар» 0,5 л, «Житомир сучасна», мотузку білого кольору, 2 кухонні ножі, наволочку білого кольору з рожевим горошком, що попередньо поміщені в паперовий конверти та упаковані до паперових конвертів, змив на марлевий тампон з речовини бурого кольору, виявленої на дерев`яній лавці синього кольору, змив на марлевий тампон з поверхні речовини бурого кольору,виявленої на заливному привареному пристрої, змив на марлевий тампон з калюжі крові, змив зі смуги волочіння(т.1 а.п.218-245);

- протоколом огляду трупа від 26.03.2024 року з ілюстративною таблицею, згідно якого 26.03.2024 року в період часу з 11 години 59 хвилин по 13 годину 39 хвилин проведено огляд трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за участю судово-медичного експерта ОСОБА_32 . При огляді встановлено, що трупне заклякання добре виражено в усіх групах м`язів. На трупі потерпілого виявлено наступні зовнішні тілесні ушкодження: в ділянці лоба по передній лінії садно смугастої форми не містить коринку. Поверхня жовто-коричневого кольору у вигляді вертикальних смуг, які нерівномірно виражені з елементами злущеного епітелію, розміром на ділянці 8x4 см. Подібне за характером садно є в ділянці живота в нижній частині, розміром 6x3 см та 7 подібних саден в проекції правого лівого колінних суглобів, розміром від 1,5x1 см до 3,5x3 см нагадують сліди волочіння. В лобно- тім`яній ділянці волосистої частини голови справа дві лінійні рани в косо-вертикальному напрямку довжиною 3 та 1,5 см паралельні між собою на відстані 5,5 см з рівними не осадженими краями, глибиною на 1 мм. На шкірі правої щоки в середній частині садно смугастої форми в косо-вертикальному напрямку вкрите темно-червоною кірочкою, розташованою нижче рівня неушкодженої шкіри, розміром 3x0,5 см. В проекції правої ключиці та правого плеча лінійне садно вертикальної направленості подібне вищеописаному, довжиною 13 см. По передній поверхні грудної клітки зліва між середньою ключичною і грудинною лініями в проекції 4,5 міжребер`я наявна рана косо-горизонтальної направленості лінійної форми довжиною до 2 см на висоті 142 см від рівня п`ятки при його рості 182 см. Рана з рівними не осадженими краями з гострими кутами. На шкірі спини в міжлопатковій ділянці спини садно невизначеної форми вкрите ніжною темно-червоного кольору кірочкою нижче рівня неушкодженої шкіри розміром 2,5x2 см. По тильній поверхні правої кисті 3 синці блакитно-фіолетового кольору овальної форми з чіткими краями, розміром 2x1,5 см, 1,5x1,5 см, 1x1 см. По тильній поверхні лівої кисті лінійне садно в горизонтальному напрямку в проекції 5 п`ясної кістки подібне вищеописаним довжиною 2 см. В лівій лобній ділянці наявний ледве помітний синець блідо-фіолетового кольору не визначеної форми без чітких меж. Будь яких інших ушкоджень при зовнішньому дослідженні трупа не виявлено. При огляді встановлено, що на трупі потерпілого виявлено наступні внутрішні тілесні ушкодження: рана грудної клітки зліва, яка проектується в косо-горизонтальному напрямку між 4 і 5 ребрами, між середньою ключичною і лівою грудинною лініями умовно починається раневий канал, іде через м`які тканини грудей, і заходить у грудну порожнину між 3 і 4 ребрами з переду назад, горизонтально, дещо знизу вверх, проходить через верхню частину лівої легені наскрізь. В лівій плевральній порожнині сліди рідкої крові і два великі згортки крові 35 мл. За результатами огляду трупа встановлено судово-медичний діагноз: комбінований травматично-геморагічний шок. Колото-різана рана грудної клітки зліва з наскрізним ушкодженням верхньої долі лівої легені. Внутрішні та зовнішні крововтрати. Різані рани, лінійні садна голови, обличчя, тулуба (т.2 а.п.3-16);

- лікарським свідоцтвом про смерть №348 від 26.03.2024 року та довідкою про причину смерті, що видані судовим експертом ОСОБА_33 , згідно з якими ОСОБА_10 , 1978 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Стремигород Коростенського району Житомирської області. Причиною смерті є комбінований травматично-геморагічний шок, що розвинувся внаслідок проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням верхньої долі лівої легені. Смерть настала внаслідок нападу з використанням гострого предмета з метою вбивства чи нанесення ушкоджень (т.2 а.п.17-18);

- протоколом огляду речей, а саме ножа розміром 325x225 мм, з металевою рукояткою, згідно якого оглянуто ніж по типу кухонного, заводського виготовлення, загальною довжиною 233 мм зі слідами користування та накладанням речовини бурого кольору, що схожа на кров. Руків`я суцільне виготовлене з металу сірого кольору. Руків`я має шестикутний поперечний перетин, розмірами 21x21x15 мм. Клинок ножа однолезий, виготовлений із металу сірого кольору, що притягується магнітом, довжиною 112 мм. Обух клинка має «П»-подібний поперечний перетин. Лезо клинка двосторонньо заточене абразивними матеріалами та має пологий скіс. Скіс леза та обух сходяться між собою під кутом, утворюючи гостре вістря. На лівому боці наявний фабричний напис «VINZER» (т.2 а.п.27-28);

- висновком судово-медичного експерта №48, яким встановлено, що смерть ОСОБА_10 , 1978 р.н., настала від комбінованого травматично-геморагічного шоку, що розвинувся внаслідок проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням верхньої долі лівої легені. Експертизою трупа встановлено наступні тілесні ушкодження:А) По передній поверхні грудної клітки зліва між середньою ключичною і грудиною лінією в проекції 4,5 міжребер`я наявна рана косо-горизонтальної направленості лінійної форми довжиною до 2см на висоті 142 см від рівня п`ятки при його рості 182с м. Рана з рівними не осадженими краями з гострими кутами. Від вище описаної рани грудної клітки зліва, яка розташована між середній ключичною і навколо грудиною лініями між 4 і 5 міжребер`ями бере (умовно) початок раневий канал, іде через м`які тканини грудної клітки, реберну плевру, ліву плевральну порожнину між 3 і 4 міжребер`ями, має напрямок спереду назад, горизонтально, далі дещо до верху і закінчується наскрізною раною верхньої долі лівої легені. Б) в ділянці лоба по передній лінії садно смугастої форми. Подібне за характером садно є в ділянці живота в нижній частині, 7 подібних саден в проекції правого лівого колінних суглобів, нагадують сліди волочіння. В лобно-тім`яній ділянці волосистої частини голови справа дві лінійні рани в косо-вертикальному напрямку. На шкірі правої щоки в середній частині садно смугастої форми в косо-вертикальному напрямку. В проекції правої ключиці та правого плеча лінійне садно вертикальної направленості подібне вищеописаному. На шкірі спини в між лопатковій ділянці спини садно . По тильній поверхні правої кисті 3 синця . По тильній поверхні лівої кисті лінійне садно в горизонтальному напрямку в проекції 5 п`ясної кістки подібне вищеописаним. В лівій лобній ділянці наявний ледве помітний синець. Будь яких інших тілесних ушкоджень експертизою не виявлено.

Тілесні ушкодження пункту 2А утворились від проникаючої дії гострого предмету з колючо-ріжучими властивостями, який мав лезо і обух, на ширину проникнення до 2 см; можливо при обставинах і термін вказаних в постанові; відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, з загрозою життя людини, і такі, що потягли за собою смерть.

Тілесні ушкодження пункту 2Б виникли від багаторазової дії тупого твердого і гострого предметів; незадовго до настання смерті; в будь якій послідовності; при житті людини мають ознаки легких тілесних ушкоджень; в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.

В крові та сечі трупа виявлено етиловий спирт в концентрації 4,45 проміле та 4,72 проміле відповідно, що при житті відповідає тяжкому ступеню алкогольного отруєння.

Кров трупа ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АБО.

Розмежувати вище описані тілесні ушкодження за кількістю не можливо.

Тілесні ушкодження (пункт 2) за морфологічними ознаками (формою, розмірами, кольором і т.п.), за механізмом утворення і ступенем тяжкості, безпосередньо обумовлені чисельною кількістю нанесення ударів з різною силою прикладення.

Тілесні ушкодження виникли в один обмежений проміжок часу до настання смерті, який можливо рахувати хвилинами, годиною, тощо; в деякій послідовності одне за другим, при житті потерпілого.

Вірогідно, після отриманих тілесних ушкоджень (в сукупності) потерпілий міг виконувати нескладні рухи. Здатність людини (пересуватися, говорити, піднятися) тощо, при наявності комплексу вище встановлених тілесних ушкоджень, розцінюється імовірною. В даному конкретному випадку смерть настала в межах часу, що обраховується хвилинами.

В момент нанесення ударів, потерпілий міг знаходитись в любому доступному положенні тіла по відношенню до іншої особи.

Експертизою трупа не встановлені інші суттєві стани і захворювання, які сприяли смерті, чи пов`язані безпосередньо з причиною смерті.

На тілі трупа тілесних ушкоджень, які свідчити про можливу самооборону, не встановлено.

Утворення тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_10 при умові падіння з вертикального положення тіла на горизонтальну поверхню виключено (т.2 а.п.29-32);

- висновком судово-медичного експерта №119-МК, згідно з яким на тілі ОСОБА_10 наявне наскрізне ушкодження, яке по своєму характеру утворення є колото-різаним та утворилось від проникаючої дії колючо-ріжучого предмету, який має лезо та обух, з шириною занурення клинка в тіло до 2 см (20 мм). При досліджені клинків ножів було встановлено конструктивні їх особливості та ширину клинків на рівні занурення в тіло, тому не виключається можливість, що колото-різане ушкодження на тілі ОСОБА_10 могло утворитися від одноразової дії клинка ножа №1. Враховуючи ширину колото-різаної рани до 2 см (20 мм), а при дослідженні клинка ножа №1 було встановлено, що ширина клинка на відстані (112 мм) становить 20 мм, тому не виключається можливість, що глибина раневого каналу могла складати до 112 мм (т.2 а.п.35-37);

- висновком комісійної судово-медичної експертизи №119 від 11.06.2024 року, по факту смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 є комбінований травматично-геморагічний шок, що не суперечить висновку експерта за №48 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 . Тілесні ушкодження у вигляді ран по передній поверхні грудної клітки зліва проникаючої в плевральну порожнину та ускладненої розвитком гідропневмотораксу (наявність рідини та повітря в плевральній порожнині), волосяної частини голови, потягли за собою гостру крововтрату, як зовнішню так і внутрішню, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, згідно з п. 4.8 «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 є смертельними, тобто знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Всі інші виявлені тілесні ушкодження при проведенні судово-медичної експертизи трупа мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинно-наслідковому зв`язку зі смертю не знаходяться. Характер виявлених тілесних ушкоджень при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 свідчить про прижиттєвість їх заподіяння одне за одним в незначний проміжок часу.

Тілесне ушкодження у вигляді рани лівої половини грудної клітки виникло від дії колючо-ріжучого предмета. Тілесні ушкодження у вигляді ран волосяної частини голови виникли внаслідок дії гостро-ріжучої травмуючої поверхні, яким могло бути лезо ножа.

Тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці чола, в ділянці передньої черевної стінки, в проекції правого і лівого колінних суглобів, на обличчі справа, в проекції правої ключиці та правого плеча, задньої поверхні тулуба в міжлопатковій ділянці, по тильній поверхні лівої кисті; синців тильної поверхні правої кисті, в лівій лобній ділянці виникли від дії тупої контактуючої, травмуючої, слідоутворюючої поверхні, не залишивши в них яких не будь специфічних та характерних ознак, що дозволяють ідентифікувати їх контактуючу поверхню. Визначити точну кількість нанесених травмуючи дій (ударів) не є можливим, вони були множинні, не підлягаючи рахунку.

Не виключена можливість утворення частини тілесних ушкоджень (садна в ділянці чола, колінних суглобів, тильної поверхні лівої кисті) при падінні на площину.

Характер гістологічних змін свідчить, що смерть ОСОБА_10 настала не більше 2-4 годин від нанесення ушкодження в ділянку лівої половини грудної клітки у вигляді проникаючої в плевральну порожнину рани з пошкодженням тканини легені.

Без сумніву, при наданні своєчасної кваліфікованої, спеціалізованої медичної допомоги життя ОСОБА_10 могло бути врятоване.

На час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 міг знаходитися по відношенню до особи, яка спричиняла травмуючи дії в будь якому положенні, окрім того положення, при якому ділянки тіла розташування тілесних ушкоджень були б недоступними для нанесення ударів.

При проведенні судово-токсикологічної експертизи в крові та сечі, вилучених з трупа ОСОБА_10 , виявлений етиловий спирт в концентрації 4,45‰ та 4,72‰. Дана концентрація етилового спиту з крові трупа ОСОБА_10 за життя відповідала тяжкому отруєнню алкоголем на час настання смерті.

З врахуванням характеру та локалізації виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 , що вони могли супроводжуватися больовими відчуттями, що відповідають характеру та тяжкості даних тілесних ушкоджень, однак виявлення 4,45‰ та 4,72‰ етилового спирту в крові та сечі, дозволяє вважати, що на час настання смерті ОСОБА_10 міг не відчувати сильної фізичної болі та особливих страждань, так як сам алкоголь має сильну знеболюючу, анестезуючу дію.

Питання «чи могли тілесні ушкодження які виявлені на тілі трупа ОСОБА_10 , які відноситься до тяжких тілесних ушкоджень виникнути за обставин, які відтворив під час слідчого експерименту 12.04.2024 підозрюваний ОСОБА_7 .?», «Чи могло тяжке тілесне ушкодження, яке виявлене на тілі ОСОБА_10 , виникнути за обставин, коли ОСОБА_10 тримає ніж в правій руці, підозрюваний ОСОБА_7 своєю правою рукою хватає за праву руку ОСОБА_10 , внаслідок чого лезо ножа розвертається до тулуба ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 з прикладанням фізичної сили штовхає обома руками праву руку ОСОБА_10 , в якій знаходиться ніж та завдає удар в тулуб ОСОБА_10 .? Якщо ні, то який механізм заподіяння тяжкого тілесного ушкодження?» - вирішуються судово-слідчим шляхом, комісія експертів лише може висловити свою думку, що спричинення виявленого тілесного ушкодження у вигляді рани лівої половини грудної клітки, проникаючої в плевральну порожнину з пошкодженням тканини лівої легені за вищевказаними обставинами маловірогідне (т.2 а.п.39-43);

- висновком судово-медичної експертизи №73 від 03.0.04.2024 року, яким встановлено, що у обстежуваного ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: синця на нижній повіці лівого ока; ушитої рани в лівій потиличній ділянці на межі із заушною ділянкою; синця в лівій заушній області в проекції рани і до межі з`єднання з раковиною; садна в тім`яній області волосистої частини голови по серединній лінії до переду до тім`яних бугрів; лінійної рани по долонній поверхні кінцевої фаланги третього пальця лівої кисті; синця в проекції нижнього полюсу правого колінного суглобу; синця по внутрішній поверхні верхньої треті правої гомілки. Різані рани в лівій потиличній ділянці на межі із заушною ділянкою та по долонній поверхні кінцевої фаланги третього пальця лівої кисті виникли від двократної дії гострого предмета з ріжучими властивостями, можливо при обставинах та в термін, вказаних обстежуваним та в постанові; відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Інші наявні тілесні ушкодження виникли від багаторазової дії тупого/тупих твердого/твердих предмету/предметів; можливо при обставинах і термін вказаних в постанові; відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Будь яких інших тілесних ушкоджень експертизою не встановлено (т.2 а.п. 44-45);

- висновком судово-психіатричної експертизи №500 від 06.05.2024 року, яким встановлено, що на період кримінального правопорушення та на час проведення експертизи, ОСОБА_7 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на період кримінального правопорушення та на час проведення експертизи ОСОБА_7 не потребував застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру, не потребував наркоманічного та протиалкогольного лікування. На період кримінального правопорушення та на час проведення експертизи виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю (епізодичне зловживання алкоголем) (т.2 а.п.47-56);

- висновками експертів №110/ц, №111/ц від 15.04.2024, №113/ц від 29.04.2024, №112/ц від 03.05.2025, №442,№444 від 11.04.2024, №440,№443, №445 від 12.04.2024, №441,№446,№447, №448 від 15.04.2024, №502 від 22.04.2024,№500 від 10.04.2024, №503 від 18.04.2024, №501, №504 від 19.04.2024, якими встановлено, що на наданих на дослідження об`єктах, а саме: зрізах з нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_10 , зрізах з нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_7 , на ножах, на кофті, штанах та кросівках, мобільному телефоні, які було вилучено у ОСОБА_7 під час затримання, на пляшках з-під горілки, мотузці, які було вилучено з місця події, на змивах із плям крові на місці події, виявлено кров людини, яка, враховуючи дані та групову належність крові осіб, які проходять по справі, могла належати як потерпілому ОСОБА_10 , так і ОСОБА_7 , за умови наявності у останнього ушкоджень, що супроводжувались зовнішньою кровотечею (т.2 а.п.57-128);

- висновком експерта №СЕ-19/106-24/6319-БД від 30.05.2024 року, яким встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_7 (т.2 а.п.130-136);

- довідкою № 1527 від 26.03.2024 року, виданою травмпунктом Коростенської ЦМЛ, згідно якої у ОСОБА_7 26.03.2024 року о 15 годині 20 хвилин встановлено алкогольне сп`яніння, 0,7 ‰ (т.2 а.п. 144);

- постановою про визнання предметів речовими доказами від 26.03.2024 року, якою одяг та мобільний телефон обвинуваченого, які було вилучено під час затримання, визнано речовими доказами, та ухвалою слідчого судді від 27.03.2024 року накладено на вказані речі арешт (т.2 а.п.145-148);

- протоколом огляду речей від 15.04.2024 року, а саме: мобільного телефону марки «XIAOMI», який належить обвинуваченому та добровільно наданий ним для огляду, встановлено, що в журналі дзвінків телефону виявлено з`єднання абонента із іншими абонентами, зокрема:

«Віка Доня» - 26.03.2024 о 04:51 год., вихідний виклик;

- 26.03.2024 о 05:17 год., вихідний виклик;

«Мамка» - вихідні з`єднання 26.03.2024 о 01:54 год. тривалістю 2 хв. 13 сек., о 02:56 год. тривалістю 5 хв. 9 сек., о 04:41 год. тривалістю 1 хв. 16 сек., о 05:18 год. тривалістю 3 хв. 46 секл., о 06:23 год. тривалістю 3 хв. 20 сек.;

«Тестюха» - вихідні з`єднання 26.03.2024 о 04:53 год. тривалістю 1 хв. 8 сек., о 05:23 год. тривалістю 1 хв. 28 сек., о 05:39 год. тривалістю 2 хв. 19 сек., о 06:35 год. тривалістю 1 хв. 36 сек.;

093 749 9021 «Таня кума» - вхідне з`єднання 26.03.2024 року о 07:05 год., тривалістю 17 сек. (т. 2 а.п. 166-167);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.05.2024 року, за участю обвинуваченого ОСОБА_7 з відеозаписом та стенограмою, згідно якого ОСОБА_7 запропоновано розповісти та відтворити обставини вбивства ОСОБА_10 , останній на вказану пропозицію погодився та розповів про відомі йому обставини кримінального правопорушення. ОСОБА_7 повідомив, що подія кримінального правопорушення відбулася на його подвір`ї біля приміщення літньої кухні. ОСОБА_7 безпосередньо на місці події відтворив свою версію механізму спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_10 . Так, обвинувачений вказав, що ОСОБА_10 тримав ніж в правій руці лезом в напрямку підозрюваного та розмахував ним вліво та вправо. Коли обвинувачений стояв на коліні перед приміщенням літньої кухні, він побачив ніж у правій руці ОСОБА_10 . Далі ОСОБА_7 розповів та показав на статисті, що він своєю лівою рукою схопився за праве передпліччя ОСОБА_10 , в руці якого був ніж, після чого, встаючи з коліна, відштовхнув ОСОБА_10 від себе (т. 2 а.п. 174-179,187);

- протоколом затримання від 26.03.2024 року та відеозаписом до нього, в якому зафіксовано, що 26.03.2024 року в період часу з 12 години 31 хвилина по 13 годину 02 хвилини складено протокол про те, що 26.03.2024 о 08 годині 00 хвилин було фактично затримано ОСОБА_7 . Під час затримання у ОСОБА_7 було вилучено: кофту синього кольору зі слідами речовини бурого кольору; штани спортивні чорного кольору марки «Nike» та шапку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору; кросівки чорно-синього кольору 42-го розміру зі слідами речовини бурого кольору (т.2 а.п.181-185).

Також судом першої інстанції було досліджено речові докази ножі, які були вилучені з місця події 26.03.2024 року. Зауважень до відповідності речових доказів, вилученим з місця події, цілісності пакування та інформації на бірках, у сторін кримінального провадження не виникло.

Проаналізувавши сукупність зібраних та досліджених доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за обставин встановлених судом, доведена повністю.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд та вважає, що вказані докази не суперечать критерію доведення вини особи «поза розумним сумнівом», згідно якого передбачається доведення стороною обвинувачення перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів того, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні злочину, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення (рішенням ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України", заява № 16437/04).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про невідповідність вказаних у вироку висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки перелічені вище докази, кожний окремо та у сукупності, підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за обставин, встановлених судом.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки показанням обвинуваченого ОСОБА_7 , а також висновкам експерта №73 від 03.04.2024 року, №48 від 17.05.2024 року та №119 від 11.06.2024 року, які також не було належним чином досліджено судом, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки показання обвинуваченого, а також вказані висновки експертів були безпосередньо досліджені судом відповідно до вимог кримінального процесуального закону в повному обсязі, і їм у вироку суду надано належну оцінку.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку суду, провівши детальний аналіз показань обвинуваченого та дослідивши надані сторонами докази у їх взаємозв`язку, суд першої інстанції зазначив, що вважає показання обвинуваченого суперечливими та непослідовними, наданими з метою заперечення своєї причетності до злочину та зменшення відповідальності, оскільки з дослідженої сукупності доказів судом не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що потерпілий вчинив посягання по відношенню до обвинуваченого, у зв`язку з чим той перебував у стані необхідної оборони.

Крім того, в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник клопотань про повторне дослідження доказів чи інших клопотань не заявляли.

Тому, за відсутності мотивованого клопотання про повторне дослідження доказів, яке обов`язково має відповідати положенню ч.3 ст.404 КПК України, апеляційний суд не вбачає підстав для повторного дослідження доказів, враховуючи, що судом першої інстанції у відповідності до вимог КПК України повністю досліджені докази, допитані свідки та на всі доводи сторони захисту, які дублюються в апеляційній скарзі, судом надано вичерпні відповіді.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в постанові третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11 січня 2023 року (справа № 286/628/20 провадження № 51-2421км22).

Доводи захисника про те, що орган досудового розслідування та суд невірно кваліфікували дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України, оскільки останній не мав умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_10 , який був його родичем, між ним та потерпілим відбулася бійка і смерть потерпілого настала від тілесних ушкоджень, які ОСОБА_7 завдав потерпілому захищаючись від дій останнього, а тому його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України, як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, апеляційний суд вважає необгрунтованими та суперечливими, оскільки вони є аналогічними тим, що були надані стороною захисту під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції такі доводи сторони захисту розглянув та надав їм належну оцінку, відповідним чином мотивувавши свої висновки у вироку суду.

За змістом ст. 24 КК України наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання. Умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків. Вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства (ч.1 ст.115 КК) від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Згідно правового висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, викладеного у постанові від 14 вересня 2021 року по справі №381/1869/18 (провадження №51-2987км21) для розмежування умисного вбивства із умисним тяжким тілесним ушкодженням, що спричинило смерть необхідно встановити ставлення винного до наслідку у вигляді смерті. При цьому потрібно враховувати те, що винний може вчинити умисне вбивство як з прямим, так і з непрямим умислом. Якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, то йдеться про вчинення нею відповідних діянь із прямим умислом. Якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання, то має місце вчинення відповідних діянь з непрямим умислом. У разі вчинення діяння із непрямим умислом, особа хоч і не бажає настання суспільно небезпечних наслідків, однак припускає їх настання.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_7 умислу саме на умисне вбивство ОСОБА_10 , суд виходив з сукупності всіх обставин вчиненого діяння.

Зокрема, суд першої інстанції зазначив, що згідно з письмовими доказами, які не ставить під сумнів сторона захисту, смерть потерпілого настала від травматично-геморагічного шоку, який розвинувся від гострої крововтрати, яка виникла, в тому числі, від рани по передній поверхні грудної клітини зліва, між середньоключичною і грудною лініями, в проекції 4,5 міжребер`я, яка проникає у плевральну порожнину з пошкодженням тканини верхньої долі лівої легені. Вказане тілесне ушкодження виникло від проникаючої дії колюче-ріжучого предмета, який має лезо та обух; ширина занурення клинка в тіло до 2 см на рівні 142 см від рівня п`ятки потерпілого при його зрості 182 см. При дослідженні конструктивних особливостей ножів, вилучених з місця події, встановлено, що тілесне ушкодження на тілі ОСОБА_10 могло утворитись від дії клинка ножа №1 (загальна довжина ножа 233 мм), оскільки на відстані 11,2 см ширина його клинка становить 2 см, що не виключає, що глибина раневого каналу становить 112 мм.

Запропоновані обвинуваченим версії подій про те, що потерпілий, можливо сам спричинив собі тілесні ушкодження в процесі їхньої штовханини або під час падіння, викликають сумніви, якщо їх розглянути у світлі всіх супутніх фактів, встановлених судом.

Так, висновком комісійної судово-медичної експертизи №119 від 11.06.2024 року встановлено, що спричинення виявленого тілесного ушкодження у потерпілого ОСОБА_34 у вигляді рани лівої половини грудної клітки, проникаючої в плевральну порожнину з пошкодженням тканини лівої легені за вищевказаними обставинами маловірогідне.

Як зазначено у висновку комісійної судово-медичної експертизи № 119 від 11.06.2024, смерть ОСОБА_10 настала не більше як через 2-4 годин від нанесення ушкодження в ліву частину грудної клітини, що без сумніву свідчить про те, при наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги життя потерпілого було б врятоване (т. 2 а.п. 42 зворот).

В той же час, обвинувачений, спричинивши потерпілому зазначені тілесні ушкодження, байдуже поставився до вчиненого ним, залишив потерпілого без надання допомоги. При цьому, в своїх показаннях обвинувачений зазначав, що відходячи від ОСОБА_10 , після їхньої сутички на подвір`ї, останній «ойкнув» та присів, а він, зупинившись, запитав ОСОБА_13 «що сталося» та після цього пішов до підсобки, взяв старий одяг та кинув перед потерпілим, щоб той ліг на нього. Це є свідченням розуміння ОСОБА_7 настання негативних наслідків отриманих потерпілим ножових поранень безпосередньо в момент після нанесення тілесних ушкоджень та припинення конфлікту, а не постфактум, як вказує обвинувачений на світанку, коли потерпілий не подавав ознак життя.

Крім того, маючи реальну можливість викликати медичну допомогу чи поліцію, або ж попросити зробити це родичів, з якими спілкувався по телефону о 01 годині 54 хвилини та о 02 годині 50 хвилин, обвинувачений не вжив жодних заходів для можливого врятування життя потерпілого.

Навпаки, обстановка, яка була зафіксована на місці події (прикриття та присипання слідів крові, які утворилися в результаті волочіння тіла, переміщення трупа за приміщення сараю (так, щоб не було видно з вулиці) та накриття його ганчірками), свідчить про те, що обвинувачений активно та свідомо намагався приховати сліди злочину. Ці дії не містять ознак спонтанності або не усвідомлення своєї поведінки внаслідок страху або сильного душевного хвилювання. Крім того, обвинувачений близько 06 години телефонував свідкові ОСОБА_29 та повідомляв про вбивство племінника, після чого пішов до сусіда ОСОБА_16 , маючи намір випити, а потім, достовірно знаючи про тіло потерпілого на своєму подвір`ї, прикрите одягом, пішов в напрямку села Мала Зубівщина. Ні поліцію, ні швидку обвинувачений при цьому не викликав.

У контексті наведеного, локалізація тілесних ушкоджень, які заподіяні обвинуваченим у життєво-важливі частини тіла потерпілого (голову та ліву частину грудної клітини) та подальша поведінка обвинуваченого після вчинення злочину поза розумним сумнівом свідчить, що ОСОБА_7 діяв з умислом на спричинення смерті ОСОБА_10 .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані доводи є захисною позицією обвинуваченого з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєння особливо тяжкого кримінального правопорушення, а саме умисного вбивства, користуючись відсутністю очевидців вчиненого злочину.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та враховуючи, що ОСОБА_7 , як в суді першої інстанції так і під час апеляційного розгляду справи не заперечував факту нанесення потерпілому умисних тілесних ушкоджень, а інші досліджені судом докази, які узгоджуються між собою, у своїй сукупності переконливо свідчать про прямий умисел обвинуваченого на заподіяння смерті потерпілому, апеляційний суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 115 КК України на ч.2 ст.121 КК України.

Також відповідно до висновку СМЕ №48 тілесні ушкодження за морфологічними ознаками (формою, розмірами, кольором і т.п.), за механізмом утворення і ступенем тяжкості, безпосередньо обумовлені чисельною кількістю нанесення ударів з різною силою прикладення.

Тілесні ушкодження виникли в один обмежений проміжок часу до настання смерті, який можливо рахувати хвилинами, годиною, тощо; в деякій послідовності одне за другим, при житті потерпілого.

Вірогідно, після отриманих тілесних ушкоджень (в сукупності) потерпілий міг виконувати нескладні рухи. Здатність людини (пересуватися, говорити, піднятися) тощо, при наявності комплексу вище встановлених тілесних ушкоджень, розцінюється імовірною. В даному конкретному випадку смерть настала в межах часу, що обраховується хвилинами.

За наведених обставин, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що обвинувачений ОСОБА_7 не мав умислу на умисне вбивство ОСОБА_35 .

Зазначеним також спростовуються доводи сторони захисту про те, що поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що смерть ОСОБА_10 настала не раніше ніж через 2-4 години після отримання удару ножем, а тому при наданні своєчасної медичної допомоги ОСОБА_10 можна було б врятувати.

Посилання захисника на те, що обвинувачений також мав тілесні ушкодження не спростовує висновків суду першої інстанції про спрямованість умислу обвинуваченого на спричинення смерті потерпілому.

Щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, судом першої інстанції враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на спеціалізованих обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а також ставлення обвинуваченого до злочину, а саме те, що він свою вину у вчиненому фактично не визнав та розкаяння з приводу наслідків вчиненого ним не висловив.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням викладеного, зважаючи на непоправні наслідки злочину, дані про особу обвинуваченого, які викладені вище, поведінку обвинуваченого, який свою вину не визнав, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч.1 ст.115 КК України.

З наведеними висновками місцевого суду погоджується і колегія суддів та вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Посилання апелянта на неврахування судом пом`якшуючої обставини, а саме - щирого каяття, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, не визнав як в суді першої інстанції так і під час апеляційного розгляду, про що також свідчить і зміст апеляційної скарги. Медичну допомогу потерпілому не намагався надати, не викликав «Швидку», залишив місце вчинення кримінального правопорушення та був затриманий рухаючись пішки в напрямку сусіднього села.

Доводи захисника про не врахуванням судом при призначенні покарання позиції потерпілої ОСОБА_9 , яка просила суворо не карти ОСОБА_7 , колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки позиція потерпілої була враховано судом першої інстанції під час призначення покарання, в зв`язку з чим обвинуваченому призначено строк покарання, наближений до мінімального, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Крім того, думка потерпілої в даному випадку не є визначальною.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, і це покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим через суворість, оскільки є необхідним й достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження нових злочинів.

Переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення місцевого суду, вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в апеляційній скарзі не наведено.

На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Малинського районного суду Житомирської області від 23 травня 2025 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: