Номер провадження 1-кс/754/3183/25
У Х В А Л А

Іменем України

25 вересня 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бурса Турецької Республіки, турку, громадянину Туреччини, без постійного місця проживання на території України, раніше не судимому (зі слів),

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2025 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002681 від 23 вересня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Клопотання слідчого обґрунтовується тим, що 22 вересня 2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_10 підготував знаряддя злочину для скоєння умисного пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, а саме невстановлений засіб для запалювання.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, 22 вересня 2025 року приблизно о 21 год. 04 хв., ОСОБА_10 прибув за адресою: АДРЕСА_1 , де на тринадцятому поверсі розташований вхід до житлової квартири АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_11 .

Для приведення свого злочинного наміру до виконання, 22 вересня 2025 року близько 21 год. 05 хв., перебуваючи на тринадцятому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи злочинний намір та доводячи свої злочинні дії до кінця, спрямовані на умисне знищення чужого майна, шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, скориставшись власним ключем, здійснив відкриття вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , після чого зайшов до спальної кімнати, де взяв заздалегідь заготовлений засіб для запалювання, яким, з метою пошкодження майна, шляхом підпалу, призвів до утворення осередку пожежі на обшивці дивану у вказаній квартирі, після чого вогонь розповсюдився на житлове приміщення квартири.

Після чого, ОСОБА_12 виконавши свої злочинні дії, спрямовані на знищення чужого майна, шляхом підпалу та довівши їх до кінця, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

24 вересня 2025 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24 вересня 2025 року слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві за погодженням з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має постійного місця проживання на території України, міцних соціальних зв`язків, джерела доходу.

Розгляд клопотання розпочато за минуванням трьох годин з моменту вручення підозрюваному копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити за наведених в ньому підстав.

Захисник в судовому засіданні просив не застосовувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обрати більш м`який запобіжний захід, посилаючись на необгрунтованість підозри, відсутність ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні. Крім того, захисником заявлено скаргу на незаконне затримання підозрюваного, з тих підстав, що протокол затримання особи в якості підозрюваного не відповідає вимогам КПК України, у ньому не зазначено точне місце затримання особи, крім того, ОСОБА_12 був затриманий не безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, а через певний час.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши доводи прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які визначені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

При цьому слідчим суддею прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема те, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку. Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Оцінюючи доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приймає до уваги обставини кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, непрацевлаштований, не має джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання та території України, ознайомлений з анкетними даними потерпілої та свідків, а відтак наявні ризики того, що підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді клопотання прокурором доведено обставини, передбачені п.п.1,2 ч. 1 ст. 194 КПК України, та доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є таким, що підлягає задоволенню, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що застосування іншого менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вказаним ризикам.

Передбачених ст. 183 КПК України перешкод для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не має.

Одночасно судом враховується практика Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_12 , тяжкість кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаю за необхідне покласти на ОСОБА_6 обов`язки - прибувати на виклики до слідчого, якому доручене проведення досудового розслідування кримінального провадження, до суду, прокурора, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

При вирішенні скарги захисника про незаконне затримання підозрюваного, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно з положеннями ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

Згідно п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право вимагати перевірки обґрунтованості затримання.

Відповідно до ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Згідно з ч.4 ст.208 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Частина 5 ст.208 КПК України передбачає, що про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Як вбачається зі змісту матеріалів долучених до клопотання, ОСОБА_12 був затриманий на підставі «якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілій, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин». На думку слідчого судді таке формулювання відповідає припису п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, оскільки слідчий відповідно до вимог ч. 5 ст. 208 КПК України не повинен в протоколі затримання детально описувати обставини та факти, на підставі яких він зробив висновок про причетність конкретної особи до вчинення злочину, оскільки такі обставини викладаються в повідомленні про підозру. В той же час, КПК не містить деталізації поняття «безпосередньо», відтак, відсутні правові підстави вважати затримання особи не безпосередньо в момент вчинення злочину, а пізніше, завідомо незаконним. В даному випадку, безпосередність випливає із комплексу оперативно-розшукових дій, які дозволили органу слідства встановити місце знаходження особи, а в ході обшуку виявити та вилучити речі та предмети, які мають значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та визнані речовими доказами.

Протокол затримання ОСОБА_6 відповідає загальним вимогам, передбаченим ст. 104 КПК України, та спеціальним вимогам, передбаченим ч. 5 ст. 208 КПК України.

На виконання вимог ч. 4 ст. 208 КПК України ОСОБА_6 повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого кримінального правопорушення він підозрюється, а також роз`яснені процесуальні права, передбачені цим КПК України, що засвідчено підписом особи.

Відтак, порушень КПК України при затриманні ОСОБА_6 слідчим суддею не встановлено, а тому скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183,184, 193,194,196,202, 206, 208, 309, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_4 на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_9 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою підозрюваному рахувати з часу його фактичного затримання - з 16 год.50 хв. 23 вересня 2025 року.

Строк дії ухвали - до 21 листопада 2025 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: ТУ ДСАУ в місті Києві, , МФО 820172, банк Державна казначейська служба України в м. Києві, рахунок UA1012089.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі протягом дії ухвали.

З дня внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_14 строком до 21 листопада 2025 року (включно) обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1/ прибувати на виклики до слідчого, якому доручене проведення досудового розслідування кримінального провадження, до суду, прокурора, в залежності від стадії кримінального провадження;

2/ не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

3/ повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_14 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 та слідчого суддю Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_10 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Час оголошення повного тексту ухвали - 26 вересня 2025 року о 14 год. 00 хв.

Слідчий суддя -