ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/307/26 Справа № 705/7054/25 Категорія: ст. 537 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора представника колонії засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 листопада 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання т.в.о. начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відносно засудженого ОСОБА_8 .

в с т а н о в и л а :

Т.в.о. начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відносно засудженого ОСОБА_8 , в якому зазначив, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.04.2023 ОСОБА_8 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.10.2022, за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.11.2022 та призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2025 приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 вироки, за якими засуджений ОСОБА_8 . Виключено з вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.10.2022 обвинувачення по епізоду за фактом крадіжки майна в ніч з 20.11.2021 на 21.11.2021 на суму 1875 грн 00 коп., з вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.11.2022 обвинувачення по епізоду за фактом крадіжки майна 16.09.2020 на суму 420 грн 00 коп. та звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання за цими епізодами у зв`язку з усуненням законом караності діяння. ОСОБА_8 вважати засудженим вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.04.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України. Призначене ОСОБА_8 покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.04.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі залишити без змін. Початок строку відбування покарання 13.04.2023. Кінець строку відбування покарання 13.05.2028.

Станом на 06.11.2025 відбув 1/2 строку покарання - 02 роки 06 місяців 23 дні, невідбута частина становить 02 роки 06 місяців 07 днів.

За період утримання в ДУ «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав. З 16.11.2023 відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)». За період відбування покарання характеризується позитивно. На даний час режиму відбування покарання не порушує, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, але має 3 стягнення, які зняті та погашені у встановленому законом порядку. Виконує обов`язки днювального дільниці посиленого контролю, до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно, виконує поставлені завдання, приймає активну участь у суспільно-корисному житті відділення та в роботі самодіяльних організацій, сумлінно і своєчасно виконує роботи по благоустрою відділення, за що 4 рази заохочувався правами начальника установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує позитивно, робить належні висновки. Адміністрація колонії вважає, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення, тому до нього може бути застосовано заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 листопада 2025 року, відмовлено в задоволенні клопотання т.в.о. начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відносно засудженого ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить:

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.11.2025 року скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання т.в.о. начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Вважає, що при розгляді справи допущено неповноту судового розгляду та невідповідність висновку фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування ухвали.

Вказує, що представник колонії не заперечив проти заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відносно нього..

Апелянт зазначає, що характеризується позитивно, адміністрацією колонії вважається таким, що став на шлях виправлення, тому вважає, що до нього може бути засновано ст.. 82 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_8 та представника колонії, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути обґрунтованим та мотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 537 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Києво- Святошинського районного суду Київської області від 13.04.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.10.2022, за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.11.2022 та призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2025 постановлено привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 вироки, за якими засуджений ОСОБА_8 . Виключити з вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.10.2022 обвинувачення по епізоду за фактом крадіжки майна в ніч з 20.11.2021 на 21.11.2021 на суму 1875 грн 00 коп., з вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.11.2022 обвинувачення по епізоду за фактом крадіжки майна 16.09.2020 на суму 420 грн 00 коп. та звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання за цими епізодами у зв`язку з усуненням законом караності діяння. ОСОБА_8 вважати засудженим вироком Києво- Святошинського районного суду Київської області від 13.04.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України. Призначене ОСОБА_8 покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.04.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі залишити без змін.

Згідно статті 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

У відповідності до п. п. 2. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної виїзною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такою виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КГІК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, колегія суддів враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Як вбачається з матеріалів клопотання та з матеріалів особової справи засудженого, початок строку покарання рахується з 13.04.2023, кінець строку покарання - 13.05.2028.

На даний час засуджений відбув ? строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України.

Із досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_8 з 16.11.2023 по теперішній час відбуває покарання в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)».

Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_8 за період утримання в ДУ «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав.

З 16.11.2023 відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)». Відповідно до характеристики від 06.11.2025 за період відбування покарання характеризується позитивно. На даний час режиму відбування покарання не порушує, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, але має 3 стягнення, які зняті та погашені у встановленому законом порядку. Виконує обов`язки днювального дільниці посиленого контролю, до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно, виконує поставлені завдання, приймає активну участь у суспільно-корисному житті відділення та в роботі самодіяльних організацій, сумлінно і своєчасно виконує роботи по благоустрою відділення, за що 4 рази заохочувався правами начальника установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує позитивно, робить належні висновки.

Водночас із характеристики від 09.01.2025 видно, що ОСОБА_8 за період відбування покарання характеризується посередньо. Допустив три порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, має три стягнення, одне з яких знято у встановленому законом порядку. Засуджений бажає змінити своє життя, проте це бажання має поодинокий та не системний характер. Стверджує, що має бажання брати участь у програмах, заходах, але за поведінкою особи зрозуміло, що це не відповідає дійсності. Усвідомлює, що саме потребує змін, але при цьому нічого не робить. Має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє, яким чином їх втілити.

Згідно з довідкою начальника ДУ СВК № 92 від 06.11.2025 засуджений ОСОБА_8 має 4 заохочення, одне з яких - це зняте раніше застосоване стягнення. За 2024 рік має лише одне заохочення - 08.07.2024. Також за період відбування покарання в ДУ СВК № 92 з 09.04.2024 має 3 стягнення - догана.

Із витягу з протоколу комісії ДУ СВК № 92 від 06.11.2024 слідує, що постановлено передати в суд матеріали про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_8 .

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні вказаного клопотання слід враховувати весь період відбування покарання. При цьому засуджений має протягом всього строку відбування покарання доводити, що стає на шлях виправлення, а не лише в окремі періоди відбування покарання.

Також наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення та не є безумовною підставою для заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Отже, колегія суддів вважає, що наявність заохочень, застосованих адміністрацією установи до засудженого, його виконання робіт по благоустрою установи, зняті і погашені стягнення не доводять того, що засуджений став на шлях виправлення в розумінні положень ст. 82 КК України, оскільки для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього строку відбування покарання довів, що став на шлях виправлення.

Колегія суддів вважає, що клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким є необґрунтованим, оскільки заміна призначеного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, не відповідає передбаченій правовій процедурі та визначеним завданням кримінального провадження, є неспівмірною та призведе до порушення принципу невідворотності покарання, в результаті чого не буде досягнуто його мети та цілей, зокрема виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли обґрунтованого підтвердження того, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення в розумінні положень ст. 82 КК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні т.в.о. начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відносно засудженого ОСОБА_8 скасуванню не підлягає, а апеляційну скарга засудженого ОСОБА_8 слід залишити без задоволенню.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 листопада 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання т.в.о. начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відносно засудженого ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді -