справа № 991/9743/23
провадження №11-сс/991/672/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м.Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції) ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 вересня 2025 року про повернення заяви про роз`яснення судового рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07 листопада 2023 року (справа № 991/9743/23, провадження №1-кс/991/9837/23) розглянуто та задоволено клопотання керівника САП ОСОБА_6 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій (далі - НСРД) щодо ОСОБА_5 .

25 вересня 2025 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із заявою про роз`яснення вказаного судового рішення, проте ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 вересня 2025 року заяву повернуто особі, яка її подала. Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_5 не є належним суб`єктом звернення із заявою про роз`яснення ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07 листопада 2023 року, позаяк (1) особа, щодо якої проводилися (щодо якої надавався дозвіл на проведення) НСРД не є учасником судового провадження, (2) ОСОБА_5 не є та не був органом виконання цього судового рішення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, вважаючи його незаконним, формальним і таким, що суперечить стандартам верховенства права й практиці ЄСПЛ і ВС, ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Вищого антикорупційного суду від 29 вересня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про роз`яснення ухвали суду від 07 листопада 2023 року, зобов`язати Вищий антикорупційний суд надати роз`яснення резолютивної частини ухвали з урахуванням змісту мотивувальної частини, зокрема, чи надавався дозвіл слідчим суддею на встановлення технічних засобів аудіо-, відеоконтролю особи в кабінеті з обмеженим доступом; у разі неможливості прийняття нового рішення - направити матеріали для нового розгляду до суду першої інстанції щодо поставлених в заяві про роз`яснення питань.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги ОСОБА_5 зазначав, що ухвала від 29 вересня 2025 року про повернення заяви є незаконною з наступних підстав: ст.380 КПК не надає суду повноваження повертати заяви про роз`яснення; суд вийшов за межі своїх повноважень, порушивши принцип законності; порушено конституційний принцип діяльності органів влади лише в межах закону; створено процедуру, не передбачену КПК; порушено право особи на розгляд заяви по суті.

Позиція суду щодо обмеженого кола суб`єктів звернення видається спірною з огляду на загальні засади кримінального провадження. Кримінальний процесуальний закон не містить жодних критеріїв, за якими право на звернення до суду щодо роз`яснення судового рішення може бути обмежено. Положення ст.380 КПК чітко визначають право особи на звернення до суду із заявою про роз`яснення будь-якого судового рішення яке зачіпає інтереси особи, постановленого цим судом. Обвинувачений у кримінальному провадженні, щодо якого проводилися НСРД, безперечно має інтерес до роз`яснення ухвали, яка стосується його прав і законних інтересів. Формальний підхід до визначення його процесуального статусу не враховує суттєві права особи на захист і доступ до правосуддя.

Відтак, на переконання особи, суддя зобов`язана була розглянути заяву по суті і або роз`яснити ухвалу суду, або відмовити у роз`ясненні, але не мала права повернути заяву, оскільки таке повноваження не передбачене ст.380 КПК. Ухвала про повернення заяви постановлена поза межами повноважень, а тому є не законною та такою, що прийнята з перевищенням повноважень судді.

Також у апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 29 вересня 2025 року, яка була постановлена за відсутності ОСОБА_5 , а її повний текст він отримав лише 13 жовтня 2025 року.

Позиції учасників судового провадження.

ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити у повному обсязі з зазначених у ній підстав.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце апеляційного розгляду у судове засідання не з`явився, про поважні причини свого неприбуття суд не повідомив.

Приймаючи до уваги значно скорочені у порівнянні із загальним порядком строки апеляційного перегляду ухвал слідчого судді (ч.2 ст.422 КПК), колегія суддів на підставі ч.4 ст.405 КПК вважала за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності прокурора.

Мотиви суду.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення, якщо інше не передбачене цим Кодексом.

За положеннями абз.2 ч.3 ст.395 КПК якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04 листопада 2019 року (справа №760/12179/16-к) дійшла до висновку, що за змістом абз.2 ч.3 ст.395 КПК якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватись з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.

З матеріалів провадження вбачається, що 29 вересня 2025 року прийняття слідчим суддею оскаржуваної ухвали відбулось без виклику ОСОБА_5 , копію оскаржуваної ухвали він отримав 13 жовтня 2025 року та того ж дня подав апеляційну скаргу, у зв`язку з чим за приписами ст.395 КПК колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що подана в межах строку апеляційного оскарження, а тому строк апеляційного оскарження не є пропущеним.

Відтак, за наслідками розгляду клопотання суд має вирішити по суті питання щодо поновлення процесуального строку (відмовляє чи задовольняє відповідне клопотання) лише у разі його пропущення, проте у зв`язку з дотриманням строку апеляційного оскарження колегія судів встановлює відсутність предмету розгляду клопотання через дотримання строку звернення, а тому вважає за необхідне залишити подане клопотання без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Завданнями кримінального провадження є, зокрема, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу (ст.2 КПК).

За положеннями ч.1 ст.380 КПК якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні незрозумілості судового акта і викладенні рішення суду у більш зрозумілій формі. Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Відтак, роз`яснення судового рішення має значення не саме по собі, а в контексті його правильного виконання з урахуванням змісту рішення і волі суду, який його ухвалив. Метою роз`яснення судового рішення є його удосконалення для правильного розуміння учасниками судового провадження, органом виконання судового рішення. Роз`яснення судового рішення спрямоване на усунення незрозумілості, що ускладнює його реалізацію. Суть роз`яснення судового рішення полягає не в роз`ясненні мотивів, які покладені в основу рішення, а в роз`ясненні рішення з метою наступного його виконання.

Повертаючи заяву про роз`яснення судового рішення, слідчий суддя дійшла висновку, що ОСОБА_5 не є належним суб`єктом звернення із заявою, та саме незгода з цим висновком слугувала підставою, зазначеною в апеляційній скарзі, для скасування рішення слідчого суді.

За положеннями ст.380 КПК, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст, в той же час ініціатором такого процесу визначено учасника судового провадження чи орган виконання судового рішення, приватного виконавця.

Тобто, для надання оцінки обґрунтованості вищевказаного висновку слідчого судді, суду апеляційної інстанції слід було б з`ясувати, чи є ОСОБА_5 учасником судового провадження, в якому постановлено судове рішення, та про роз`яснення якого він звернувся до слідчого судді з відповідною заявою.

У цьому контексті слід звернути увагу (на чому також наполягав ОСОБА_5 в апеляційній скарзі) на сформований у постанові ОП ККС ВС від 18 листопада 2019 року висновок як саме повинна застосовуватись ч.1 ст.380 КПК, відповідно до змісту якого, суд, слідчий суддя, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення роз`яснює своє рішення, яке є результатом судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду, за виключенням рішення слідчого судді апеляційного суду ухваленого в порядку, передбаченому главою 21 КПК.

Проте, на відміну від оригінального тексту зазначеного висновку ОСОБА_5 , не відобразив зазначене у ньому застереження щодо можливості роз`яснення судового рішення «за виключенням рішення слідчого судді апеляційного суду ухваленого в порядку, передбаченому главою 21 КПК».

Встановлено, що судовим рішенням, про роз`яснення якого звернулась особа, є ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду, постановлена за наслідками розгляду клопотання прокурора, про надання дозволу на проведення НСРД щодо ОСОБА_5 , тобто ухваленого в порядку, передбаченому главою 21 КПК.

Таким чином, враховуючи вказаний висновок ОП ККС ВС від 18 листопада 2019 року, судове рішення про надання дозволу на проведення НСРД не підлягає роз`ясненню взагалі, незалежно від суб`єкта звернення з відповідною заявою про його роз`яснення, а тому доводи ОСОБА_5 про право особи на звернення до суду із заявою про роз`яснення будь-якого судового рішення, яке зачіпає інтереси особи, постановленого цим судом, суперечать вищевказаному висновку ОП ККС ВС від 18 листопада 2019 року.

Надаючи оцінку законності ухвали слідчого судді про повернення заяви про роз`яснення судового рішення, яке, як встановлено, не підлягає роз`ясненню за будь-яких обставин, слід зауважити, що слідчим суддею за наслідками перевірки заяви ОСОБА_5 про роз`яснення судового рішення постановлено ухвалу про її повернення, в той час, як більш правомірним та обґрунтованим було б рішення про відмову у відкритті провадження за поданою заявою.

Системний аналіз КПК дозволяє констатувати, що законодавець, регламентуючи повноваження слідчого судді, судді-доповідача, суду за наслідками перевірки поданих клопотань, скарг на їх прийнятність вживає, зокрема, термінологію «залишає без розгляду», «повертає» та «відмовляє у відкритті».

За наслідками перевірки поданих процесуальних звернень на їх прийнятність, судові рішення про залишення без розгляду або повернення таких звернень постановляються у разі недотримання відповідних умов, передбачених КПК, проте, у разі виправлення недоліків яких, особи можуть повторно їх подати.

На відміну від зазначеного, за наслідками перевірки поданих процесуальних звернень на їх прийнятність, судові рішення про відмову у відкритті провадження за відповідними процесуальними зверненнями постановляються в тому випадку, коли за жодних обставин такі звернення не підлягають розгляду в будь-якому суді.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу (ч.6 ст.9 КПК).

Таким чином, враховуючи наведені вище висновки, колегія суддів вважає, що за наслідками перевірки на прийнятність поданої заяви про роз`яснення ухвали, постановленої в порядку, передбаченому главою 21 КПК, яка за жодних умов не підлягає роз`ясненню в порядку ст.380 КПК слідчий суддя, суддя-доповідач, суд має відмовити у відкритті провадження з її розгляду, а відкрите провадження підлягає закриттю з цієї підстави, без розгляду такої заяви по суті.

Враховуючи, що на етапі перевірки поданої заяви слідчий суддя, не врахувавши вищезазначеного висновку ОП ККС ВС від 18 листопада 2019 року, дійшла помилкового висновку та ухвалила рішення про її повернення, колегія суддів з метою уникнення надмірного формалізму вважає за необхідне залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін, позаяк її скасування та повернення матеріалів заяви слідчому судді для розгляду зі стадії вирішення питання про її прийнятність, не призведе до юридично значущих наслідків для особи, яка подала заяву, адже єдиним законним, обґрунтованим та очікуваним для неї буде рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за заявою.

Керуючись ст.380, 395, 404, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 вересня 2025 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3