Провадження № 1-кс/592/186/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м.Суми

Слідча суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР у м. Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене з заступником керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000467, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановила:

прокурор просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60днів без визначення розміру застави.

Старший слідчий обґрунтовує клопотання, погоджене з прокурором, тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0000467 від 13.06.2024 ОСОБА_4 22.12.2025 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме у вчиненніумисних дій, які виразились у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби в умовах воєнного стану, 29.01.2026 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Зазначає про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, останній з метою уникнення відповідальності за скоєний злочин може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни показів або відмови від раніше наданих ними показань, так як вказані особи проходять військову службу в одній частині, не допитані судом; вчинити інші кримінальні правопорушення, пов`язані з виконанням обов`язків по службі.

Зазначає, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, просить не визначати заставу, посилаючись на п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, з викладених в ньому підстав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у вирішенні клопотання покладалися на розсуд слідчої судді.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що знав, що стосовно нього є кримінальне провадження за фактом самовільного залишення місця військової служби, повістки про виклик до слідчого отримував, розумів, що треба з`являтися, але не приходив, оскільки не знайшов військову частину, де він міг би продовжувати проходити військову службу, був затриманий працівниками правоохоронних органів. Зазначив, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у лікарів на обліках не перебуває, живе сам, має неповнолітню дитину.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію підозрюваного, покладався на розсуд слідчої судді.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідча суддя дійшла таких висновків.

Слідча суддя встановила, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, №0000467, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в якому 22.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру, в подальшому 29.01.2026 повідомлено про зміну повідомленої раніше підозри.

Слідча суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується повідомленням про вчинення злочину, висновком службового розслідування, витягами з наказів, протоколами допитів свідків, іншими доказами в їх сукупності.

Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. (п. 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04) від 21.04.2011).

Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особи були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання (п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07).

Отже, наявні матеріали на думку слідчої судді свідчать про те, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, серед іншого, до раніше несудимої особи яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Слідча суддя вважає, що існує ймовірність того, що підозрюваний ОСОБА_4 , побоюючись відповідальності за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, під загрозою тяжкості покарання та втрати свободи на тривалий термін, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому слідча суддя враховує тривалий термін відсутності підозрюваного ОСОБА_4 на військовій службі, починаючи з травня 2024 року та по дату затримання останнього, а також те, що він мав можливість повідомити військову частину про місце свого перебування або повернутися до проходження військової служби. Крім того матеріали клопотання містять корінці повісток про виклик ОСОБА_4 до слідчого, які він отримав під особистий підпис, та розписку останнього про те, що він зобов`язується з`являтися до слідчого, про те, незважаючи про обізнаність про наявність кримінального провадження за фактом залишення ним військової служби та необхідність з`являтися до слідчого за викликами, ОСОБА_4 до слідчого не з`являвся, відтак слідча суддя вважає доведеним існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, доведеною є ймовірність вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, (ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), зважаючи на те, що ОСОБА_4 ,який є діючим військовослужбовцем, може, побоюючись покарання, пов`язаного з позбавленням волі, враховуючи, що він був затриманий працівниками правоохоронних органів на виконання ухвали слідчого судді про надання дозволу на затримання, вчинити інші військові злочини, пов`язані з виконання обов`язків по службі.

Водночас, прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідча суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, в разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні якого йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі, дані про особу підозрюваного та його репутацію, а саме те, що останній підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, неодружений, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до п. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті (тримання під вартою).

Абзацем 8 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

На підставі зазначених приписів законодавства, враховуючи, характер і серйозність пред`явленої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність ризиків, з огляду на те, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні в умовах воєнного стану умисного злочину проти встановленого порядку несення військової служби, пов`язаного з самовільним залишенням місця військової служби без поважних причин, враховуючи, що останній не виконує обов`язки військової служби більше, ніж півтора роки, зважаючи, що зазначена категорія справ викликає значний суспільний інтерес, слідча суддя дійшла висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави та неможливість запобігти ризикам на стадії досудового розслідування в разі звільнення підозрюваного під заставу.

Підсумовуючи викладене, з огляду на доведеність обґрунтованості підозри, наявність існування ризиків, ураховуючи положення КПК України щодо застосування до військовослужбовців, підозрюваних у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 407 КК України, виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_4 винятковий запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави.

З огляду на викладене клопотання старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР у м. Полтаві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідча суддя,

постановила:

Клопотання старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР у м. Полтаві, ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 27 березня 2026 року включно.

Ухвала слідчої судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР у м. Полтаві, ОСОБА_6 , якому негайно повідомити членів сім`ї, близьких родичів чи інших осіб про застосування запобіжного заходу.

Строк дії ухвали до 27 березня 2026 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному після її оголошення.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_7