Справа №705/2251/25
1-кс/705/1736/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2025 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані клопотання старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000490 від 08.04.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_10 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000490 від 08 квітня 2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч. 3 ст. 369 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , навесні 2025 року за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , виготовив із рослин конопель шляхом їх висушування готовий до вживання наркотичний засіб канабіс та, діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зберігав цей наркотичний засіб за вищевказаним місцем проживання без передбаченого законом дозволу, з метою власного вживання, не переслідуючи при цьому мети збуту.

29.05.2025 під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000490 від 08.04.2025, в період часу з 08 год. 00 хв. по 10 год. 08 хв. проведено слідчу дію, а саме санкціонований обшук відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.04.2025, по справі № 705/2251/25 (1-кс/705/651/25), за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за місцем проживання ОСОБА_4 , в ході проведення якого в приміщенні будинку, виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору в поліетиленовому пакеті, яка відповідно до висновку експерта № CE-19/124-25/8416-НЗПРАП від 16.06.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, маса якого становить 188,7 г., та речовину рослинного походження зеленого кольору в поліетиленових пакетах, яка відповідно до висновку експерта № CE-19/124-25/8417-НЗПРАП від 17.06.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 323,5 г., який ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав, не переслідуючи мети збуту.

Загальна маса наркотичного засобу канабісу складає 512,2 г, що відповідно до Таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, становить великі розміри.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України незаконне виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах.

Він, же 09.10.2025, об 16 год. 52 хв., перебуваючи в приміщенні кімнати прийому громадян Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Незалежності, 35, запропонував надати неправомірну вигоду службовій особі, яка займає відповідальне становище відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України, а саме: слідчому відділення злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 , якого призначено на вказану посаду наказом начальника ГУНП в Черкаській області № 309 о/с від 11.10.2023 року, в сумі 2000 доларів США, за вирішення питання щодо неприйняття рішення про обрання йому запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000490 від 08.04.2025, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

В подальшому, близько 19 год. 43 хв., 09.10.2025 ОСОБА_4 , перебуваючи в службовому автомобілі ВКП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на АЗС «WOG», що розташована за адресою: м. Жашків, Уманського р-ну, вул. Одеська, 50, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізовуючи свій злочинний умисел, надав неправомірну вигоду службовій особі, яка займає відповідальне становище, а саме: слідчому відділення злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 в сумі 45000 (сорок п`ять тисяч) гривень, купюрами номіналом 1000 (тисячу) гривень, в кількості 45 (сорок п`ять) штук, які мають серію та номер: КЖ 0708484, АЛ 6771171, АА 0084702, АР 6362804, ЗТ 1361230, АЕ 5290540, КГ 1872024, КГ 1872022, КГ 1872023, КГ 3995362, АЛ 4378652, КГ 1872026, БЛ 9151176, ГС 0170312, ЕВ 1250287, АМ 2879683, ЄМ 3277067, ЕБ 6031653, АП 9968015, АС 1879234, АГ 2250026, АТ 0769897, ЕГ 0859531, ЯБ 1486194, АЛ 0872330, ВУ 6674227, КГ 2495429, ЄМ 7645489, АП 4915359, ГР 6779311, АБ 6564874, ЕБ 3021370, ВС 8787838, ЄП 7050147, ГК 5933268, ВТ 6749747, ЗС 0611444, КГ 5927025, БМ 9670023, КГ 7175293, КГ 5927024, АТ 3545107, БМ 9312071, КГ 7175295, КГ 7175294, в якості першого платежу, передавши їх своєю правою рукою до рук ОСОБА_11 , за вирішення питання щодо неприйняття рішення про обрання йому запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000490 від 08.04.2025, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме: пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, якщо неправомірна вигода надавалася службовій особі, яка займає відповідальне становище.

За підозрою у вчиненні вказаного злочину передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України 09.10.2025 затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 10.10.2025 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 309 КК України.

В якості підстав застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий зазначає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

У клопотанні слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів, з можливістю внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту або зменшити розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, підтримав думку свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, вивчивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

У силу ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0000490 від 08 квітня 2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч. 3 ст. 369 КК України.

За підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України 09.10.2025 затримано ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 10.10.2025 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до пред`явленої підозри ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених:

- ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах;

- ч. 3 ст. 369 КК України, тобто пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, якщо неправомірна вигода надавалася службовій особі, яка займає відповідальне становище.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 необхідно врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

1.Щодо обґрунтованості підозри

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Суд ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі Нечипорук і Йонкало проти України термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена, враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтовується зібраними доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру за своїм змістом відповідає вимогам ст. 278 КПК України та на даному етапі сумнівів щодо його законності або порушення порядку вручення не викликає.

2.Щодо наявності ризиків

Слідчий суддя зауважує, що згідно з вимогами чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованої підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії, що передбачені цією статтею.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

(І) Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та / або суду.

Надаючи оцінку тому, чи існує ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування, суду, слідчий суддя виходить з сукупності встановлених відомостей, що може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на порушення відповідних обов`язків.

ОСОБА_12 усвідомлює, що підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, яке віднесено до корупційних та за яке у зв`язку із цим в разі засудження можливе призначення лише покарання, що належить відбувати реально, без можливості застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України, у виді позбавленні волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, може спонукати підозрюваного до переховування від органу досудового розслідування та суду, оскільки судом встановлено, що соціальні зв`язки, які має підозрюваний викликають сумніви у їх міцності та стабільності, підозрюваний ніде не працює, часто змінює місце свого проживання.

(ІІ) Ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Вказаний ризик полягає в тому, що особи свідків відомі підозрюваному, як і особи наявних на даний час свідків, що спонукатиме ОСОБА_4 до впливу на них з метою зміни чи спотворення ними своїх показань задля уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності чи її пом`якшення; крім того, допиту як свідків підлягають друзі та знайомі ОСОБА_4 , на яких він очевидно також може незаконно вплинути.

Заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. У зв`язку з чим достатня вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до інших осіб, підозрюваний може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі. Хоча під час досудового розслідування свідки були допитані, разом з тим, відповідно до вимог статей КПК України, доказом для суду, який розглядатиме кримінальне провадження по суті, у вигляді показів свідків, є тільки ті покази, які суд здобув безпосередньо під час судового розгляду справи по суті, а тому ризик впливу на свідків є високим.

(ІІІ) Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказаний ризик підтверджується характером кримінального правопорушення, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , зокрема, підозрюваний може вдатись до підкупу учасників кримінального провадження, до чого ОСОБА_4 очевидно схильний, так як затриманий за підозрою у такому правопорушенні, окрім цього останній надавав неправомірну вигоду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення іншого злочину.

(IV) Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином

Вказаний ризик може виразитись в не з`явленні до слідчого, прокурора та суду за викликом, зміни місця перебування, перетину кордону, в тому числі без його офіційного оформлення, а також у відчуженні і приховуванні майна, яка підлягатиме конфіскації в разі засудження ОСОБА_4 , а тому без застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, іншим чином неможливо забезпечити його належну процесуальну поведінку.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, передбачених статтею 177 КПК України.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Сторона захисту просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в будинку його дружини за адресою: АДРЕСА_3 , проте, слідчий суддя враховуючи конкретні обставини злочинів, суспільну небезпечність та характер вчинених злочинів, за якими підозрюється ОСОБА_4 , вважає, що досягнення мети, визначеної у ст. 177 КПК України, наразі можливе виключно шляхом взяття підозрюваного ОСОБА_4 під варту.

Цей висновок зроблено судом з огляду на те, що підозрюваний схильний до антисоціальної поведінки, зловживає спиртними напоями та наркотичними речовинами, шлюбні відносини між подружжям нестабільні і постійне цілодобове перебування підозрюваного за вказаною адресою може призвести до виникнення конфліктних ситуацій та порушення прав інших осіб (дружини, дітей підозрюваного).

Такий висновок не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах Смірнов проти Росії від 24 липня 2003 року; Вемгофф проти Німеччини від 27 червня 1968 року; Штегмюллер проти Австрії від 10 листопада 1969 року; Мацнеттер проти Австрії від 10 листопада 1969 року; Летельєр проти Франції від 26 червня 1991 року та ін.), також тривалість існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину як неодмінна умова законності її продовжуваного тримання під вартою (рішення ЄСПЛ «Геращенко проти України» від 7 листопада 2013 року) та суворість покарання, яке може бути призначено, як слушний елемент в оцінці ризику можливості переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Серйозність висунутих обвинувачень свідчить про те, що державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує (рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» від 20 травня 2010 року).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З викладених вище обставин можна вважати, що достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків буде запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а більш м`який запобіжний захід не може бути обраний.

Враховуючи, що ОСОБА_4 було затримано 09.10.2025, оголошено про підозру 10.10.2025, слідчий суддя вважає, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного слід застосувати з дня його фактичного затримання 09.10.2025 року, взявши ОСОБА_4 під варту в залі суду.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що встановлюється станом на 01 січня поточного року.

Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень.

При визначенні розміру застави суддя, поряд з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України, повинен враховувати практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладені обставини, суспільну небезпечність злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , його майновий стан, який підтверджується можливістю надання неправомірної вигоди службовій осіб у значному розмірі 2000 доларів США, великий розмір вилучених у підозрюваного наркотичних речовин, значну кількість можливих ризиків, яким слід запобігти, слідчий суддя вважає, що необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків буде визначення підозрюваному розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідатиме меті застосування запобіжного заходу, не буде завідомо непомірним для підозрюваного, і може достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Також, у разі звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави є виправданим заходом та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132, 177, 178, 182, 183, 193-197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 369 КК України, - запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, з 09 жовтня 2025 року і до 07 грудня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту затримання з 09 жовтня 2025 року і до 07 грудня 2025 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач ТЕРИТОРІАЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СУДОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ УКРАЇНИ У ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26261092, МФО 820172, р/р UA0003652 в ДКСУ у м. Київ.

У разі звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти у зв`язку з внесенням застави, покласти на нього наступні процесуальні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

2) не відлучатися з м. Жашків, Черкаської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками та будь-ким іншим із учасників кримінального провадження за винятком спілкування у передбаченому законодавством порядку зі слідчим, прокурором слідчим суддею та судом, а також власним захисником (захисниками);;

5) в разі наявності здати на зберігання до уповноважених органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити, якщо підозрюваний не виконає покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору негайно після її оголошення, та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 11.10.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1