справа № 208/7958/25
№ провадження 1-кп/208/1266/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського, у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості від 21.10.2025 року у кримінальному провадженні № 0020522 від 07.06.2025 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малодворянка Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальна освітою, розлученого, на утриманні нікого не маючого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, оператора 3-го відділення протитанкових керованих ракет взводу протитанкових керованих ракет роти вогневої підтримки 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді оператора 3-го відділення протитанкових керованих ракет взводу протитанкових керованих ракет роти вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 17 січня 2025 року приблизно о 11 год. 00 хв., перебуваючи в місці зосередження підрозділів військової частини НОМЕР_1 НГУ в АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконати бойовий наказ командира 3-ї роти оперативного призначення (на БМП) батальйонної тактичної групи НОМЕР_3 бригади оперативного призначення Національної гвардії України в ТГР «Покровськ» № 7дск від 17.01.2025, капітана ОСОБА_6 відданого на підставі бойового розпорядження командира батальйонної тактичної групи 15 бригади оперативного призначення Національної гвардії України № 3/29/2/2-48дск від 16.01.2025, полковника ОСОБА_7 , згідно якого з 12 год. 00 хв. 17.01.2025 необхідно було заступити на позицію відділення «ФЕНІКС», яка розташована на південній околиці с. Петропавлівка Великоновосілківського району Донецької області із завданням ведення стійкої позиційної оборони на передньому краї І ешелону батальйонного району оборони батальйонної тактичної групи 15 бригади оперативного призначення на ротному опорному пункті,

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.402 КК України.

21.10.2025 року між обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , та прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , укладено угоду про визнання винуватості, в якій сторони зазначили формулювання обвинувачення та її правову кваліфікацію із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгодили покарання за ч.4 ст.402 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, - у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та на підставі ст. 58 КК України замінити основне покарання ОСОБА_4 , за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на службові обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави..

Сторони угоди оговорили наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, визнав повністю та зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості, зазначивши, що добровільно уклав її, надав згоду на застосування до нього узгодженого покарання.

Прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначили, що угода укладена сторонами добровільно, наслідки укладання угоди є зрозумілими для сторін, зміст угоди відповідає вимогам КПК України та КК України, у зв`язку з чим просили затвердити її.

Дослідивши наявні матеріали справи та з`ясувавши думку сторін, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.402 КК України як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.402 КК України відноситься до тяжкого злочину, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним не існує, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не знаходиться під динамічним спостереженням у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, за місцем служби характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, є щире каяття та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, що виразилось в участі в бойових діях під час проходження військової служби. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, з урахуванням положень ст. 69 КК України, є нижче від найнижчої межі санкції ч.4 ст.402 КК України, що не суперечить вимогам КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди. Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення останньому за ч.4 ст.402 КК України узгодженого сторонами покарання із застосуванням ст..69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 58 КК України замінити основне покарання ОСОБА_4 , за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на службові обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави.

Також на підставі ч.1, ч.5 ст.72 КК України слід зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення період з 26.05.2025 по 08.07.2025 року з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають три дні службових обмежень для військовослужбовців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді застави підлягає поверненню після набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21.10.2025 року між обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , та прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0020522 від 07.06.2025 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.58 КК України замінити основне покарання ОСОБА_4 , за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на службові обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави.

На підставі ч.1, ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення у період з 26.05.2025 по 08.07.2025 року з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають три дні службових обмежень для військовослужбовців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили заставу, внесену на підставі ухвали Заводського районного суду м. Кам`янського від 23.06.2025 року по справі 208/7958/25 за ОСОБА_4 , в загальній сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, повернути застоводавцям.

Вирок відповідно до ст.532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений, з підстав передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Кам`янського протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1