Справа № 685/1198/25
Провадження № 1-кп/685/97/25
В И Р О К

іменем України

25 грудня 2025 року с-ще Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в залі суду в с-щі Теофіполі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000127, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Теофіполь, проживає за адресою АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, солдат військової служби за контрактом

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

встановив:

підсудний ОСОБА_3 25.05.2023 на підставі Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» призваний на військову службу за контрактом під час мобілізації. 18.04.2024 солдата ОСОБА_3 наказом командира військової частини НОМЕР_1 призначено на посаду навідника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_1 , та поставлено на всі види забезпечення. Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тому з моменту мобілізації для проходження військової служби солдат ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу за контрактом та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби. Так, солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем Збройних сил України, відповідно до вимог ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Окрім цього, солдат ОСОБА_4 мав поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. 68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честі, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Всупереч вимог вищевказаних норм, підсудний ОСОБА_3 11.12.2025, близько 00 год. 10 хв., перебуваючи на четвертому поверсі коридору гуртожитку, по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин вступив в словесну суперечку із потерпілою ОСОБА_5 . Під час конфлікту ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, направлений на умисне завдання удару, посягаючи на найвищу соціальну цінність - здоров`я людини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи навпроти потерпілої ОСОБА_5 , наніс їй один удар в обличчя з ліва долонею своєї правої руки, чим завдав фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями підсудний ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.126 КК України, тобто умисне спричинення удару, який завдав фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень.

На підставі ст. 302, 381, 382 КПК України суд здійснює розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження.

Вина підсудного в умисному спричиненні удару ОСОБА_5 , який завдав фізичного болю та не спричинив потерпілій тілесних ушкоджень, підтверджується встановленими органом досудового розслідування обставинами: змістом висновків експертів №197 від 18.12.2025, №199 від 18.12.2025 згідно з яким у ОСОБА_5 не виявлено будь-яких тілесних ушкоджень, змістом протоколів слідчого експерименту від 18 грудня 2025, згідно яких свідок ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_5 відтворюють обстановку та обставини спричинення ОСОБА_5 фізичного болю, змістом протоколу допиту потерпілої від 15.12.2025, згідно якого ОСОБА_5 підтверджує обставини , викладені в протоколі слідчого експерименту. Вказані обставини не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать їх клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, матеріали досудового розслідування, у тому числі заяву підсудного, який засвідчує беззаперечне визнання своєї винуватості, вважає, що вина підсудного в умисному нанесенні удару ОСОБА_5 в обличчя з ліва долонею правої руки, чим завдав потерпілій фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень, повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.126 КК України.

При призначенні підсудному покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує тяжкість вчиненого, обставини справи, особу підсудного.

Підсудний свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується посередньо, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обставини справи та особа підсудного дає підстави суду призначити покарання у виді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 373, 374, 381, 382 КПК України, районний суд

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Документ довідку №252 від 11.12.2025 КНП «Теофіпольська БПЛ» залишити в матеріалах кримінальної справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуюча