Справа № 527/186/26
провадження № 1-кс/527/47/26
УХВАЛА

23 січня 2026 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - слідчої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине клопотання ст. слідчої слідчого відділення Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , у об`єднаному кримінальному провадженні №0000021, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2026, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Градизьк Глобинського району Полтавської області, громадянин України, з середньою освітою, не працює, не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

ВСТАНОВИВ :

22 січня 2026 року старший слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст.186 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 27 на 28 червня 2025 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи на літньому майданчику поряд з магазином «Ізюминка», що розташований за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, селище Градизьк, вул. Весняна, буд. 35, де на столі у компанії відпочиваючих побачив мобільний телефон чорного кольору. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме мобільного телефону, який належить потерпілому ОСОБА_8 та був залишений на столі.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, умисно, таємно, в умовах воєнного стану, який введено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та неодноразово продовжено Указами Президента України і діяв на момент вчинення кримінального правопорушення, з корисливих мотивів та мети, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає,шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Pocox7 Pro», чорного кольору, об`ємом пам`яті 8/256 Gb, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-26/1249-ТВ від 15.01.2026 10630 гривень 12 копійок (десять тисяч шістсот тридцять гривень 12 копійок).

В подальшому, ОСОБА_6 покинув місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 10630 гривень 12 коп.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім цього, 01 січня 2026 року, близько 06:00 год, ОСОБА_6 , перебуваючи разом із потерпілим ОСОБА_9 , на перехресті вул. Київська та вул. Сонячна, в с-щі Градизьк Кременчуцького району Полтавської області, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, таємно, в умовах воєнного стану, який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення, з корисливих мотивів та мети, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає,шляхом вільного доступу, викрав з кишені куртки потерпілого ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Infinix smart 10 Plus», чорного кольору, об`ємом пам`яті 4/128 Gb, imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-26/1250-ТВ від 15.01.2026 3498 гривень 98 копійок (три тисячі чотириста дев`яносто вісім гривень 98 копійок).

В подальшому, ОСОБА_6 покинув місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 3498 гривень 98 коп.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

16.01.2026 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, обґрунтовано повідомлено про підозру ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 , на шлях виправлення не став та будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, достовірно знаючи про введення воєнного стану в Україні, 20.01.2026 приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи поряд з домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , виявив припаркований автомобіль «ВАЗ 2104» зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , який перебуває у користуванні ОСОБА_10 . Виявивши, що двері автомобіля не зачинені, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та метою, відчинивши незачинені дверцята автомобіля сів до нього, після чого шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон «Iphone 6s» біло рожевого кольору, флешнакопичувач «Transcend» 4 gb чорного кольору, грошові кошти в сумі 5000 грн та був викритий потерпілою ОСОБА_10 та її чоловіком ОСОБА_11 .

Усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер та є очевидними, не зважаючи на вимогу потерпілої та ОСОБА_11 покинути автомобіль та припинити вчинення кримінального правопорушення, з метою відкритого заволодіння майном потерпілої, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_11 та відкрито заволодів мобільним телефоном «Iphone 6s» біло рожевого кольору вартістю 7000 грн., флешнакопичувачем «Transcend» 4 gb чорного кольору вартістю 50 грн, грошовими коштами в сумі 5000 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнногостану, ОСОБА_6 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

21.01.2025 року о 02:30 год заступником начальника СВ ВП №1 ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_12 складено протокол в порядку ст. 208 КПК України про затримання ОСОБА_6 як підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Час фактичного затримання ОСОБА_6 о 23:30 год 20.01.2026.

В діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про що було складено повідомлення про підозру та вручено 21.01.2026 о 20:27 год.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 11.01.2026; протоколом огляду речей від 11.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.01.2026; висновком експерта №СЕ-19/117-26/1250-ТВ від 15.01.2026 за результатами судової товарознавчої експертизи; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 13.01.2026; протоколом огляду речей від 13.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 13.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 13.01.2026; висновком експерта №СЕ-19/117-26/1249-ТВ від 15.01.2026 за результатами судової товарознавчої експертизи; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 14.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 14.01.2026; протоколом огляду речей від 14.01.2026; додатковим протоколом огляду речей від 14.01.2026; протоколом огляду місця події від 20.01.2026; протоколом огляду речей від 20.01.2026; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 21.01.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 21.01.2026; протоколом затримання особи підозрюваної у кримінальному правопорушенні, речовими доказами, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на той факт, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання, у виді позбавлення волі строком до 10 років, ніде не працює, відсутні стійкі соціальні зв`язки, не одружений, на утриманні дітей не має; вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на той факт, що ОСОБА_6 , раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, судимість за які не погашена, умисно вчинив грабіж, що свідчить про систематичну злочинну діяльність, відсутність постійного джерела доходів, оскільки ОСОБА_6 , офіційно не працевлаштований, що може виразитися в тому, що останній продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення.

Слідча зазначає, що враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 із наступних причин: особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 , вчинив тяжкий злочин та може незаконно впливати на свідків, потерпілу оскільки йому відомо про місце проживання останніх та їх родин; особиста порука на адресу слідчого відділення та прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість; застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_6 чи його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу; домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків, відсутні міцні соціальні зв`язки. У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Посилаючись на викладене, наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України та неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та тяжкість покарання, слідча просила обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримували, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому, прохали його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечував стосовно заявленого клопотання та просив суд обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що сторона обвинувачення не довела актуальність визначених нею ризиків, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, має сталі соціальні зв`язки, зобов`язується прибувати за першим викликом слідчого, суду.

Підозрюваний вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України визнав частково, проти задоволення клопотання заперечував. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, розглянувши клопотання, долучені до нього матеріали, заслухавши слідчого по справі, підозрюваного та його захисника, вислухавши думку прокурора, дійшов висновку про необхідність задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 10.01.2026 розпочато кримінальне провадження №0000021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за заявою ОСОБА_9 , що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 13.01.2026 розпочато кримінальне провадження №0000026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за заявою ОСОБА_8 , що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

16 січня 2026 року ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 20.01.2026 розпочато кримінальне провадження №0000039 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за заявою ОСОБА_10 , що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

21 січня 2026 року ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

Подане до суду клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором, подане до суду у строк, передбачений ст. 192 КПК України.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України, вручені підозрюваному ОСОБА_6 о 13.01 год 22.01.2026.

Відповідно до припису ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991 р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, яке є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри. Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваних зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваним та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Вирішуючи питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Разом з цим, ОСОБА_6 офіційно не одружений, не має на утриманні малолітніх та не повнолітніх дітей, не працевлаштований, офіційно не навчається, що свідчить про слабкість його соціальних зв`язків. Тому, розуміючи можливі наслідки, ОСОБА_6 може переховуватися від суду з метою ухилення від можливого покарання у виді позбавлення волі.

Також є обґрунтований і ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки

зважаючи на той факт, що ОСОБА_6 , раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, за вчинення яких відбував покарання у виді позбавлення волі та судимість, за які не погашена, вчинив два кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення яких йому 16.01.2026 було повідомлено про підозру, умисно вчинив грабіж із застуванням насильства, що свідчить про систематичну злочинну діяльність, що може виразитися в тому, що останній продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення.

За викладених обставин, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи наявність вищезазначених ризиків, беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного з моменту затримання.

Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.01.2026, ОСОБА_6 фактично затримано о 23 годині 30 хвилин 20 січня 2026 року.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність та доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою строком на 60 днів, який рахувати з моменту затримання.

Враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, характер інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави, як умови звільнення обвинуваченого з-під варти.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-197, 202, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Термін тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання з 23.30 год 20 січня 2026 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 закінчується о 23.30 год 20 березня 2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено в судовому засіданні 27 січня 2026 року о 08.50 год в залі судового засідання Глобинського районного суду Полтавської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1