Справа № 331/797/26
Провадження № 1-кс/331/277/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 26.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 26.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді від 30.01.2026 накладено арешт на автомобіль «Ford Transit» в кузові білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , з позбавленням його власника (володільця) права на відчуження, розпорядження, користування вказаним майном та з правом зберігання його на території спеціального майданчика тимчасового зберігання транспортних засобів ГУНП в Запорізькій області, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13.

Однак, за твердженням адвоката ОСОБА_3 , арешт на вищевказаний автомобіль, який належить на праві власності ОСОБА_4 , накладено слідчим суддею необґрунтовано, під час розгляду клопотання про накладення арешту ОСОБА_4 присутнім не був, до того ж, усі слідчі дії щодо майна (огляд, експертизи) на даний час виконані, тому наразі відсутня потреба в перебуванні майна під арештом.

У зв`язку з цим він просить слідчого суддю скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_1 , та передати його на зберігання власнику.

Власник майна ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, але надали до суду заяви, у яких просили клопотання задовольнити та розглянути справу за їх відсутності.

Слідчий ОСОБА_5 у судове засідання також не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив клопотання задовольнити частково, скасувати арешт майна в частині заборони користування автомобілем, залишивши арешт у частині заборони відчуження та розпорядження ним, оскільки вказане майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, на теперішній час необхідні слідчі дії та експертні дослідження з даним майном проведені/ можливість їх проведення забезпечена, ризик його втрати або знищення за умови збереження заборони відчуження та розпорядження відсутній, тому повне скасування арешту наразі є передчасним. Також він просив розглянути клопотання за його відсутності.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося у зв`язку з неприбуттям у судове засідання усіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У провадженні СВ відділення поліції №3 Запорізького районного управління поліції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000049 від 26.01.2026за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 30.01.2026 у кримінальному провадженні № 0000049 від 26.01.2026 накладено арешт на автомобіль «Ford Transit» в кузові білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням його власника (володільця) права на відчуження, розпорядження, користування вказаним майном та з правом зберігання його на території спеціального майданчика тимчасового зберігання транспортних засобів ГУНП в Запорізькій області, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13.

Підставами накладення арешту на таке майно було те, що воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а також арешт на це майно накладався з метою забезпечення збереження речового доказу.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, відчуження, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із наданої суду заяви слідчого вбачається, що орган досудового розслідування не заперечує щодо зняття арешту в частині заборони власнику користуватися автомобілем «Ford Transit», оскільки необхідні слідчі дії з даним майном проведені, ризик його втрати або знищення за умови збереження заборони відчуження та розпорядження відсутній.

Тому, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скасування арешту в частині заборони користування автомобілем не суперечитиме такій меті накладення арешту, як забезпечення збереження речових доказів, та не порушить прав власника майна.

У той же час, наразі майно, на яке було накладено арешт у вказаному кримінальному провадженні, не втратило ознак речового доказу, кримінальне провадження №0000049 від 26.01.2026 перебуває на стадії досудового розслідування, тому існує необхідність у залишенні арешту майна в частині позбавлення його власника права на відчуження та розпорядження вказаним майном.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

При цьому, обов`язок повернення тимчасово вилученого майна після скасування арешту виникає у слідчого (дізнавача) в силу закону. Тому питання повернення тимчасово вилученого майна не є предметом розгляду під час вирішення клопотання про скасування арешту майна, а тому клопотання в цій частині судом не вирішується.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 20 травня 2024 року по справі №712/191/23 ухвали слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна та про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст. 174 КПК, апеляційному оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст.170-174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 26.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. ст. 286 КК України, задовольнити частково.

Скасувати частково накладений ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 30 січня 2026 року у справі №331/797/26, провадження № 1-кс/331/195/2026, арешт на автомобіль «Ford Transit» в кузові білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , в частині позбавлення його власника права на користування цим майном.

В іншій частині клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6