Справа № 645/1958/23
Провадження № 1-кп/645/73/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 ,

перекладача- ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000250 від 21.02.2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Немишлянського районного суду м. Харкова знаходиться вищезазначена кримінальна справа.

Ухвалою суду від 19.05.2023 року вказане кримінальне провадження призначене до судового розгляду.

Ухвалою суду від 15.01.2024 року обвинувачену ОСОБА_6 було оголошено в розшук.

29.04.2025 року до суду надійшла інформація від начальника ВКП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільсткій області про те, що 07.02.2024 року ОСОБА_6 було затримано та поміщено до УВП № 26 м.Чортків.

07.05.2025 року до суду надійшла інформація з ДУ «Чортківська установа виконання покарань(№26)» про те, що з 08.02.2024 року ОСОБА_6 перебуває під вартою в даній установі та рахується за Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області (справа № 607/5183/22).

Таким чином провадження у справі було поновлене ухвалою суду від 12.05.2025 року.

19.05.2025 та 26.05.2025 року до суду надійшла інформація з ДУ «Чортківська установа виконання покарань(№26)» про те, що ОСОБА_6 14.05.2025 року звільнена з-під варти з-зали суду на підставі вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.05.2025 року, місце вибуття ОСОБА_6 після звільнення працівникам установи не відоме.

У підготовчі засідання 11.06.2025, 23.06.2025 року обвинувачена не з`явилася, причини неявки суду не повідомлені.

Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 надіслав на адресу суду письмове клопотання про розшук обвинуваченої.

Прокурор у підготовчому засіданні просила оголосити обвинувачену у розшук та подала клопотання про застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченої для участі у розгляді клопотання про обранн6я запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 23.06.2025 року постановленого оголосити розшук ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, яка, відповідно до матеріалів справи, мешкає за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 . Дозволити затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Після затримання обвинувачену доставити до Немишлянського районного суду м. Харкова не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання, а також негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

У зв`язку із встановленням місця знаходження обвинуваченої розгляд справи поновлено ухвалою суду від 21.10.2025 року.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні 21.10.2025 року підтримала клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 на 60 діб та зазначила про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти клопотання прокурора та зазначили про непідтвердженість ризиків, передбачених у ст. 177 КК України, про наявність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків та ряду захворювань.

Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду щодо заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 23.06.2025 року обвинувачену ОСОБА_6 оголошено у розшук.

З протоколу затримання особи від 20.10.2025 року вбачається, що ОСОБА_6 була затримана на підставі ухвали суду від 23.06.2025 року у справі 645/1958/23 20.10.2025 року у м.Києві.

Вирішуючи питання доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризику, передбаченого у п.1.ч. 1 ст. 177 КПК України - ризик, який дає достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Даний ризик на сьогодні має місце, оскільки ймовірна можливість переховування САвви ЗюТ. від суду підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, передбачають, зокрема, покарання у виді позбавлення волі до трьох років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченої переховуватись від суду. Окрім того, матеріали справи містять відомості, що вироком Тернопільського районного суду Тернопільської області від 14.05.2025 року ОСОБА_6 засуджена за ч. 4 ст. 186 КК України, ст. 69 КК до 3 років 3 місяців обмеження волі. І покарання за даним вироком не відбуте в повному обсязі.

Щодо ризику, передбаченого у п.3.ч. 1 ст. 177 КПК України - ризик, який дає достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вплинути на потерпілих та свідків.

Перевіряючи наявність даного ризику, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо потерпілий допитувався на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд вважає, що ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту та після безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та дослідження їх судом.

Щодо ризику, передбаченого у п.5.ч. 1 ст. 177 КПК України - ризик, який дає достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слід відмітити, що у цій справі містяться відомості про те, що кримінальні провадження відносно ОСОБА_6 перебувають на розгляді ряду судів м.Харкова, м.Києіва, м.Одеси, м.Полтави, з чого слідує, що належних висновків щодо своєї поведінки ОСОБА_6 не зробила і на переконання суду може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик, передбачений у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не є обґрунтованим на даній стадії судового розгляду.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).

При вирішенні питання про обрання/продовження запобіжного заходу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено частиною першою статті 178 КПК.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування вищезазначених ризиків, оцінюючи сукупність обставин, та враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, знаходилася у розшуку, кримінальні провадження відносно неї знаходяться в провадженні судів м.Харкова, м.Києва, м.Полтави та м.Одеси суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу на сьогодні є неможливим.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Достовірних даних про стан здоров`я, що унеможливлює перебування обвинуваченої в умовах ізоляції від суспільства суду не надано.

Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою ст. 183 КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину визначається від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України суд, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60560, 00 грн (3028,00 грн. х 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Згідно зі ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194, 314-316, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів - до 18 грудня 2025 року (включно).

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, які необхідно внести на р/р № код отримувача (код за , банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0006674), до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

Роз`яснити, що обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати у судові засідання Немишлянського районного суду м.Харкова за першою вимогою;

2) не відлучатися із м.Харкова без дозволу Немишлянського районного суд м.Харкова;

3) у разі звільнення під заставу не пізніше, як протягом трьох днів з такого звільнення, повідомити Немишлянському районному суду м.Харкова про своє актуальне місце проживання та повідомляти Немишлянський районний суд м.Харкова про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що якщо обвинувачена, не виконає покладені на нього обов`язки застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченою - в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1