Справа № 175/2392/22
Провадження № 1-кп/175/111/22
У Х В А Л А

про звільнення від кримінальної відповідальності

06 жовтня 2025 року селище Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 , обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000079 від 27.04.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянська Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, ФОП, інваліда ІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, ФОП, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 10.04.2022 приблизно о 19:00 год. ОСОБА_8 разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , перебуваючи в кабіні ліфту по вул. Сімейній, буд. №6 у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, де у нього на ґрунті виниклих неприязних стосунків виник словесний конфлікт з ОСОБА_9 , під час якого він діючи умисно та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, з метою спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 схопив останнього обома руками за руки в області ліктів і силою утримував у кабіні ліфту. В цей час ОСОБА_6 , діючи групою осіб із ОСОБА_10 без попередньої змови, умисно нанесла ОСОБА_9 один удар правою рукою стиснутою в кулак в область щелепи зліва, після чого умисно нанесла один удар долонею правої руки в область вуха зліва, удар гомілкою правої ноги зігнутої в коліні в область таза зліва, а стопою правої ноги в область лівої гомілки. При цьому ОСОБА_6 завдала ОСОБА_9 удар долонею правої руки в область щелепи зліва. Далі ОСОБА_8 , діючи групою осіб без попередньої змови між собою, наніс ОСОБА_9 один слабкий удар лівою рукою стиснутою в кулак в область підборіддя попереду. Надалі ОСОБА_9 відштовхнув від себе ОСОБА_11 та ОСОБА_6 в середину ліфта та вийшов на третьому поверсі, а ОСОБА_5 прослідував за ним і продовжив наносити потерпілому удари в область спини та потилиці.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , діючи групою осіб з ОСОБА_6 без попередньої змови, перебуваючи в під`їзді на третьому поверсі зазначеного будинку утримував ОСОБА_9 обома руками за передню поверхню плеча обох рук, чим надав можливість співучаснику кримінального правопорушення ОСОБА_6 наносити потерпілому удари руками в область щелепи справа та передньої поверхні плеча лівої руки, після чого він умисно наніс один удар головою в область носа ОСОБА_9 , який відштовхнув останнього та направився до дверей власної квартири.

Після цього ОСОБА_12 підійшов з правої сторони до ОСОБА_9 , який відчиняв двері власної квартири АДРЕСА_3 на третьому поверсі зазначеного будинку та умисно наніс удар рукою в область нижньої щелепи справа, внаслідок чого ОСОБА_9 втратив свідомість та впав на підлогу, вдарившись головою.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_11 , вчинених спільно із співучасником кримінального правопорушення ОСОБА_13 , без попередньої змови між собою, ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, 5 синців: на спинці носу, по краю нижньою щелепи справа, на задній поверхні правового ліктьового суглобу, лівого ліктьового суглобу, лівого передпліччя у нижній третині та 3 саден на задній поверхні обох ліктьових суглобів, що у сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров?я тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України, тобто умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_7 заявила клопотання та просила суд звільнити обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали клопотання захисника та просили звільнити їх від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити. Прокурор ОСОБА_3 та представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 проти звільнення обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України не заперечували.

Заслухавши учасників судового розгляду суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 1 ст. 285 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України віднесено до кримінальних проступків, за яке передбачено максимальне покарання у виді обмеження волі до двох років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Частиною 2 ст. 49 КК України визначено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 №12, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Відповідно до ст.11-1 КПК України таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Судом встановлено, що з моменту вчинення інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України минуло три роки. На час розгляду кримінального провадження судом не встановлено та сторонами провадження не надано доказів про ухилення обвинувачених від суду, вчинення ними інших кримінальних правопорушень та відомостей про переривання чи зупинення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, згідно із вимогами ч. 2,3 ст. 49 КК України.

В судовому засіданні, у відповідності до вимог ст.285 КПК України, обвинуваченим було роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, та встановлено, що вони цілком розуміють своє право, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажають бути звільненими від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Таким чином, є обґрунтовані підстави для звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

У разі звільнення особи від кримінальної відповідальності, таке кримінальне провадження, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України підлягає закриттю.

Відносно заявленого потерпілим ОСОБА_9 цивільного позову до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 450,91 грн. та моральної шкоди у сумі 100000,00 грн. завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і під час розгляду в суді.

Процесуальні витрати у справі відсутні. Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284-286, 369-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.125 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності, кримінальне провадження №0000079 від 27.04.2022 закрити.

Цивільний позов ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Речові докази: флеш-носій Kingston DTGЕ9 ємністю 8.0 GВ із записами з камери відеоспостереження встановленої в ліфті секції №2 будинку АДРЕСА_4 та відео, яке потерпілий знімав на власний телефон продовжити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1