КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/718/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 398/509/21 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
Категорія - ч. 2 ст. 392 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2025 року м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді у складі колегії суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.10.2025 року, якою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 12 години 00 хвилин 28.12.2025, без визначення застави.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. п. 3), 4), 12) ч. 2 ст. 115 КК України, у межах кримінального провадження №0001243 від 24.06.2020 (ЄУНС 398/509/21).

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обвинувачуються у тому, що за попередньою змовою групою осіб, з метою помсти, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 20.06.2020, із застосуванням фізичного насильства, що виразилось у спричиненні численних ударів в область тулубу потерпілого ОСОБА_9 , способом небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, позбавили його волі, викравши його та помістивши до багажного відділення автомобіля, яким перемістили потерпілого до водойми на території м. Олександрія Кіровоградської області, де спричинили ОСОБА_9 численних ударів в область життєво важливих органів - тулубу та голови, заподіявши легких тілесних ушкоджень, після чого скинули потерпілого головою вниз у колодязь, облили горючою речовиною, підпалили з метою вбивства, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_9 .

У межах даного кримінального провадження, прокурором ОСОБА_6 внесене клопотання про продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

Суд першої інстанції, розглянувши дане клопотання, прийшов до висновку про його обґрунтованість і продовжив строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжким та особливо тяжким, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, як можливість переховування обвинувачених від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин, незаконно впливати на свідків та потерпілу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Вказує, що обвинувачення побудоване на фальсифікованих досудовим розслідуванням доказах, ризики, заявлені прокурором, є абстрактними і нічим не підтвердженими; посилання на можливість незаконного впливу на потерпілу та свідків - є необґрунтованою, оскільки свідок та потерпіла померли; судове слідство проводиться більше трьох років.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Мотивуючи свої вимоги, зазначає, що передбачені ст.177 КПК України ризики не доведені, ухвала суду є не мотивованою та не обґрунтованою.

Не доведено також, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не можуть забезпечити його процесуальної поведінки.

Крім того, вказує, що залишено поза увагою його позитивні характеристики, наявність сім`ї, малолітньої дитини на утриманні, постійного місця проживання та роботи, він є учасником бойових дій, військовослужбовцем, не судимий.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційних скарг, дослідивши виділені матеріали та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини та роз`яснень Пленуму ВСУ (Постанова №4 від 25.04.2003р. «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства»), тримання під вартою направлено на полегшення здійснення правосуддя та забезпечення громадського порядку та обирається як запобіжний захід при наявності підстав вважати, що інші (більш м`які) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків та його належної поведінки.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд першої інстанції повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції під час перегляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 422-1 КПК України не здійснює перевірку правильності пред`явленої підозри та не перевіряє докази, що підтверджують або спростовують винуватість особи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п. п. 3), 4), 12) ч. 2 ст. 115 КК України.

Вказані кримінальні правопорушення є умисними, тяжким та особливо тяжким злочинами. Незаконне позбавлення волі або викрадення людини караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, умисне вбивство заручника або викраденої людини, вчинене з особливою жорстокістю, вчинене за попередньою змовою групою осіб - карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Згідно із ст. 178 КПК України враховується. що ОСОБА_8 є не одруженим, без утриманців, пенсіонер, має постійне місце проживання, не судимий; ОСОБА_7 одружений, на утриманні мав малолітню дитину, має постійне місце проживання, не судимий. В цілому, можливо прийти до висновку, що обвинувачені мають міцні соціальні зв`язки.

Разом із тим, враховуючи наведене вище, на даний час продовжують існувати ризики передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, які встановлені на час обрання запобіжного заходу обвинуваченим, тому відсутні підстави для застосування щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Судом першої інстанції правильно враховано суспільну небезпечність злочинів, які інкримінуються обвинуваченим, суворість можливого покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Беручи до уваги, що обвинуваченим може загрожувати довічне позбавлення волі, є об`єктивні підстави вважати, що вони, будучи достеменно обізнаними про суворість можливого покарання, можуть вчинити спробу переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, у тому числі на непідконтрольних державі територіях через військову агресію.

Не виключений ризик незаконного з боку обвинувачених впливу на учасників судового провадження (свідків, потерпілу сторону), з метою зміни показань, відмови від раніше наданих пояснень, замовчування важливих обставин на користь обвинувачених.

Наведені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні обвинувачених під вартою та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 під вартою.

Тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою як досудового так і судового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Однак, як під час розгляду клопотання місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не встановлено відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_10 , ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України. У матеріалах справи відсутні будь-які дані стосовно того, що припинили існувати або зменшились ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, отже підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

Доводи, на які посилаються у своїй апеляційній скарзі обвинувачені не є, уособлено, істотними в аспекті прийнятого рішення і не впливають на правильність постановленого судового рішення.

Будь-яких інших переконливих доводів щодо незаконності рішення суду в апеляційних скаргах не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що стали би безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення, колегією суддів не віднайдено.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а отже ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 376, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.10.2025 року, якою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 12 години 00 хвилин 28.12.2025, без визначення застави - залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4