Справа № 134/1971/25
Провадження №11-сс/801/1054/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора

у режимі відеоконференції ОСОБА_6 ,

захисника

у режимі відеоконференції ОСОБА_7 ,

підозрюваного

у режимі відеоконференції ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні начальника Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 13.12.2025, якою частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000319 та відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 13.12.2025 до підозрюваного ОСОБА_8 був обраний запобіжний захід у вигляді у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладеними обов`язками, у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000319 від 12.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивує тим, що під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження судом встановлено, що наведені слідчим у клопотанні факти не у повній мірі знайшли своє підтвердження у зібраних доказах для обрання підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Водночас сукупність наявних даних свідчить про обґрунтованість підозри та існування ризиків, передбачених законом, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що такі відомості є достатніми для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. За таких обставин застосування тримання під вартою було б невиправдано суворим і не відповідало б принципу пропорційності, тоді як обраний запобіжний захід забезпечить досягнення мети кримінального провадження та гарантує його дієвість.

Так, не погодившись із даною ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 13.12.2025 прокурор у кримінальному провадженні начальник Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати вказане рішення слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 13.12.2025 року є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та вимогам кримінального процесуального закону.

Зокрема, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя, на переконання сторони обвинувачення, не надав належної оцінки ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також іншим обставинам, які підлягають обов`язковому врахуванню при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

При цьому в апеляційній скарзі зазначається, що, встановивши обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, слідчий суддя не врахував тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, оскільки санкція інкримінованої статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, що саме по собі істотно підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, прокурор вказує, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про можливість запобігання наявним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не врахувавши, що ОСОБА_8 є непрацюючим, не має сталих стримуючих соціальних факторів, а відтак може з метою уникнення кримінальної відповідальності переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також у апеляційній скарзі наголошується, що слідчий суддя не надав належної оцінки ризику незаконного впливу на свідків, зокрема у зв`язку з необхідністю встановлення та допиту особи, якій адресувалася посилка з вмістом наркотичного засобу, а також ризику вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Окремо прокурор ОСОБА_9 звертає увагу на те, що за таких обставин застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання покладених на нього обов`язків та досягнення мети запобіжного заходу, визначеної ст. 177 КПК України, тоді як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен ефективно запобігти наявним ризикам.

У зв`язку з наведеним сторона обвинувачення вважає, що слідчий суддя, всупереч вимогам ст. 178 КПК України, не оцінив у сукупності всі обставини кримінального провадження, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, унаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думки захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які заперечували щодо задоволення вказаної апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 13.12.2025 відповідає.

Оскільки кожна кримінальна справа має унікальні фактичні обставини, суд не має права діяти за шаблоном чи формально, а зобов`язаний ухвалювати рішення, які є персоніфікованими, із врахуванням індивідуальних особливостей справи, конкретного підозрюваного та специфіки доводів сторін у межах відповідного провадження.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів судової справи було встановлено таке, що ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбав рослини коноплі, які в подальшому зберігав за місцем свого тимчасового проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Уранці 12.12.2025 ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 помістив заздалегідь підготовлені рослини коноплі у поліетиленовий ZIP-пакет із застібкою, який в подальшому помістив до паперової коробки від Інтернет модему, в яку також поклав три запальнички різного типу та батарейку, після чого запакував дану коробку, обклеївши її зверху ізоляційною стрічкою синього кольору. Того ж дня близько 09 год. 40 хв. ОСОБА_8 , реалізовуючи свій умисел, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів прийшов до відділення № 1 «Нової пошти», розташованого за адресою: вул. Центральна, 73, с-ще Піщанка Тульчинського району Вінницької області, де надав працівникам поштового відділення підготовлену паперову коробку з вмістом наркотичної речовини та оформив посилку для відправки на ім`я приватної особи ОСОБА_10 , с. Воронівці Хмельницької області відділення № 1 «Нової пошти», телефон отримувача , та відповідно отримав квитанцію про оформлення посилки № 59 0015 2452 8610, після чого покинув відділення № 1 «Нової Пошти», тим самим здійснив незаконне пересилання наркотичного засобу з метою збуту.

У ході проведення 12.12.2025 обшуку за місцем тимчасового проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 на столі у приміщенні літньої кухні було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані, фрагменти пластикових пляшок із нашаруваннями та два фрагменти фольги із нашаруваннями.

Згідно з висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-24/27137-НЗПРАП від 13.12.2025 надана на дослідження речовина рослинного походження є наркотичним засобом канабісом, що відноситься до наркотичних речовин та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 2,55 г.

Висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-24/27138-НЗПРАП від 13.12.2025 надана на дослідження речовина рослинного походження є наркотичним засобом канабісом, що відноситься до наркотичних речовин та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу (у перерахунку на висушену речовину) становить 5,43 г.

Загальна маса канабісу становить 7,98 г.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні та пересиланні з метою збуту наркотичних засобів.

ОСОБА_8 12.12.2025 о 20 год. 10 хв. в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

13.12.2025 повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, складено та вручено підозрюваному слідчим СВ відділення поліції № 1 Тульчинського РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 .

Підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України обґрунтовується наступними доказами:

-протоколом огляду місця події на вул. Центральна, 73, с-ще Піщанка;

-протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

-висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-24/27137-НЗПРАП від 13.12.2025;

-висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-24/27138-НЗПРАП від 13.12.2025.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосовування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 6 та 7 ст. 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Так, наведені у клопотанні обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак їх інтенсивність та характер не є такими, що об`єктивно потребують ізоляції підозрюваного від суспільства. Суд, оцінюючи сукупність наданих доказів, дійшов висновку, що мета запобіжного заходу може бути досягнута без застосування тримання під вартою, а саме шляхом цілодобового контролю за місцем проживання підозрюваного.

Домашній арешт як запобіжний захід відповідає принципу пропорційності, закріпленому у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та дозволяє ефективно обмежити можливість підозрюваного ухилятися від органів досудового розслідування або впливати на свідків, не пов`язуючи це із надмірним втручанням у його право на свободу. Такий захід забезпечує баланс між інтересами правосуддя та правами людини, дозволяючи державі контролювати поведінку особи без її фізичної ізоляції.

Крім того, суд враховує, що дійсно ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

У клопотанні про обрання запобіжного заходу слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Також, апеляційний суд наголошує, що орган Національної поліції, який здійснює контроль за виконанням ухвали про домашній арешт, наділений повноваженнями проводити перевірки місця проживання, застосовувати електронні засоби контролю та вимагати пояснення щодо виконання покладених обов`язків. Це створює реальні процесуальні гарантії дотримання встановлених судом обмежень і дозволяє забезпечити дієвість процесу без необхідності тримання особи під вартою.

Доводи апеляційної скарги прокурора про існування ризиків переховування від слідства та впливу на свідків не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки самі по собі ці ризики є декларативними і не підкріплені конкретними доказами, що підозрюваний уже вчиняв або мав намір вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім та співмірним способом забезпечення його належної процесуальної поведінки. Такий захід дозволяє ефективно контролювати виконання покладених на підозрюваного обов`язків відповідно до ст. 181 КПК України, не порушуючи принципу пропорційності, закріпленого у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України. Доводи апеляційної скарги прокурора не містять обставин, які б спростовували висновки суду першої інстанції або свідчили про необхідність застосування більш суворого запобіжного заходу.

Отже, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 13.12.2025 року без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні начальника Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 13.12.2025, якою частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000319 та відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4