Справа№751/3012/25
Провадження №1-кп/751/217/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю :

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Новозаводського районного суду міста Чернігова перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 2 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав письмове клопотання про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строку запобіжного заходу тримання під вартою, з підстав зазначених у клопотанні. Просив відмовити у задоволенні клопотання захисника про скасування запобіжного заходу, оскільки ризики, зазначені у клопотанні не перестали існувати.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він має бажання продовжити проходження військової служби.

Захисник заперечила щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, вважає клопотання не обґрунтованим. Підтримала письмове клопотання про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 . Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_3 звернувся з проханням продовжити проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , отримав письмову згоду командира на проходження військової служби та призначення його на посаду у цій частині. Крім того, обвинувачений виконував покладені на нього обов`язки, перебуваючи на запобіжному заході у виді застави. Він має у власності квартиру, в якій постійно проживав. Також просить врахувати, що ОСОБА_3 має неповнолітню дитину, його рідний брат пропав безвісти, батьки є особами з інвалідністю, які потребують його допомоги.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд дійшов такого висновку:

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Строк запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_3 закінчується 12.09.2025 року.

Вирішуючи питання стосовно заявленого прокурором клопотання про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою, суд враховує що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років; наявність вагомих доказів, які можуть переконувати суд, що обвинувачений міг вчинити дані правопорушення; конкретні обставини вчинення правопорушень, що може свідчити про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 статті 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду, може вчинити інше правопорушення, оскільки будучи військовослужбовцем, ухилився від виконання військового обов`язку, обвинувачується також у вчиненні тяжкого насильницького злочину, протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Також суд враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: обвинувачений в силу ст. 89 КК України, не судимий, військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 , має тісні соціальні зв`язки за місцем реєстрації, має родину, вік та стан здоров`я обвинуваченого, що не перешкоджає перебуванню в умовах позбавлення волі.

Щодо клопотання захисника про скасування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 , суд дійшов до переконання про відсутність правових підстав для його задоволення, виходячи з такого.

Так, згідно із ч. 1 ст. 182 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Суд зазначає, що ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 має неповнолітню дитину, його рідний брат пропав безвісти, батьки є особами з інвалідністю, які потребують його допомоги, позитивно характеризується за колишнім місцем проходження військової служби, звернувся із проханням продовжити проходження військової служби, оцінюються судом критично, оскільки зазначені обставини жодним чином не стали для обвинуваченого тим стримуючим фактором, який би запобіг вчиненню кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_3 , тому з огляду на встановлені у судовому засіданні ризики та обставини інкримінованих обвинуваченому дій, суд вважає, що скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даній стадії кримінального провадження не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу.

Стороною захисту не надано достатніх даних про наявність обставин, які могли б вплинути на обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи існування зазначених судом ризиків, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не достатній для запобігання зазначеним у ст. 177 КПК України ризикам. Тому, дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою, терміном 60 днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, керуючись п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 331, 369-372, 376, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою у державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», терміном 30 днів, до 11.10.2025 року.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу у виді триманні під вартою відмовити.

Ухвала суду у частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1