Справа №760/2318/26 1-кс/760/1513/26
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Краматорськ Донецької обл., яка має вищу освіту, є ФОП, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.4 ст.111-1 КК України у кримінальному провадженні №0000380 від 12.11.2024,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 діб без визначення розміру застави.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий в клопотанні, а прокурор в судовому засіданні зазначали про те, що станом на час звернення до слідчого судді із зазначеним клопотанням зібрано достатньо доказів, щоб стверджувати про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що надає право, за переконанням сторони обвинувачення, звертатися до слідчого судді із клопотанням про застосування одного із запобіжних заходів.

Також, продовжив прокурор, на даний час наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, в такій кількості, що не вбачається підстав вести мову про застосування іншого, не пов`язаного із триманням під вартою запобіжного заходу.

Так, прокурор впевнений, що підозрюваний може:переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисники у судовому засіданні кожний окремо заперечували проти задоволення клопотання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, просили застосувати домашній арешт у нічний час. Звернули увагу, що підозрювана наразі живе із батьками-пенсіонерами, батько має інвалідність 1 групи, тобто доглядає їх. Щодо ризиків, вони не обґрунтовані, оскільки підозрювана взагалі не переховується від органів досудового розслідування. Крім того, захисник також звертала увагу, що окрім відсутності ризиків, відсутні були і підстави для затримання підозрюваної.

Підозрювана у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 12.11.2024 за підозрою ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

За твердженням сторони обвинувачення, громадянка України ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, після початку повномасштабного вторгнення зс рф на територію України, перебуваючи у невстановленому місці, знаючи про те, що на території України введено воєнний стан, переслідуючи корисливі мотиви, які виразились в отриманні економічної вигоди від оптової торгівлі поліетиленовою продукцією та отримання прибутку від реалізованого товару російським підприємством ООО «ЮД-ПАК» (ИНН , зареєстрований за адресою: 308009, рф, бєлгородська обл., м. бєлгород, бул. народний, 70, оф. 625) суб`єктами господарювання держави-агресора, усвідомлюючи, що провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, у тому числі шляхом постачання товарів на її користь або на користь контрольованих нею підприємств, є протиправним та призводить до сплати податкових зобов`язань і зборів до бюджету рф, прийняли рішення налагодити та здійснювати оптову торгівлю поліетиленовою продукцією за допомогою підприємства ООО «ЮД-ПАК» (ИНН ), тобто провадити господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці, ОСОБА_9 розробив план, який полягав в організації та провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою агресором.

Окрім того, ОСОБА_9 у період до серпня 2022 року був співзасновником українського підприємства ТОВ «ЮД-ПАК Харків» (, місцезнаходження: Україна, 61052, Харківська область, м. Харків, вул. Велика Панасівська, буд. 129), а до травня 2023 року - засновником російського підприємства ООО «ЮД-ПАК» (ИНН , місцезнаходження: рф, бєлгородська область, м. бєлгород, бульвар народний, буд. 70, офіс 625).

Так, усвідомлюючи факт збройної агресії рф проти України та її статус держави-агресора, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на завдання шкоди інтересам України шляхом провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, діючи умисно та з корисливих мотивів, ОСОБА_9 взяв участь в організації та забезпеченні функціонування російського підприємства ООО «ЮД-ПАК» (ИНН ), зокрема шляхом створення та підтримки стійкої схеми управління його господарською діяльністю через підконтрольних осіб, координації фінансово-господарських процесів та організації електронної системи звітності, яка забезпечувала отримання, аналіз, обробку та зведення фінансових показників у звітність.

Після початку повномасштабної збройної агресії рф проти України, ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність подальшого ведення господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, формально вийшов зі складу засновників зазначених підприємств, водночас забезпечивши подальше функціонування та здійснення контролю за діяльністю російського підприємства ООО «ЮД-ПАК» (ИНН ) через підконтрольних йому осіб.

У подальшому ОСОБА_9 , реалізуючи злочинний умисел, усвідомлюючи необхідність залучення інших осіб для досягнення злочинної мети, залучив до вчинення кримінального правопорушення як пособника ОСОБА_6 , яка з вересня 2011 року працює на підприємстві ТОВ «ЮД-ПАК ХАРКІВ» () та на даний час обіймає посаду керівника відділу обліку у зазначеній компанії. ОСОБА_6 , достовірно знаючи про існування та функціонування російського підприємства ООО «ЮД-ПАК» (ИНН ), а також про те, що вказане підприємство здійснює господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором - рф, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер таких дій та передбачаючи їх наслідки, діючи умисно, з метою сприяння ОСОБА_9 , добровільно погодилась на участь у протиправній діяльності у формі пособництва.

Відповідно до розподілу ролей та за вказівкою ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , будучи обізнаною з фінансово-господарською діяльністю підприємства ООО «ЮД-ПАК», з метою усунення перешкод та створення умов для провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, здійснювала пособницькі дії, а саме забезпечувала ведення бухгалтерського та податкового обліку діяльності підприємства ООО «ЮД-ПАК», здійснювала оформлення первинної фінансово-господарської документації, здійснювала контроль руху матеріальних та грошових коштів зазначеного підприємства.

Так, реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_6 діючи умисно, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, сприяла ОСОБА_9 у веденні господарської діяльності через постачання поліетиленової продукції контрагентам на території РФ.

Звіти про постачання поліетиленової продукції ООО «ЮД-ПАК» (ИНН ) контрагентам на території рф надходили ОСОБА_6 на її електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 від невстановленої особи з електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, ОСОБА_6 діючи умисно, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за шляхом пособництва в організації провадження господарської діяльності, через підконтрольних осіб ОСОБА_9 на території рф, сприяла постачанню поліетиленової продукції відповідно до договору-заявки про надання транспортних послуг №72 від 04.04.2023 з підприємства ООО «ЮД-ПАК» (ИНН ), на адресу ПАО «НК «Роснефть» (ИНН , м. смоленськ, рф), контрольний пакет акцій якого перебуває у володінні російської державної компанії АО «Роснефтегаз» (ИНН , м. москва, рф).

Внаслідок зазначених протиправних дій з підприємства ООО «ЮД-ПАК» (ИНН ) здійснювалася реалізація поліетиленової продукції суб`єктам господарської діяльності держави-агресора, що сприяло надходженню матеріальних ресурсів і фінансових коштів до економіки рф та забезпеченню її економічного потенціалу в умовах збройної агресії проти України.

За викладених вище обставин, ОСОБА_6 , усвідомлюючи факт збройної агресії рф проти України та її статус як держави-агресора, діючи умисно та з корисливих мотивів, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на сприяння у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, взяла участь у забезпеченні функціонування російського підприємства ООО «ЮД-ПАК» (ИНН ). Зокрема, ОСОБА_6 умисно сприяла координації фінансово-господарських процесів зазначеного підприємства, забезпечувала організацію та ведення електронної системи обліку і звітності, здійснювала збір, узагальнення, обробку та передачу фінансових показників, а також підтримувала функціонування схеми управління господарською діяльністю підприємства через підконтрольних ОСОБА_9 осіб. Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_6 підприємством ООО «ЮД-ПАК» (ИНН ) здійснювалася реалізація поліетиленової продукції суб`єктам господарської діяльності держави-агресора, що сприяло надходженню матеріальних ресурсів та фінансових коштів до економіки РФ і зміцненню її економічного потенціалу в умовах збройної агресії проти України.

03.02.2026 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.ст.208, 615 КПК України.

04.02.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.4 ст.111-1 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться у: повідомленні про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст.214 КПК України; відповідях оперативного підрозділу на доручення слідчого; протоколах за результатом проведених заходів негласних слідчих (розшукових) дій; протоколі проведеного обшуку за адресою місця проживання підозрюваного ОСОБА_9 ; повідомленні про підозру ОСОБА_9 ; протоколі огляду мобільного телефону та ноутбуку ОСОБА_9 ; протоколі затримання ОСОБА_6 ; повідомленні про підозру ОСОБА_6 ; протоколі огляду мобільного телефону та ноутбуку ОСОБА_6 ; вислухавши пояснення самого підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно із ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, раніше не судима.

Слідчий суддя враховує, що підозрювана офіційно працює ФОП, тобто має джерело доходу та має дві вищі освіти. Має батьків похилого віку, які страждають на ряд захворювань, саме вона здійснює догляд за ними.

Враховує також слідчий суддя, крім наведеного, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків та майновий стан.

Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за інкримінованою статтею, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, вищезазначені дані про особу, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не доведено, що за таких обставин застосування найсуворішого запобіжного заходу є необхідним та єдине можливим.

Відтак, за переконанням слідчого судді, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягає дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час судового розгляду.

Згідно з ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором (ч.5 ст.194 КПК України).

Щодо незаконного затримання підозрюваної, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч.4 ст.208, п.6 ч.3 ст.42 КПК України, підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п.4 ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Положеннями ст.208 КПК України визначено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виключно у випадку, якщо підозрюваний не виконав обов`язки, покладені на нього при обранні запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.

Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Відповідно до ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Водночас, положення КПК України містять вимоги не лише щодо порядку затримання певної особи, а й щодо його оформлення.

Так, ч.5 ст.208 КПК передбачає, про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

З протоколу затримання підозрюваної вбачається, що у ньому детально відображено підстави затримання, роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.42 КПК України.

Також, на виконання вимог ст.213 КПК України, затримання та складання протоколу відбулось за участі адвоката (захисника).

З наведеного вище слідує, що органом досудового розслідування не порушені норми статей КПК України, які регулюють порядок затримання особи та його оформлення.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, заборонивши підозрюваній залишати житло за адресою проживання: АДРЕСА_2 , з 23.00 годин до 06.00 годин наступного дня.

Звільнити підозрювану з-під варти негайно у залі суду.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду в даному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора в даному кримінальному провадженні про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_9 по обставинах даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання нею вищевказаних зобов`язань до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про обрання/продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для негайного виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного для негайної постановки на облік підозрюваного, про що повідомити слідчого і прокурора.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді до 31 березня 2026 року включно.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 10.02.2026