Справа № 132/3270/25
Провадження №1-кп/132/227/26
Вирок

Іменем України

21 січня 2026 року

Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000287 від 14.08.2025 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Маціорськ, Могилів-Подільського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по вчиненню кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2025 близько 07:00 год., ОСОБА_3 перебуваючи неподалік ресторану «Мальва» по вул. Незалежності м. Калинівка Хмільницького району Вінницької області, на тротуарі помітив банківську платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» із № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку вказаної картки з метою подальшого її використання та крадіжки грошових коштів з неї.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення банківської картки, діючи умисно, з корисливих спонукань, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з поверхні тротуару підняв банківську картку та, не вживши жодних заходів щодо розшуку її власника та не повідомивши про неї працівників АТ КБ «ПриватБанк» та правоохоронні органи, викрав зазначену банківську картку № НОМЕР_1 , емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк», видану на ім`я ОСОБА_5 , що являється засобом доступу до її банківського рахунку, яка відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 02.10.1992, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» № 2346 III від 05.04.2001, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 07.12.2000, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 № 414, та примітки до ст. 358 КК України, є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити.

Після вказаних дій ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденою банківською карткою розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 20.07.2025 близько 07:00 год. у ОСОБА_3 в той час, коли він перебував неподалік ресторану «Мальва» по вул. Незалежності м. Калинівка Хмільницького району Вінницької області, маючи в своєму розпорядженні викрадену банківську платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» із № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , виник умисел на крадіжку грошових коштів із вказаної банківської картки.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись жагою наживи, діючи таємно, умисно, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, використовуючи викрадену банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» із № НОМЕР_1 , на якій наявний «Pay Pass», що не передбачає необхідності введення пін-коду для розрахунку за товар, вирішив таємно викрасти грошові кошти з даної банківської картки та здійснив з 10 години 02 хвилини 20.07.2025 по 13 годину 08 хвилин 25.07.2025 вісімдесят сім операцій шляхом розрахунку вищевказаною платіжною карткою за обраний товар у магазинах, що знаходяться на території с. Павлівка Хмільницького району Вінницької області на загальну суму 26 798 гривень 11 копійок.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 26 798 гривень 11 копійок.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приймає рішення за клопотанням прокурора ОСОБА_4 про скорочений судовий розгляд, так як учасники судового провадження вважають, що обставини справи доведені наявними у справі доказами, вони не потребують дослідження у ході судового розгляду і ніким не оспорюються.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд також роз`яснив, що при розгляді судової справи в скороченому провадженні сторони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Суду показав, що дійсно, 20.07.2025 близько 07:00 год., він, перебуваючи неподалік ресторану «Мальва» по вул. Незалежності м. Калинівка Хмільницького району Вінницької області, на тротуарі помітив банківську платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» із № НОМЕР_1 , яка належить поетрпілій ОСОБА_5 . В цей час у нього виник умисел здійснити крадіжку вказаної картки з метою подальшого її використання та крадіжки грошових коштів з неї. В подальшому, з 20.07.2025 року по 25.07.2025 року здійснив вісімдесят сім операцій шляхом розрахунку вищевказаною платіжною карткою за обраний товар у магазинах, що знаходяться на території с. Павлівка Хмільницького району Вінницької області.

З розміром завданої потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 26798,11 грн. згідний.

В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, згідно власноруч написаної заяви, просить кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 розглядати у її відсутність, завдана матеріальна шкода їй відшкодована в повному обсязі, претензій до обвинуваченого не має, просить суворо не карати.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, вважає їх достатніми для прийняття рішення по справі.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних прапорушень, передбачених: ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів; ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена у період воєнного стану, є вірною.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачена ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, розкаявся у вчиненому, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, повністю відшкодував завдану потерпілій шкоду, думку потерпілої, яка просила суворо не карати, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі і відповідно ст.ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком. Згідно п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 на досудовому слідстві не заявлявся, а вид запобіжного заходу не обирався.

Витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів, суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 373, 374 КПК України (в ред. 2012 року), перехідних положень до КПК України (в ред. 2012 року), суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним по ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

по ч. 1 ст. 357 КК України 1 рік обмеження волі, що відповідно до п.п. б, п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України складає 6 місяців позбавлення волі;

по ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі.

Відповідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком 3 роки. Згідно п п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку засудженому ОСОБА_3 рахувати з дня оголошення вироку суду.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000287 від 14.08.2025 року, а саме: DVD-R диск із відеозаписами залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: