Номер провадження: 1-кп/521/1805/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №521/14856/25 щодо:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Дмитрівка Болградського району Одеської області, громадянина України, неодруженого, командира 1 відділення 1 взводу роти ударних безпілотних авіаційних комплексів, військова частина НОМЕР_1 , у званні молодший сержант, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в січні 2025 року, перебуваючи в зоні бойових дій на території Херсонської області (більш точної дати, часу та місця не встановлено), отримав пропозицію від невстановленого військовослужбовця, безоплатно придбати для власних потреб боєприпаси, а саме: корпус ручної осколкової гранати РГН та ударно дистанційний запал УДЗ, а також 43 патрони калібром 5,45х39 мм., 1 патрон калібром 7,62х39 мм., які останній знайшов, перебуваючи при виконання бойових завдань в зоні бойових дій на території Херсонської області (більш точного місця не встановлено).

У цей час у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне придбання вищевказаних боєприпасів з подальшим перевезенням та зберіганням без мети збуту за місцем свого фактичного мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , тобто без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу, у січні 2025 року, перебуваючи в зоні бойових дій на території Херсонської області (більш точної дати, часу та місця не встановлено) отримав від невстановленого військовослужбовця боєприпаси, а саме: корпус ручної осколкової гранати РГН та ударно дистанційний запал УДЗ, а також 43 патрони калібром 5,45х39 мм., 1 патрон калібром 7,62х39 мм., які почав зберігати в картонній коробці.

У подальшому, у січні 2025 року (більш точної дати та часу не встановлено), ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою незаконного зберігання боєприпасів, перевіз до місця власного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вищевказані боєприпаси, які належать до бойових припасів та продовжив зберігати їх без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, показання обвинуваченого суд оцінює як достовірні та такі, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Придбання, носіння та зберігання ОСОБА_4 бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст.ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому, визначаючи щире каяття обвинуваченого пом`якшуючою покарання обставиною, суд враховує, що окрім визнання ОСОБА_4 факту вчинення кримінального правопорушення, відбулося ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання ним своєї провини у вчиненому злочину, про що він, ОСОБА_4 , висловив щирий жаль з приводу цього та заявив про публічний осуд своєї поведінки в суді. Про щирість каяття, на думку суду, свідчить і факт надання обвинуваченим в суді правдивих показів, готовність нести покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та наркологічному обліку не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає можливим застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.

Згідно ст. 124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 4457 гривень 00 копійок за проведення експертних досліджень підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Як убачається з положень ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю).

Оскільки, корпус ручної осколкової гранати РГН та ударно дистанційний запал УДЗ, а також 43 патрони калібром 5,45х39 мм., 1 патрон калібром 7,62х39 мм.,були предметом кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати у цьому провадженні спеціальну конфіскацію та відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України знищити майно, яке вилучене з обігу.

Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року 6 місяців не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) повідомляти командування військової частини про зміну місця проживання, або навчання;

2) не виїжджати з місця постійного проживання без погодження з командуванням військової частини.

Контроль над поведінкою ОСОБА_4 покласти на командування військової частини за місцем проходження військової служби.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 06.05.2025 року, - скасувати.

Речові докази, а саме:

-37 патронів та 7 гільз, осколки гранати РГН, - конфіскувати в порядку спецконфіскації та знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 4457 гривень 00 копійок.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеській апеляційний суд через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_5