У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, матеріали кримінального провадження №308/11085/22, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 22.07.2022 та №0000014 від 25.02.2022 про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ст. 112 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ст. 112 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ст. 112 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження №308/11085/22, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 22.07.2022 та №0000014 від 25.02.2022 про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ст. 112 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ст. 112 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ст. 112 КК України.

20.10.2025 через канцелярію суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу.

Мотивуючи чергове клопотання про зміну запобіжного заходу, обвинувачений зазначає, що ухвалою суду від 17.09.2025 відносно нього продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 15 листопада 2025 включно, та визначено розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним покладених обов`язків у розмірі 2 500 000 (два мільйони п`ятсот тисяч) гривень.

В поданому клопотанні вказує, що прокурором не надано жодного факту та доказів прийняття так-званої пропозиції на співпрацю ОСОБА_6 від спецслужб рф та не має навіть жодного факту та доказу того, що така так-звана пропозиція існувала. Крім того, прокурор постійно вказує на участь у злочині громадянина рф ОСОБА_10 не правдиво називаючи його співробітником фсб та його участь в організації злочинної групи. Повністю не відповідає дійсності той факт, що він виїжджав до Угорщини на автомобілі Шкода Октавія та в`їжджав в Україну 11.02.2022.

Зазначає, що прокурор не надав ніяких доказів того, що 10.02.2022 зустріч ОСОБА_11 , ОСОБА_12 відбулася в Угорщині, м. Кішварда в кафе «coffee-tea KAV.E.S.BA» на вулиці Шомогі 1, яка була присвячена обговоренню начебто насильницькій зміні влади. Також не надано жодного факту, який є підтвердженням того, що ОСОБА_7 була зроблена пропозиція про вербування іноземною спецслужбою рф фсб, не доведено реальність здійснення інкримінованого ОСОБА_6 замаху на життя президента України.

Вказує, що прокурор не надає жодного доказу того, що зброя, яку він зберігав в приміщенні свого брата, призначалася для реалізації злочинних планів. Крім того, матеріали НСРД та матеріали кримінальної справи підтверджують, що слідство неодноразово проігнорувало його твердження про те, що дана зброя зберігалася виключно в якості засобу захисту своєї сім`ї.

Обвинувачений наголошує, що запобіжний захід повинен бути змінений не тільки в силу відсутності обумовленого обвинувачення, а і в силу відсутності ризиків протиправної поведінки, викладених в ч. 1 ст. 177 КПК України. З приводу ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначає, що у якості гарантії того, що він не збирається втікати, він готовий передати (за рішенням суду) до відповідних державних органів усі свої закордонні паспорти. Водночас, як особа чоловічої статті, яка не досягла 60 років, він у силу дії воєнного стану не може покинути територію держави через офіційний пункт пропуску, навіть маючи закордонний паспорт, а посилений режим охорони кордону виключає можливість спроби його неофіційного перетину. Також вказує, що постійне місце проживання він має тільки в Україні, іншого громадянства не має, накладення судом арешту на його майно виключає можливість користування банківськими картками.

Щодо посилання прокурора на існування ризику впливу з його боку на свідків та інших учасників кримінального процесу зазначає, що він не знайомий ні з ким зі свідків, крім основного свідка процесу ОСОБА_13 , який як вказує прокурор, знаходиться у зоні бойових дій, тобто фізично він ніяк не може на нього вплинути. Прокурор хибним чином звинувачує його та його дружину ОСОБА_14 у спробах встановлення місця знаходження головного свідка, не надаючи суду жодних доказів даного факту. За весь час перебування його під вартою ніяких спроб впливу на свідків чи інших учасників процесу ні з його боку, ні з боку його рідних не було скоєно, хоча самого головного свідка ОСОБА_13 його дружина та діти, коли він вдома, бачать декілька разів в тиждень. Проте, жодного разу не виявили бажання розмовляти з людиною, яка повністю позбавлена совісті та людяності, хоч можливості вступити в діалог були. Крім того, попереднє слідство у даній справі повністю завершено, усі свідки допитані, та слідством прийняті міри їх безпеки, незалежно від місця його знаходження.

Також зазначає, що прокурор як на підставу необхідності існування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою вважає, що він може вчинити інший злочин або продовжувати начебто ним вчинене. Проте, як і завжди до цього, не надає жодного доказу, що у нього є такий намір та відповідні можливості для його реалізації.

Звертає увагу, що кримінальне провадження розглядається судом начебто по суті вже більше двох років, хоча насправді такий ще не розпочався. Просить взяти до уваги міцність його соціальних зв`язків за місцем постійного проживання, наявність сім`ї та вихованців, наявність постійного місця роботи. Також вказав, що визначений розмір застави є завідомо непомірний для нього, який не відповідає критеріям необхідності та пропорційності. Наголосив, що визначений розмір застави є занадто непомірним, оскільки у нього не має жодного доходу, а тільки заборгованість, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом з січня 2022 на 14.04.2025 №0701-25-05661 від 14.04.2025,

У зв`язку з наведеним, просить змінити йому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, або визначити менший розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні обвинувачений клопотання про зміну відносно нього запобіжного заходу підтримав та просив змінити запобіжний захід. Вкотре вказав на необґрунтованість обвинувачення у вчиненні ним інкримінованих йому злочинів, недоведеності ризиків та наголосив, що визначений розмір застави є явно непомірним для нього.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 підтримав клопотання свого підзахисного про зміну запобіжного заходу та просив задовольнити вказане клопотання. Наголосив, що всі вказані прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, за час перебування під вартою ОСОБА_6 не порушував процесуальних обов`язків, не має наміру переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши доводи обвинуваченого та його захисника, твердження прокурора, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.09.2025 продовжено строк дії запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів до 15 листопада 2025 включно. Також визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 2 500 000 гривень.

Постановлено, що у разі внесення застави у вказаному розмірі, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до суду на першу вимогу; утримуватися від спілкування із іншими учасниками у даному кримінальному провадженні, у тому числі за допомогою засобів мобільного зв`язку, мережі Інтернет, а також через соціальні мережі; не відлучатися за межі території м. Ужгород Закарпатської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Колегія суддів зазначає, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 був обраний та продовжувався з урахуванням його особи, який обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, а також у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Частиною першою статті 201 КПК України передбачено, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 201 КПК України суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Виходячи зі змісту ст. 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням обвинуваченого чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зміна обставин підозри, зменшення встановлених в провадженні ризиків, що пов`язано з плином досудового розслідування.

Підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами може бути суттєва зміна обставин, які було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме: змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я підозрюваного, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Колегія суддів зауважує, що обвинуваченим ОСОБА_6 не наведено у клопотанні аргументів про те, що обставини, які були враховані судом при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, об`єктивно змінилися настільки суттєво, що це обумовлює необхідність зміни запобіжного заходу.

Колегія суддів зазначає, що подане обвинуваченим клопотання про зміну запобіжного заходу є аналогічного змісту раніше поданим, які вже були предметом розгляду та таким доводам уже надавалась оцінка і вони враховувались при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу.

Також вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, колегією суддів було враховано всі доводи обвинуваченого та його захисника, надано їм оцінку та проаналізувавши такі колегія суддів дійшла до висновку про можливість визначення обвинуваченому ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

На переконання колегії суддів, обвинувачений ОСОБА_6 фактично не погоджується із застосованим відносно нього запобіжним заходом, однак вказане не є передбаченою ст. 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу. Твердження ОСОБА_6 про безпідставність обвинувачення підлягають перевірці судом в ході судового розгляду кримінального провадження, зокрема при дослідженні та оцінці доказів з точки зору їх достатності і допустимості.

Існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків були встановлені колегією суддів при застосуванні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також судом при продовженні відносно ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та неодноразово перевірені Закарпатським апеляційним судом при оскарженні ухвал про обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно нього.

При аналізі питання наявності зазначених ризиків, колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, які передбачають покарання у виді довічного позбавлення волі, а тому колегія суддів погоджується з твердженням сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_6 розуміючи невідворотність покарання за діяння, у вчиненні яких він обвинувачується, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності шляхом переховування від суду.

Оцінюючи наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у яких ОСОБА_6 обвинувачується, колегією суддів береться до уваги той факт, що діяння, які інкримінуються ОСОБА_6 , останній виконував за завданням представників рф та федеральної служби безпеки даної країни щодо проведення підривної діяльності проти України, у тому числі щодо посягання на життя Президента України, а відтак, є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 може продовжити вчинення кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується, або вчинити інші кримінальні правопорушення.

Що стосується наявності ризику незаконного впливу на свідка, колегія суддів враховує, що свідок на даний час не допитаний, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до дослідження показань свідка безпосередньо судом під час судового розгляду (ст.ст. 7, 23 КПК України). Колегія судів не виключає ймовірності того, що не будучи обмеженим у спілкуванні із свідком, обвинувачений може здійснювати на нього незаконний вплив.

Колегія суддів вважає, що зазначені ризики є суттєвими, дійсними і триваючими, та їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_6 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою.

Таким чином, запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 в повній мірі відповідає меті, з якою він застосовується щодо нього, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Крім того, оскільки ОСОБА_6 зокрема обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ст. 112 КК України, то згідно імперативних приписів ч. 8 ст. 176 КПК України, до нього може бути застосовано виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Що стосується визначеного розміру застави, колегією суддів було враховано наявність обвинувачення у вчиненні останнім злочинів проти основ національної безпеки України, дані про його особу, прийнято до уваги те, що судовий розгляд не завершено, а також було надано оцінку твердженням обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що останній не має доходу та згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом з січня 2022 на 14.04.2025 №0701-25-05661 від 14.04.2025, останній має тільки заборгованість на суму 98 749.67 грн. за кредитним договором.

Щодо посилання обвинуваченого на відсутність реагування колегії суддів на поставлені ним питання, щодо порушення ст.ст. 52,87,135, 290 КПК України, колегія суддів вважає, що вказані питання не підлягають розгляду та оцінці, як під час розгляду та вирішення клопотань про зміну запобіжного заходу так і при вирішенні питання, продовження такого.

Крім того, колегія вважає за необхідне зазначити, що судом неодноразово вирішувались питання пов`язані з порушенням на думку обвинуваченого ст.ст. 52, 87, 135, 290 про що постановлялись відповідні ухвали із занесенням до протоколу судового засідання.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що обвинуваченим не наведено обставин, які б свідчили про наявність підстав для зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, чи визначення іншого розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 201, 331, 369-372 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3