Провадження № 1-кп/947/419/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23

за участю обвинуваченого ОСОБА_24 до 30.12.2024 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 14.08.2023 року відносно:

ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Новомиргород, Кіровоградської області, з вищою освітою, неодруженого, який є особою з інвалідністю 3-ї групи, який зареєстрований керівником ГО « ІНФОРМАЦІЯ_2 », БЛАГОДІЙНА ОРГАНІЗАЦІЯ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2021 року у громадянина України ОСОБА_24 , який був невдоволений чинною державною владою в Україні і переслідував мету її зміни в антиконституційний спосіб, виник злочинний умисел, направлений на вчинення умисних дій, вчинених з метою насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади.

На виконання свого злочинного умислу, 24.11.2021 року, приблизно о 12:00 год., ОСОБА_24 , знаходячись у громадському місці - навпроти будинку Верховної Ради України за адресою: м. Київ, вул. М. Грушевського, 5 , діючи умисно, маючи умисел на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, переслідуючи протиправну мету схилення невизначеної, але значної кількості осіб до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого Конституцією України і законами України порядку створення і діяльності вищих органів державної влади, створення загрози національній безпеці України, публічно виступаючи на мітингу перед необмеженим колом осіб, виголосив промову наступного змісту:

"Слава нації Смерть ворогам! Україна понад усе!

Народ України, вдячний вам за те, що я стою перед вами….

Мене звати ОСОБА_25 . Громадська організація « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Ми приїхали з Одеси…

Я вдячний вам. Згідно Конституції України ви є влада безпосередня. Так?

Те що на сьогоднішній день з нами відбувається, те що порушуються закони України, конституційні наші права, статті Конституції України - 3, 5, 8, 28, 33, 64.

На сьогоднішній день йде повалення конституційного ладу. Той пацан з 95-го кварталу - ОСОБА_26 , займається поваленням конституційного ладу. Він є зрадник…

Ганьба такому президенту. Ганьба! Ганьба! Ганьба! Ганьба!

Верховна Рада України на сьогоднішній день є верховною зрадою! Ганьба!

Дивлячись на те, які закони приймаються на сьоднішій день - це йде знищення народу України. Ганьба!

Народ України - ви є влада! Пам`ятайте про це. На сьогоднішній день в нашій верховній зраді засіли «жиди» і вони знищують народ України…

Народ України пора брати владу в свої руки. Пора вигнати їх з нашої Верховної Ради!...

Тому моя пропозиція. Шановний народ України, як влада безпосередня, пора розбивати палатки і цим варварам, які засіли в нашій Верховній Раді блокувати роботу, бо ця їхня робота йде на знищення нашого народу. Цими нормами карантину, якими вони заявляють. ОСОБА_27 заявив - всі будуть вакциновані. Я проти цього, щоб мене вакцинували - а ви?...

Знаєте, на сьогоднішній день відбувається - що наших побратимів починають садити в тюрьму. Ми бачимо, ОСОБА_28 посадили в тюрьму. Волю ОСОБА_29 такій владі! Ганьба! Ганьба! Ганьба! Ганьба! Дякую побратими!

Пора розміщувати палатки і блокувати верховну зраду."

При цьому, ОСОБА_24 надав невстановленій особі вказівку записати його промову на відеозапис, з метою її подальшого розповсюдження серед необмеженого кола осіб через мережу Інтернет.

У подальшому, 25.11.2021 року о 00:21 годин, ОСОБА_24 , знаходячись в м. Одесі (точне місце не встановлене), діючи умисно, маючи умисел на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, переслідуючи протиправну мету схилення невизначеної, але значної кількості осіб до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого Конституцією України і законами України порядку створення і діяльності вищих органів державної влади, створення загрози національній безпеці України, використовуючи мобільний термінал (власний мобільний телефон) ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , номери телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) "Telegram" за номером телефону НОМЕР_3 , а також під іменем " ОСОБА_30 ", прив`язаним до його номера телефону НОМЕР_4 , розповсюдив для публічного доступу необмеженого кола осіб в мережі Інтернет у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера "Telegram", який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу)) "ІНФОРМАЦІЯ_5" ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), відеозапис вищевказаної промови.

Розповсюджене ОСОБА_24 повідомлення із вказаним відеозаписом автоматично надійшло як сповіщення всім користувачам (абонентам) месенджеру "Telegram", підписаним на його telegram-канал " ІНФОРМАЦІЯ_5 "" ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), а також було доступне для загального ознайомлення необмеженого кола користувачів мережі Інтернет.

Станом на 10.12.2021 року в розділі "Підписники" telegram-каналу "ІНФОРМАЦІЯ_5" ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) були наявні 320 користувачів (абонентів), кількість переглядів - 244.

У проголошеній і розповсюдженій ОСОБА_24 промові наявні заклики до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, які суперечать ст. ст. 5, 6, 69, 71 Конституції України.

Таким чином, ОСОБА_24 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 109 КК України - дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади, за ознаками - публічні заклики до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, а також розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 30.11.2021 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_24 , знаходячись у громадському місці - на центральній площі м. Києва, Майдані Незалежності, діючи умисно, повторно, маючи умисел на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, переслідуючи протиправну мету схилення невизначеної, але значної кількості осіб до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого Конституцією України і законами України порядку створення і діяльності вищих органів державної влади, створення загрози національній безпеці України, публічно виступаючи на мітингу перед необмеженим колом осіб, виголосив промову наступного змісту:

"Безпосередньо так написано в Конституції України. Це так?

Що на сьогоднішній день відбувається? На сьогоднішній день знищують нашу державу. Знищують наш народ - народ України. Це так?.

Що ми бачимо - народ України обікрали. Вкрали всі наші заводи, підприємства, нашу енергетичну систему, газову систему, теплосистему. Так?...

На сьогоднішній день відбувається знищення нашого народу. Тим введенням карантину порушуються повністю права людей. Права і свободи нас з вами. Повністю порушується Конституція України - статті 3, 5, 8, 28, 33, 24, 46, 64.

Шановна громада, народ України - влада! Ми з вами дивимся на те, як нас знищують. Ті «жиди», які засіли в Верховній Раді. Те що вони з нас обікрали, а щас вони хочуть знищити путьом вакцинації.

Вони хочуть знищити, навіщо вам платити субсидії, навіщо вас лічити, якщо вам можна поставити насильно вакцину.

Дивіться що відбувається, на Майдані Незалежності України «Хануку» ставлять! Це що це таке. Народ України пора вставати, пора заявити імпічмент ОСОБА_27, тому що це ворог українського народу. Імпічмент ОСОБА_27 . Імпічмент ОСОБА_27 . Імпічмент ОСОБА_27. Ганьба…

Верховна Рада наша перетворилась на верховну зраду. Ті закони, які пишуться, вони є повністю протиконституційними, вони є протинародними. Ганьба Верховній зраді…

Влада. Ви є влада - народ. Пора брати владу в свої руки і керувати в своїй хаті. Нам, українцям, а не тим «жидам», які засіли в нашій владі. Слава України! Слава нації! Україна - понад усе!

Дякую! ОСОБА_32 …"

При цьому, ОСОБА_24 надав невстановленій особі вказівку записати його промову на відеозапис, з метою її подальшого розповсюдження серед необмеженого кола осіб через мережу Інтернет.

У подальшому, 06.12.2021 року о 12:08 год., ОСОБА_24 , знаходячись в м. Одесі (точне місце не встановлене), діючи умисно, повторно, маючи умисел на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, переслідуючи протиправну мету схилення невизначеної, але значної кількості осіб до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого Конституцією України і законами України порядку створення і діяльності вищих органів державної влади, створення загрози національній безпеці України, використовуючи мобільний термінал (власний мобільний телефон) ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , зі встановленими СІМ-картками операторів мобільного зв`язку з номерами телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) "Telegram" за номером телефону НОМЕР_3 , а також під іменем " ОСОБА_30 ", прив`язаним до його номера телефону НОМЕР_4 , розповсюдив для публічного доступу необмеженого кола осіб в мережі Інтернет у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера "Telegram", який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу)) "ІНФОРМАЦІЯ_5" ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), відеозапис вищевказаної промови.

Розповсюджене ОСОБА_24 повідомлення із вказаним відеозаписом автоматично надійшло як сповіщення всім користувачам (абонентам) месенджеру "Telegram", підписаним на його telegram-канал " ІНФОРМАЦІЯ_5 "" ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), а також було доступне для загального ознайомлення необмеженого кола користувачів мережі Інтернет.

Станом на 10.12.2021 року в розділі "Підписники" telegram-каналу "ІНФОРМАЦІЯ_5" ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) були наявні 320 користувачів (абонентів), кількість переглядів - 451.

У проголошеній і розповсюдженій ОСОБА_24 промові наявні заклики до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, які суперечать ст. ст. 5, 6, 69, 71 Конституції України.

Таким чином, ОСОБА_24 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 109 КК України - дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади, за ознаками - публічні заклики до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, а також розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій, вчинені повторно.

В серпні 2022 року у громадянина України ОСОБА_24 , який був невдоволений чинною державною владою в Україні, виник злочинний умисел, направлений на виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

На виконання свого злочинного умислу, 15.08.2022 року о 16:09 годин, ОСОБА_24 , знаходячись в м. Одесі (точне місце не встановлене), діючи умисно, маючи умисел на заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, будучи обізнаним щодо розпочатої 24.02.2022 року відкритої збройної агресії Російської Федерації проти України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує у мережі Інтернет, може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, використовуючи мобільний термінал (власний мобільний телефон з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , зі встановленими СІМ-картками операторів мобільного зв`язку з номерами телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) "Telegram" за номером телефону НОМЕР_3 , а також під іменем " ОСОБА_30 ", прив`язаним до його номера телефону НОМЕР_4 , поширив для публічного доступу необмеженого кола осіб в мережі Інтернет у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера "Telegram", який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу)) "ІНФОРМАЦІЯ_5" ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), публікацію наступного змісту: " ОСОБА_26 (ОСОБА_26) Цікаво, чим так прославився, що в його честь назвали спецоперацію ???".

Розповсюджене ОСОБА_24 повідомлення із вказаною публікацією автоматично надійшло як сповіщення всім користувачам (абонентам) месенджеру "Telegram", підписаним на його telegram-канал " ІНФОРМАЦІЯ_5 "" ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), а також було доступне для загального ознайомлення необмеженого кола користувачів мережі Інтернет.

Станом на 04.05.2023 року в розділі "Підписники" telegram-каналу "ІНФОРМАЦІЯ_5" ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) були наявні 299 користувачів (абонентів), кількість переглядів - 163.

У вищезазначеній публікації, поширеній ОСОБА_24 у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера "Telegram", який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу)) "ІНФОРМАЦІЯ_5" ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а саме в тексті матеріалу наявне використання лексеми «спецоперація», «военная операция» на позначення збройної агресії в Україні скероване на підміну понять та надання позитивної оцінки війни в України. Наратив «спецоперація», «военная операция» отримав широке розповсюдження у російському медіадискурсі, та, за своєю суттю, заперечує зміст поняття «збройна агресія», що на разі здійснюється Російською Федерацією на території України, метою якої, є загарбання території, ліквідація чи обмеження її незалежності.

Таким чином, ОСОБА_24 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України - виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників, за ознаками - поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 05.01.2023 року о 01:44 годин, ОСОБА_24 , знаходячись в м. Одесі (точне місце не встановлене), діючи умисно, повторно, маючи умисел на виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, будучи обізнаним щодо розпочатої 24.02.2022 року відкритої збройної агресії Російської Федерації проти України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує у мережі Інтернет, може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, використовуючи мобільний термінал (власний мобільний телефон) ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , зі встановленими СІМ-картками операторів мобільного зв`язку з номерами телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) "Telegram" за номером телефону НОМЕР_3 , а також під іменем " ОСОБА_30 ", прив`язаним до його номера телефону НОМЕР_4 , поширив для публічного доступу необмеженого кола осіб в мережі Інтернет у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера "Telegram", який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу)) "ІНФОРМАЦІЯ_5" ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), публікацію наступного змісту: фотографічне зображення Президента України ОСОБА_33 , під зображенням текст: "Все нормальные люди понимают, что ОСОБА_34 враг украинского Народу. Ни один здравомыслящий человек не станет возражать, что ОСОБА_34 виновен в широкомасштабном нападении Российской федерации на Украину.".

Розповсюджене ОСОБА_24 повідомлення із вказаною публікацією автоматично надійшло як сповіщення всім користувачам (абонентам) месенджеру "Telegram", підписаним на його telegram-канал " ІНФОРМАЦІЯ_5 "" ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), а також було доступне для загального ознайомлення необмеженого кола користувачів мережі Інтернет.

Станом на 04.05.2023 року в розділі "Підписники" telegram-каналу "ІНФОРМАЦІЯ_5" ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) були наявні 299 користувачів (абонентів), кількість переглядів - 214.

У створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера "Telegram", який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу)) "ІНФОРМАЦІЯ_5" ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а саме перекладаючи провину за здійснення збройної агресії Російської Федерації на Україну, при цьому замовчуючи винуватість Російської Федерації, автор виправдовує причетність Російської Федерації до збройної агресії проти України.

Таким чином, ОСОБА_24 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 436-2 КК України - виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників, за ознаками - поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинене повторно.

В лютому-березні 2022 року у громадянина України ОСОБА_24 , який був невдоволений чинною державною владою в Україні, виник злочинний умисел, направлений на розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності.

На виконання свого злочинного умислу, у період з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року ОСОБА_24 , знаходячись в м. Одесі (точне місце не встановлене), діючи умисно, маючи умисел на розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує у мережі Інтернет, може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності, порушення рівності громадян у їх конституційних правах, використовуючи мобільний термінал (власний мобільний телефон) з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , зі встановленими СІМ-картками операторів мобільного зв`язку з номерами телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) "Telegram" за номером телефону НОМЕР_3 , а також під іменем " ОСОБА_30 ", прив`язаним до його номера телефону НОМЕР_4 , поширив для публічного доступу необмеженого кола осіб в мережі Інтернет у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера "Telegram", який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу)) "ІНФОРМАЦІЯ_5" ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), публікації наступного змісту:

- 01.03.2022 року о 02:05 год. - три відеозаписи, на яких зображені публічні виступи Президента України ОСОБА_35 , Президента України ОСОБА_33 , під відеозаписами текст: "Один жид це біда, два жида це війна! Народ України! Досить паразитам хазяйнувати у нашому домі" (кількість переглядів - 565);

- 01.03.2022 року о 21:16 год. - відеозапис, на якому зображений публічний виступ особи, яка представилась равіном ОСОБА_36 , під відеозаписом текст: "Да проклянут ІНФОРМАЦІЯ_6 земли вас жиды и ваш же Бог отвернется от вас, за войну славянского народу. Ибо Бог со мной, и говорю Я вам жидам, сотрут вас жидов до последнего колена, Бабий яр будет каплей в море. Да проклят Богом ваш народ" (кількість переглядів - 1200);

- ІНФОРМАЦІЯ_7 о 02:14 год. - відеозаписи і фотографії, на яких зображені Президент України ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_38 , Голова Верховної Ради України ОСОБА_39 , Президент України ОСОБА_40 , колишній ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_41 , колишня народна депутатка України ОСОБА_42 , речник Одеської обласної державної (військової) адміністрації ОСОБА_43 , під відеозаписами і фотографіями текст: "Жиди да проклянуть вас ваші Боги, а народи землі знищать вас до останнього коліна! После нашей Победы, в Херсоне в Сиреневом Парке будет воздвигнут Мемориал мужеству и смелости защитникам города, которые с голыми руками, с одними лишь коктейлями " Молотова " пытались остановить бронеколонну фашистских оккупантов. Они все погибли и никто не хотел пощады. На это нельзя смотреть без слез. Мы никогда этого не забудем и никогда не простим!" (кількість переглядів - 193).

Розповсюджені ОСОБА_24 повідомлення із вказаними публікаціями автоматично надійшли як сповіщення всім користувачам (абонентам) месенджеру "Telegram", підписаним на його telegram-канал " ІНФОРМАЦІЯ_5 "" ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), а також були доступні для загального ознайомлення необмеженого кола користувачів мережі Інтернет.

Станом на 04.05.2023 року в розділі "Підписники" telegram-каналу "ІНФОРМАЦІЯ_5" ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) були наявні 299 користувачів (абонентів).

У вищезазначених публікаціях, поширених ОСОБА_24 у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера "Telegram", який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу)) "ІНФОРМАЦІЯ_5" ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), міститься розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності, а саме, у тексті матеріалу міститься висловлювання з ознаками розпалювання міжнаціональної ворожнечі, приниження національної честі та гідності.

Таким чином, ОСОБА_24 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 161 КК України - порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної, релігійної належності, релігійних переконань, інвалідності та за іншими ознаками, за ознаками - умисні дії, спрямовані на розпалювання національної ворожнечі, на приниження національної честі та гідності.

Обвинувачений ОСОБА_24 ухвалою суду від 30.12.2024 року видалений із зали судового засідання на весь час судового розгляду кримінального провадження у зв`язку з систематичним порушенням порядку та дисципліни в судовому засіданні.

До видалення обвинуваченого із зали судового засідання, в ході проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду, ОСОБА_24 чітко висловив свою позицію щодо висунутого йому обвинувачення, яку висловив особисто у судових засіданнях та яка детально викладена обвинуваченим у багаточисельних письмових клопотаннях, розглянутих судом.

Захисна позиція обвинуваченого ОСОБА_24 полягає у повному запереченні своєї винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та обгрунтовується та базується на тому, що кримінальне провадження відносно нього, на його думку, відкрито у порушенням норм ст. ст. 38, 39, 214 КПК України, тому всі зібрані докази є недопутимими, тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.п. 1, 2, 3, 10 ст. 284 КПК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_24 та сторона захисту вважають, що докази, надані стороною обвинувачення є недопустимими, оскільки на думку сторони захисту, зібрані в межах інших кримінальних проваджень, а також після закінчення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні.

По суті висунутого обвинувачення судом допитані свідки сторони обвинувачення відповідно до показань яких судом встановлено наступне.

Зокрема, свідки ОСОБА_44 та ОСОБА_45 надали суду однакові пояснення щодо участі у якості понятих під час обшуку від 12.05.2023 року, в яких останні пдтвердили, що в цей день їм запропонували бути понятими при обшуку. Коли вони підійшли на місце проведення обшуку обвинувачений перебував біля під`їзду зі співробітниками СБУ і вони всі разом піднялись до квартири. До початку обшуку понятим були роз`яснені їх процесуальні права, ОСОБА_24 була вручена ухала про надання дозволу про проведення обшуку. При проведенні обшуку був присутній брат обвинуваченого. В ході обушуку був вилучений належний ОСОБА_24 мобільний телефон, пароль від якого він оголосив слідчому самостійно, телефон був оглянутий слідчим у присутності ОСОБА_24 , який поводив себе неадекватно, а саме висловлював погрози, образи, прокляття. При огляді були виявлені публікації в Телеграм-каналі, власником якого є ОСОБА_24 , відповідно до наданих ним при проведенні обшуку пояснень. Весь процес обшуку безперервно фіксувався на камеру, моральний або фізичний вплив відносно обвинуваченого в ході обшуку не застосовувався, після обшуку вони підписали протокол та опечатані конверти з вилученим в ході обшуку майном. З приводу кайданок свідки повідомили, що не пам`ятають коли саме були застосовані кайданки відносно обвинуваченого, однак в квартирі обвинувачений перебував у кайданках.

Суд вважає показання зазначених свідків правдивими, оскільки вони узгоджуються з обставинами проведення обушуку, встановленими судом при відтворенні в судовому засіданні відеозапису обшуку.

Свідок ОСОБА_46 пояснив, що він особисто не знайомий з ОСОБА_24 , дізнався про нього зі стрічки у «Фейсбук», де побачив пост, через що зайшов на сторінку, на якій було посилання на телеграм-канал "журнал " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", де він ознайомився з контентом, побачивши багато постів антисемітського характеру, а також пости про війну та діючої влади. Основні пости були про причетність до початку війни Президента України та його вину в цьому. Також були грубі публікації про євреїв та звинувачення єврейської нації у війні в Україні. Він вважав це неправильним, тому в березні 2023 року він звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_10 , де був допитаний, оглядав публікації, які він особисто важає недопустимими, оскільки антисемітські висловлювання, тим більше публічні, вважає недопустимими. Зі своїм знайомим ОСОБА_47 до звернення в СБУ він обговорював пости ОСОБА_24 , їх зухвалість та його формулювання про покладання вини у початку війни в Україні на євреїв.

Свідок ОСОБА_48 надав суду аналогічні показання про те, що він при перегляді новин в Інтернеті побачив у соцмережах публікації ОСОБА_24 , розміщені у «Фейсбуці» на сторінці, а також у телеграм-канал "журнал " ІНФОРМАЦІЯ_4 ". Він ознайомившись з текстом був обурений змістом публікацій, а саме, що росія не є агресором, а Президент України, якого ОСОБА_24 охарактеризув як «жида», та звинувачував його у початку війни в України. Крім того, відкрито висловлюючи на адресу Президента прокляття, побажання смерті. Також бажав смерті всім євреям взагалі, проклинав, закликав ЗСУ перестріляти всіх жидів.

Наприкінці вересня 2023 року він бачив публікації ОСОБА_24 і старі і нові. Він вирішив звернутись до СБУ , де подав заяву близько початку жовтня 2023 року.

Суд вважає показання зазначених свідків правдивими, оскільки вони узгоджуються з дослідженими судом доказами та не викливають жодних сумнівів у правдивості та об`єктивності.

Судом досліджені докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_24 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2 ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України, а також судом досліджені процесуальні документи у кримінальному провадженні, долучені сторонами судового провадження, а саме:

- Супровідний лист № 65/16/4176 від 08.12.2021 року щодо виконання доручення слідчого № 65/5/3566 від 01.12.2021 року, в ході якого проведено огляд інформації, яка міститься в мережі Інтернет, з додатком у вигляді диску DVD «Verbatim», об`ємом 4.7 GB, серійний номер МАР635YF17180688.

- Акт огляду від 07 грудня 2021 року, проведеного у період з 10:00 по 11:00 години, співробітником ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_49 , та протокол огляду від 10 грудня 2021 року, проведений у період з 16:40 по 17:45 години, слідчим з ОВС ІНФОРМАЦІЯ_10, оптичні диски DVD «Verbatim», об`ємом 4.7 GB, серійний номер МАР635YF17180688, на якому містяться матеріали акту огляду DVD « RIDATA », на якому містяться матеріали акту огляду, відтворені у судовому засіданні, з яких встановлено наявність в загальнодоступній мережі інтернет телеграм каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході огляду встановлена інформація, а саме: колаж з фотознімків та відеозапису від 24.11.2021 року, кількість переглядів яких становить 244 особи. В ході здійснення подальшого огляду зазначеного телеграм каналу виявлено публікацію, від 30.11.2021 року о 12:08, яка виготовлена у вигляді відеозапису та текстової інформації наступного змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_12 ». Згідно інформації, приведеної у зазначеній публікації, станом на 10.12.2021 року кількість переглядів складає 451 особа. На підставі досліджених відеозаписів слідчим здійснена стенограма, а саме текст виступу ОСОБА_24 , який викладений в обвинувальному акті.

- Протокол огляду від 13 квітня 2023 року, проведеного у період з 10:00 по 12:30 години, старшим оперуповноваженим 10 відділу ГВ ЗНД ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_49 , та інформації, яка міститься на оптичному диску DVD «Verbatim», відтвореної у судовому засіданні, на якому містяться матеріали протоколу огляду, відповідно до якого встановлено, що при огляді сайту - ІНФОРМАЦІЯ_13 та телеграм каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 при переході на які здійснюється перехід на інформаційний канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на якому міститься інформація про зареєстрований ЗМІ « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Крім того, на сайті міститься інформація про засновника організації - голова правління ГО « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_25 та контакти зворотного зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_14 , НОМЕР_4 , НОМЕР_3 , а також встановлено наявність публікації в інтернет ресурсі ІНФОРМАЦІЯ_4 зміст яких в подальшому був предметом експертного дослідження та викладений у обвинувальному акті.

- Протокол огляду від 04 травня 2023 року, проведеного у період з 10:00 по 11:30 години, старшим оперуповноваженим 10 відділу ГВ ЗНД ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_49 , та інформації, яка міститься на оптичному диску DVD «Verbatim», відтвореної у судовому засіданні, на якому містяться матеріали протоколу огляду, відповідно до якого встановлено, що в ході огляду телеграм каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 виявлено декілька публікацій, здійснених ОСОБА_24 , зміст яких в подальшому був предметом експертного дослідження та викладений у обвинувальному акті.

- Висновок експерта за результатами проведення - лінгвістичної (семантико - текстуальної) експертизи (документів) за матеріалами кримінального провадження від 17.01.2022 року № 68, проведеного експертом зонального експертного сектору Українського науково дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_50 , яким встановлено, що в публікаціях, здійснених ОСОБА_24 , а саме в тексті міститься заклик до захоплення будівлі Верховної Ради. Враховуючи той факт, що захоплення будівель, що забезпечують діяльність органів державної влади, міститься заклик до дій, спрямованих на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади; в тексті міститься заклик народу України до перейняття на себе керівництва державною владою та до захоплення державної влади в Україні. Враховуючи той факт, що існуюча в Україні державна влада є частиною її конституційного ладу, у вищевказаній промові міститься заклик до дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади (матеріал №2).

- Висновок експертного дослідження за результатами проведення - лінгвістичної (семантико - текстуальної) експертизи (документів) за матеріалами кримінального провадження від 01.05.2023 року № 135, проведеного експертом зонального експертного сектору Українського науково дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_50 , яким встановлено, що у тексті матеріалів № 19, 32 міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України шляхом йменування збройної агресії «спецоперацією», «военной операцией». У спосіб такого перейменування відбувається підміна понять, заміщуються сторони війни (об`єкт та суб`єкт збройної агресії). Так, з тексту публікації встановлено, що стороною, яка здійснює збройну агресію проти України - є представниками напряму в хасидизмі - іудейського релігійного руху. Таким чином, шляхом заміщення сторони - суб`єкту збройної агресії рф проти України - з рф на представників напряму в хасидизмі, іудейського релігійного руху, відбувається виправдовування збройної агресії рф проти України. У тексті матеріалу № 24 міститься перекладання провини за збройну агресію Російської Федерації проти України на євреїв, представників народностей, які об`єднані спільністю походження від давньоєврейського народу, у спосіб звинувачення їх у підбурюванні та нацьковуванні 2-х слов`янських народів - російського та українського. Так, перекладаючи провину за підбурювання до збройної агресії Російської Федерації проти України, та за нацьковування росіян на українців, на євреїв, представників народностей, які об`єднані спільністю походження від давньоєврейського народу, ОСОБА_24 виправдовує дії Російської Федерації у вчиненні збройної агресії проти України. У тексті матеріалу № 28 «Світ повинен знати хто стравив славян - Братський народ. жиды… наявне перекладання провини за підбурювання третіх осіб, яких ОСОБА_24 йменує «жидами» (жид - образлива назва євреїв - Так, перекладаючи провину за підбурювання до збройної агресії Російської Федерації проти України, та за нацьковування росіян на українців, на євреїв, представників народностей, які об`єднані спільністю походження від давньоєврейського народу, ОСОБА_24 виправдовує дії Російської Федерації у вчиненні збройної агресії проти України. У тексті матеріалу № 33 наступного змісту: «Все нормальные люди понимают, что ОСОБА_26 враг украинского Народу… , перекладаючи провину за здійснення збройної агресії Російської Федерації на Україну, при цьому замовчуючи винуватість Російської Федерації, ОСОБА_24 виправдовує причетність Російської Федерації до збройної агресії проти України тобто у тексті матеріалу № 33 міститься виправдовування збройної агресії РФ проти України. У тексті матеріалу № 25 міститься висловлювання, у яких містяться висловлювання з ознаками розпалювання міжнаціональної ворожнечі, приниження національної честі та гідності.

- Протокол обшуку від 12.05.2023 року та відеозапис (оптичний носій у вигляді картки пам`яті «Kingston 32 GB»), зазначеної слідчої дії, відтворений у судовому засіданні, відповідно до яких встановлено, що обшук проведений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2023 року у справі № 522/21065/21, провадження № 1-кс/522/2796/23, за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_24 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: смартфон чорного кольору, в прозорому чохлі, марки «OPPO», моделі «CPH2333, серійний номер НОМЕР_13, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , з номером мобільного телефону «Київстар» НОМЕР_4 та « Водафон » НОМЕР_3 .

- Протокол огляду від 24 травня 2023 року, проведеного у період з 14:20 по 16:40 години, слідчим в ОВС СВ ІНФОРМАЦІЯ_10, в ході якого, на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.05.2023 року у справі №522/21065/21, провадження № 1-кс/522/2980/23, здійснено огляд мобільного телефону марки «OPPO», моделі «CPH2333, серійний номер НОМЕР_13, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , в ході якого встановлено що в телефоні знаходиться сім картка мобільного оператору « Водафон » з номером НОМЕР_3 , також при введенні комбінації «НОМЕР_16» встановлено IMEI 1: НОМЕР_5 та IMEI 2: НОМЕР_6 . Крім того, оглядом встановлено, що в мобільному телефоні встановлений додаток «Телеграм», в якому здійснено вхід до облікового запису « ОСОБА_30 », зареєстрованого за номером телефону НОМЕР_7 , а також у додатку збережений обліковий запис (з автоматичним введенням логіну та паролю) « ІНФОРМАЦІЯ_17 », зареєстрованого за номером мобільного телефону НОМЕР_3 . При перегляді обох аккаунтів в застосунку «Телеграм» встановлено, що на головних зображеннях знаходиться особа чоловічої статі, зовні схожа на ОСОБА_24 . Також виявлено, що телеграм канал « ІНФОРМАЦІЯ_5 » є публічним каналом, тобто у нього відсутні обмеження в доступі користувачам, загальна кількість підписників становить 319 осіб. Також оглядом зафіксована публікація в телеграм каналі ОСОБА_24 , що мала місце 25.11.2021 року о 00:21, в якій наявний відеозапис тривалістю 06:20. Також виявлено публікацію від 26.11.2021 року о 09:41, тривалістю 05:00, на якій обвинувачений знаходиться на сцені біля будівлі. Окрім цього, зафіксовані публікації від 15.08.2022 року, 05.01.2023 року об 01:44 та 02:05 годині, 01.03.2023 року о 02:05 та 21:16 годині, 02.03.2023 року о 02:14 годині та 01.03.2023 року о 21:16 годині.

- Протокол огляду предмета від 11 серпня 2023 року та інформація, відтворена у судовому засіданні, яка зберігається на оптичному диску «НР», формату «DVD-R» з рукописним написом « ІНФОРМАЦІЯ_18 » 23-07696/кі від 08.06.2023 року № 522/21065/21», відповідно до яких судом встановлено, що файлом з електронною таблицею у форматі «.xlsx» відносно номеру мобільного телефону НОМЕР_3 , який належить обвинуваченому ОСОБА_24 встановлено зв`язок зазначеного номеру мобільного телефону з аккаунтом в месенджері "Telegram" з іменем користувача « ОСОБА_51 ».

Відповідно до дослідженої судом інформації, наданої оператором мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_18 » щодо номеру мобільного телефону НОМЕР_3 , у мобільному терміналі з контрольною цифрою ІМЕІ: НОМЕР_8 (інтернет), з прив`язкою до базових станцій мобільного зв`язку з відповідними LAC, CID, судом встановлено, що 24.11.2021 року в період з 09:10 по 11:13 годин ОСОБА_24 під час свого виступу виявлені сесії доступів до мережі Інтернет номеру телефону НОМЕР_3 який обслуговувався за базовою станцією мобільного зв`язку з відповідними LAC, CID за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 26/1 , з азимутами «0» та «70», які направлені в бік розташування будівлі Верховної Ради України. Протягом 30.11.2021 року з 06:30 годин, ОСОБА_24 під час свого виступу виявлені сесії вхідних дзвінків та доступів до мережі Інтернет номеру телефону НОМЕР_3 , який обслуговувався за базовою станцією мобільного зв`язку з відповідними LAC, CID за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Городецького, 1-3/11 , з азимутом « 70 », та м. Київ, Печерський р-н, вул. Михайлівська, 1/3 , готель « Козацький », з азимутом « 100 », які покривають зоною свого обслуговування ОСОБА_52 . Крім того, 15.08.2022 року, 05.01.2023 року, 01.03.2022 року та 02.03.2022 року ОСОБА_24 під час розміщення публікацій виявлені сесії з`єднання з мережею Інтернет номеру телефону НОМЕР_3 , який обслуговувався за базовими станціями мобільного зв`язку з відповідними LAC, CID за адресами: м. Одеса, вул. Неделіна, 82 та м. Одеса, Адміральський проспект, 31 азимут « 190 ».

- Протокол огляду предмета від 11 серпня 2023 року та інформація, відтворена у судовому засіданні, яка зберігається на оптичному диску «Verbatim», формату «CD-R» з рукописним написом «ПрАТ Київстар » Вх: 10804-Вих: 7814/з/КТ», відповідно до яких судом встановлено, що файлами з електронними таблицями у форматі «.xml», відносно номеру мобільного телефону НОМЕР_4 , шо належить обвинуваченому ОСОБА_24 встановлено зв`язок зазначеного номеру мобільного телефону з аккаунтом в "Telegram" з іменем користувача « ОСОБА_30 ». Відповідно до дослідженої судом інформації, наданої оператором мобільного зв`язку зв`язку « Київстар » щодо номеру телефону ОСОБА_24 НОМЕР_4 , яким він користувався у вказаний період часу у мобільному терміналі з контрольною цифрою ІМЕІ: НОМЕР_8 (вхідні дзвінки) / НОМЕР_17 (інтернет), з прив`язкою до базових станцій мобільного зв`язку з відповідними LAC, CID, встановлено, що 24.11.2021 року в період з 00:07:46 до 23:17:03 годин ОСОБА_24 під час свого виступу використовувався номер телефону НОМЕР_4 для вхідних дзвінків та сесій Інтернету, та обслуговувався за базовою станцією мобільного зв`язку з відповідними LAC, CID за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Липська, 5 , готель « Національний » з азимутом «0», тобто направлений в бік розташування будівлі Верховної Ради України. 30.11.2021 року в період з 14:17:35 до 17:50:06 годин, ОСОБА_24 під час свого виступу використовувався номер телефону НОМЕР_4 для вхідних дзвінків та сесій Інтернету, та обслуговувався за базовою станцією мобільного зв`язку з відповідними LAC, CID за адресою: м. Київ, Печерський р-н, вул. Городецького, 1-3/11 , з азимутом « 70 », та м. Київ, Печерський р-н, вул. Михайлівська, 1/3 , готель « Козацький », з азимутом « 100 », які покривають зоною свого обслуговування ОСОБА_52 .

Крім того, 15.08.2022 року, 05.01.2023 року, 01.03.2022 року та 02.03.2022 року ОСОБА_24 під час розміщення публікацій використовувався номер телефону НОМЕР_4 для вхідних дзвінків та сесій Інтернету, та обслуговувався за базовою станцією мобільного зв`язку з відповідними LAC, CID за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 59 .

Також відповідно до інформації, отриманої в ході огляду, а саме інформації з відкритим доступом (ОСІНТ) з ресурсів ІНФОРМАЦІЯ_22 та ІНФОРМАЦІЯ_23 яка зазначена в протоколі, якими за допомогою алгоритму ОСОБА_53 ) встановлено ІМЕІ мобільного термінал з контрольною цифрою ІМЕІ: НОМЕР_8 , яким користувався обвинувачений ОСОБА_24 на момент здійснення публікацій та виступів, викладених в обвинувальному акті, а саме мобільний термінал - телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi Note 6 Pro (M1806E7TG)» з ІМЕІ: НОМЕР_2 та пов`язаний з облікового запису XIAOMI з номером телефону « НОМЕР_12 », тобто « НОМЕР_4 ».

- Постанова прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 від 14.08.2023 року про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження №0000175 від 27.10.2021 року з одночасною реєстрацією в ЄРДР нового кримінального провадження № 0000317 від 14.08.2023 року.

- Постанова прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 від 12.05.2023 року про об`єднання кримінальних проваджень № 0000175 від 27.10.2021 року, № 0000176, № 0000177, № 0000178, № 0000179, № 0000180 кожне від 12.05.2023 року, відповідно до якох об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно № 0000175 та визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0000180 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України за слідчими органів ІНФОРМАЦІЯ_24 .

- Витяги з ЄРДР: № 0000176 від 12.05.2023 року, № 0000177 від 12.05.2023 року, № 0000178 від 12.05.2023 року, № 0000179 від 12.05.2023 року, № 0000180 від 12.05.2023 року, № 0000175 від 27.10.2021 року; № 0000317 від 14.08.2023 року.

- Ухвали слідчих суддів Приморського районного суду м. Одеси від 05.05.2021 року у справі № 522/21637/19, провадження № 1-кс/522/4304/21; від 03.11.2021 року у справі № 522/21065/21, провадження № 1-кс/522/11300/21; від 11.05.2022 року у справі № 522/21065/21, провадження № 1-кс/522/2997/22; від 07.07.2023 року у справі № 522/21065/21, провадження № 1-кс/522/4261/23; від 31.08.2023 року у справі № 522/21065/21, провадження № 1-кс/522/5569/23.

- Ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2023 року у справі № 522/21065/21, провадження № 1-кс/522/2796/23, про надання дозволу на проведення обшуку житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_24

- Ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.05.2023 року у справі № 522/21065/21, провадження № 1-кс/522/2979/23, про надання тимчасового доступу до речей і документів.

- Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 02.06.2023 року, проведеного слідчим, в ході якого вилучено медичну документацію стосовно ОСОБА_24

- Ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2023 року у справі № 522/21065/21, провадження № 1-кс/522/2926/23, про арешт майна, вилученого у ОСОБА_24 12.05.2023 року в ході обшуку.

- Ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.05.2023 року у справі № 522/21065/21, провадження № 1-кс/522/2980/23 про надання тимчасового доступу та дозволу на огляд вилученого в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_24 , за адресою: АДРЕСА_1 , мобільного телефону марки «OPPO», моделі «CPH2333, серійний номер НОМЕР_13 , IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 .

- Постанова про визнання майна речовими доказами: телефон марки «ОРРО», модель «СРН 2333», серійний номер НОМЕР_13, зі встановленими сім картками оператора мобільного зв`язку « Київстар » НОМЕР_4 та « Водафон » НОМЕР_3 , чорного кольору, в прозорому чохлі.

Учасники судового провадження проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами не заперечували.

На підставі досліджених доказів, показань учасників судового провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно припису ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Поняття доказів та доказування у кримінальному провадженні регламентовано Главою 4 КПК України.

Складовою процесу доказування у кримінальному провадженні є «предмет доказування», який визначається як коло закріплених у законі обставин, що повинні бути встановлені чи спростовані під час доказування у кожному кримінальному провадженні.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат (ст. 91 КПК України).

Законодавець в ст. 94 КПК України вказує, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке є основою для прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні (постанови Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 760/23459/17).

Водночас, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно (ч. 1 ст. 23 КПК України).

Саме кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, позаяк сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, що встановлено ст. 22 КПК України, адже вони, в силу ст. 26 КПК України, є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Судом ретельно перевірені доводи сторони захисту щодо визнання недопустимими доказів, всіх зібраних органом досудового розслідування, досліджених судом в ході розгляду кримінального провадження.

Згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Частина 1 статті 87 КПК України передбачає, що для визнання доказу недопустимим необхідно встановити, що при його отриманні істотно порушені права і свободи людини, гарантовані Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тоді як частина 2 цієї ж статті визначає, яке саме порушення суд має визнати істотним, істотність порушення прав і свобод у інших випадках має вирішуватися судом, виходячи з обставин порушення та їх впливу на отримання доказів.

Вищеназвані норми закону не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 01 грудня 2020 року у справі № 318/292/18).

Вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК України до наданих сторонами доказів, суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті (правова позиція, викладена у постановах ВС від 28 січня 2020 року у справі № 359/7742/17 та від 8 жовтня 2019 року у справі № 639/8329/14-к).

Визнаючи доказ недопустимим відповідно до ч. 2 або ч. 3 ст. 87 КПК України, суд має зазначити, який саме пункт цих положень став підставою для такого рішення. Якщо суд визнає доказ недопустимим з посиланням на частину 1 статті 87 КПК України, він має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення. Обґрунтовуючи наявність такого порушення, суд має послатися на конкретні норми Конституції України та/або міжнародних договорів, якими гарантуються ці права і свободи, і за потреби на практику відповідних органів, уповноважених тлумачити ці норми. Крім того, суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу з точки зору ч. 1 ст. 87 КПК України, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим (правова позиція, викладена у постанові ВС від 8 жовтня 2019 року у справі №639/8329/14-к).

Тобто, будь-яке процесуальне порушення, допущене в ході збирання доказів, саме по собі не може бути підставою для визнання їх недопустимими. У зв`язку із цим, за наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду (правова позиція, викладена у постанові ВС від 06 липня 2021 року у справі № 720/49/19).

Суд зауважує, що такий підхід є правильним, оскільки він ґрунтується на розумінні, що для прийняття рішення у справі суд має отримати якомога більшу інформацію щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, забезпечивши сторонам можливість у змагальній процедурі перевірити та заперечити цю інформацію. Виключення доказів, які можуть мати стосунок до важливих фактів справи, є крайнім заходом, який має застосовуватися у разі, якщо іншими засобами неможливо усунути фактори, які перешкоджають забезпеченню справедливого судового розгляду.

Безумовно, істотне порушення фундаментальних прав і свобод особи - отримання доказів внаслідок поганого поводження, порушення права не свідчити проти себе та на правову допомогу захисника тощо - не може бути терпимим у правосудді, і суди мають протистояти таким порушенням для того, щоб органи правопорядку не перетворили такі методи у звичайну практику.

Водночас порушення тих чи інших численних формальностей, які регулюють порядок проведення кримінального розслідування чи окремих процесуальних дій і які жодним чином не зачіпають права і свободи особи, мають оцінюватися виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті злочину і покаранні злочинця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.

На підставі досліджених доказів і процесуальних документів, судом встановлено, що доводи сторони захисту, викладені стороною захисту та обвинуваченим ОСОБА_24 на підтвердження невинуватості ОСОБА_24 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, не знайшли свого підтвердження та повністю спростовані дослідженими судом доказами.

Суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо недоведеності винуватості ОСОБА_24 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, через неможливість здійснення публікацій ОСОБА_24 , які наведені в обвинувальному акті за допомогою мобільного телефону марки OPPO, обґрунтовуючи які ОСОБА_24 було заявлено клопотання та надано відповідний чек про придбання зазначеного мобільного телефону марки OPPO, модель СPH 2333, з ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , які відрізняються від номерів ІМЕІ, зазначених в обвинувальному акті.

Судом встановлено, що ОСОБА_24 не обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, шляхом здійсненні публікацій за допомогою саме мобільного телефону марки OPPO, модель СPH 2333, з ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 .

Навпаки, відповідно до формулювання обвинувачення, зазначено використання іншого пристрою, як способу вчинення кримінальних правопорушень, мобільного терміналу з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , за допомогою СІМ-карткок операторів мобільного зв`язку з номерами телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , які в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_24 були виявлені саме у мобільному телефоні марки OPPO, модель СPH 2333, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_24 , що не заперечує та підтверджує обвинувачений ОСОБА_24 .

Крім того, суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту щодо визнання недопустимими доказами висновків експерта за результатами проведення - лінгвістичної (семантико - текстуальної) експертизи (документів) від 17.01.2022 року № 68 та від 01.05.2023 року № 135 з наступних підстав.

Відповідно до ст. 69 КПК України, експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються, зокрема, кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (ст. 4 зазначеного вище Закону).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 69 КПК України експерт має право заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи.

Відповідно до п 2.1.2. науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5) семантико-текстуальною експертизою вирішуються завдання із встановлення змісту понять, лексичного значення слів або словосполучень, використаних у наданих на дослідження текстах або усних повідомленнях (за їх текстовими відтвореннями), їх стилістичної забарвленості, смислового навантаження, характеру інформації, що міститься в них (чи може така інформація розглядатися як образлива, чи містить вона загрозу конкретній особі (особам) тощо), тобто вирішення питань мовленнєвого характеру, не пов`язаних із встановленням фактичних даних про автора.

Об`єктом семантико-текстуальної експертизи може бути як текст (промова), так і його (її) фрагменти, окремі висловлювання, слова, написи, текстові відтворення усного мовлення тощо.

Якщо постає завдання здійснити семантико-текстуальну експертизу усномовленнєвого повідомлення (промови, висловлювання), то замовник цієї експертизи разом із цифровим (чи аналоговим) записом промови має надати дослівне текстове відтворення її змісту (стенограму), зроблене власними засобами.

Питання, поставлені перед експертом, вирішуються ним за допомогою спеціальних знань у галузі лінгвістики на основі загальних і окремих норм мови з використанням посібників, академічних наукових праць, словників, довідників та інших наукових джерел.

Експерт у галузі семантико-текстуальної експертизи, не виходячи за межі своїх спеціальних знань (базових та отриманих під час спеціальної підготовки), відповідає на питання про наявність чи відсутність висловлювань, які містять заклики до певних дій (вказується, яких саме дій), погрозу, пропозицію, обіцянку або надання, прийняття, спонукання до надання будь-якої вигоди (вказується, яких саме дій) тощо на основі спеціальних знань у галузі мовознавства. Висновок експерта за результатами таких досліджень не є правовою кваліфікацією, а є констатацією об`єктивного змісту тексту з позиції спеціальних знань у галузі семантико-текстуальних експертних досліджень.

У вищезазначених висновках експерта зазначено про те, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність, що відповідає вимогам закону та інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень від 08.10.1998 року № 53/5 (абзац чотирнадцятий пункту розділу ІV).

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Статтею 10 вказаного Закону встановлено, що судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.

Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик та методів дослідження) належить до виключної компетенції експерта (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 березня 2021 року у справі № 233/3473/17).

Суд не уповноважений надавати власну оцінку використаним експертом при проведенні експертизи методик та підходів, а також способу їх застосування, оскільки він не наділений спеціальними знаннями у відповідній галузі. постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 квітня 2024 року у справі № 758/6794/18, провадження № 51-5567км19.

За викладених обставин, судом не встановлено підстав, передбачених нормами КПК України для визнання висновків експерта за результатами проведення - лінгвістичної (семантико - текстуальної) експертизи (документів) від 17.01.2022 року № 68 та від 01.05.2023 року № 135 недопустимим доказом за підстав, зазначених обвинуваченим, оскільки зазначені експертні дослідження проведені експертом зонального експертного сектору Українського науково дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за ст. 385 КК України, має відповідну кваліфікацію, фаховий експертний стаж та діюче свідоцтво № 1019 дійсне до 24.06.2026 року, у зазначених висновках надані відповіді на питання слідчого, поставлені на вирішення експерту, висновки експерта отримані у відповідності до норм КПК України, тому суд визнає висновки експерта від 17.01.2022 року № 68 та від 01.05.2023 року № 135 належними і допустимими доказами у кримінальному провадженні.

Суд здійснює встановлення достовірності доказу шляхом дослідження та аналізу його змісту, перевірки та співставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та взаємоузгодження.

На підставі викладеного, суд вважає, що посилання сторони захисту щодо незаконності затримання ОСОБА_24 , недопустимості протоколу обшуку житлового приміщення від 12.05.2023 року, проведеного слідчим на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 10.05.2023 року, акту огляду від 07.12.2021 року та протоколу огляду від 10 грудня 2021 року обшуку та огляду є неспроможними, оскільки такі процесуальні документи містять усі дані, передбачені статтями КПК, порушень, що б вказували на недотримання органами досудового розслідування вимог щодо проведення таких слідчих та процесуальних дій, з матеріалів кримінального провадження не вбачається.

Верховний Суд раніше зазначав, що порушення порядку отримання доказів, яке призводить до їх недопустимості, визначається правилами допустимості доказів, передбаченими главою 4 § 1 КПК та іншими статтями КПК, в яких такі правила сформульовані (постанова від 02 березня 2021 року у справі № 480/100/17 (провадження № 51-8346км18), 05 листопада 2019 року у справі № 211/7136/14-к (провадження № 51-5367км18. Також суд визнавав, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК України істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи (постанова від 01 грудня 2020 року у справі № 318/292/18 (провадження № 51-2753км20).

Таким чином, сторона, яка стверджує про процесуальні порушення, має не лише довести наявність таких порушень, а й обґрунтувати, що ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду (постанова від 26 січня 2021 року у справі № 236/4268/18 (провадження № 51-3124км20), у тому числі на допустимості доказів, використаних у судовому розгляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а саме відомості (фактичні дані), які отримані саме завдяки такому порушенню. Тобто закон вимагає встановити прямий причинний зв`язок між порушенням прав людини і отриманими доказами.

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у поставні від 20.11.2023 року у справі № 359/10291/19 прийшов до висновку, що не в усіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час кримінального провадження має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів. Наприклад, необґрунтовано тривале тримання під вартою або погані умови утримання можуть становити серйозне порушення фундаментальних прав особи, однак самі собою не впливають на допустимість доказів, отриманих під час кримінального провадження.

Тому, навіть якщо докази отримані в той час, коли сталося порушення того чи іншого права, однак отримання того чи іншого доказу не було обумовлено цим порушенням, а лише співпадало у часі, це не є достатньою підставою для висновку, що докази отримані «внаслідок» такого порушення (постанова від 15 червня 2021 року у справі № 204/6541/16-к, провадження 51-2172км19).

Таким чином, для вирішення питання, чи може порушення певних основоположних прав і свобод особи стати підставою для визнання доказів недопустимими, необхідно взяти до уваги не лише сам факт такого порушення, але й встановити його вплив на процес і характер отримання доказів.

Як зазначав Європейський суд з прав людини, невідкладний доступ до адвоката є частиною процесуальної гарантії, якій Суд надає особливого значення, коли досліджує, чи зруйнувала процедура саму суть привілеї проти самовикриття. Щоб право на справедливий судовий розгляд за статтею 6 § 1 залишалось «практичним і здійсненим», доступ до адвоката має, як правило, надаватися з першого допиту підозрюваного поліцією, якщо тільки не доведено, що з огляду на особливі обставини справи існували вагомі причини обмежити це право (справа Salduz v. Turkey [GC], no. 36391/02, §§ 54-55, ECHR 2008). Затримана поліцією особа користується правом не викривати себе і зберігати мовчання та має право на допомогу захисника, як тільки їй ставлять питання, іншими словами, коли існує «кримінальне обвинувачення» проти неї. Інформування затриманої особи про право зберігати мовчання є настільки важливим, що, навіть коли особа добровільно погоджується дати свідчення поліції після того, як її поінформували, що її твердження можуть бути використані як докази проти неї, це не може вважатися цілком інформованим вибором, якщо вона не була ясно поінформована про її право зберігати мовчання та якщо її рішення було прийняте за відсутності допомоги з боку захисника (справа Stojkovic v. France and Belgium, no. 25303/08, § 54, 27 October 2011).

Як зазначено в ч. 1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, у тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Стаття 208 КПК України не вимагає складання протоколу затримання негайно в ході затримання. Такий протокол має бути складений, як тільки це стане практично можливим. Про це свідчить і вказівка у ч. 5 ст. 208 КПК України про те, що в протоколі затримання, крім часу складання протоколу, має зазначатися місце, дата і точний час затримання відповідно до положень ст. 209 цього Кодексу.

За приписами ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 213 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

У разі неприбуття в установлений законодавством строк захисника, призначеного органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, уповноважена службова особа негайно повідомляє про це відповідний орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, о 13 годин 26 хвилин 12.05.2023 року після закінчення обшуку у житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 здійснено затримання ОСОБА_24 .

У протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, який складено щодо ОСОБА_24 зазначено, що затриманому громадянину України ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з ч. 4 ст. 208 та п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, повідомлено підстави затримання та у вчиненні яких злочинів він підозрюється, а також роз`яснено, що він має право: мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти неї, негайно повідомити близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб (за вибором) про своє затримання і місце перебування відповідно до положень ст. 213 КПК України, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Про затримання громадянина України ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено його рідному брату ОСОБА_54 , ІНФОРМАЦІЯ_28 листом № 65/16/2644 від 12.05.2023 року та за телефоном НОМЕР_14 .

Органу (установі), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги повідомлено про затримання громадянина України ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 листом № 65/16/2645 від 12.05.2023 року та за номером телефону НОМЕР_15 .

Крім того, затриманому громадянину України ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_1 роз`яснено права відповідно до ч. 3 ст. 42 КПК України.

Також відповідно до протоколу затримання встановлено, що ОСОБА_24 при затриманні у присутності захисника та понятих, мав можливість та скористався можливістю надати письмові пояснення та зауваження, відповідно до яких особисто зазначив про свою незгоду з текстом протоколу затримання, а також про те, що тілесні ушкодження, виявлені у нього, він отримав внаслідок побиття.

Викладені обставини свідчать про те, що посилання обвинуваченого на допущені численні порушення вимог КПК України під час затримання є безпідставними.

Водночас, посилання обвинуваченого про те, що він фактично був затриманий працівниками СБУ біля під`їзду будинку за місцем його проживання та перебував у статусі затриманого, до нього були застосовані кайданки, суд вважає слушними.

Зважаючи на показання свідків та обвинуваченого суд вважає, що ОСОБА_24 фактично був затриманий, раніше часу, який вказаний у протоколі затримання.

Верховний Суд раніше зазначав, що порушення порядку отримання доказів, яке призводить до їх недопустимості, визначається правилами допустимості доказів, передбаченими главою 4 § 1 КПК та іншими статтями КПК, в яких такі правила сформульовані (постанова від 02 березня 2021 року у справі № 480/100/17 (провадження № 51-8346км18), 05 листопада 2019 року у справі № 211/7136/14-к (провадження № 51-5367км18. Також суд визнавав, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК України істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи (постанова від 01 грудня 2020 року у справі № 318/292/18 (провадження № 51-2753км20).

Таким чином, сторона, яка стверджує про процесуальні порушення, має не лише довести наявність таких порушень, а й обґрунтувати, що ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду (постанова від 26 січня 2021 року у справі № 236/4268/18 (провадження № 51-3124км20), у тому числі на допустимості доказів, використаних у судовому розгляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а саме відомості (фактичні дані), які отримані саме завдяки такому порушенню. Тобто закон вимагає встановити прямий причинний зв`язок між порушенням прав людини і отриманими доказами.

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у поставні від 20.11.2023 року у справі № 359/10291/19 прийшов до висновку, що не в усіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час кримінального провадження має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів. Наприклад, необґрунтовано тривале тримання під вартою або погані умови утримання можуть становити серйозне порушення фундаментальних прав особи, однак самі собою не впливають на допустимість доказів, отриманих під час кримінального провадження.

Тому, навіть якщо докази отримані в той час, коли сталося порушення того чи іншого права, однак отримання того чи іншого доказу не було обумовлено цим порушенням, а лише співпадало у часі, це не є достатньою підставою для висновку, що докази отримані «внаслідок» такого порушення (постанова від 15 червня 2021 року у справі № 204/6541/16-к, провадження 51-2172км19) є недопустими.

Таким чином, для вирішення питання, чи може порушення певних основоположних прав і свобод особи стати підставою для визнання доказів недопустимими, необхідно взяти до уваги не лише сам факт такого порушення, але й встановити його вплив на процес і характер отримання доказів.

Проте, судом встановлено, що з моменту фактичного затримання до моменту складання протоколу затримання було проведено за його участі така слідча дія, як обшук житлового приміщення на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_24 під час здійснення обшуку житлового приміщення дійсно перебував у статусі фактично затриманої особи, однак, наведене не впливає на законність слідчої дії у вигляді обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.

Крім того, хід і результати проведення цієї процесуальної дії було зафіксовано відеозаписом, яким зафіксовано та спростовані доводи обвинуваченого про порушення вимог КПК України під час проведення обшуку, зокрема і про порушення права на захист, а саме незалучення адвоката.

Зокрема, відеозаписом зафіксовано, що при проведенні обшуку ОСОБА_55 була забезпечена можливість залучити до участі у проведенні обшуку захисника, а саме слідчим надана можливість ОСОБА_24 , якою він скористався, а саме ОСОБА_24 з належного йому телефону здійснив телефонний дзвінок, в ході якого спілкувався із захисником з приводу участі при проведені обшуку, тим самим реалізував своє право на залучення захисника при проведенні обшуку.

Питання стосовно проведення слідчих (розшукових) дій урегульовані гл. 20 КПК України.

Положеннями ч. 1 ст. 236 КПК України передбачено, що для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. Незалежно від стадії цієї слідчої дії слідчий, прокурор, інша службова особа, яка бере участь у проведенні обшуку, зобов`язані допустити на місце його проведення захисника чи адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями ст. 50 цього Кодексу.

Системний аналіз указаних норм процесуального закону свідчить про те, що питання щодо присутності підозрюваного та його захисника під час проведення слідчих дій, за винятком слідчих дій, під час яких можуть бути обмежені або порушені права та законні інтереси особи, належать до компетенції органу досудового розслідування і вирішення цих питань є правом такого органу, а не обов`язком.

Зазначена правова позиція викладені у Постанові Верховного Суду від 20 січня 2025 року у справі № 357/12623/21, провадження № 51-2720 км 23).

Також суд вважає неспроможними доводи обвинуваченого щодо незаконності огляду вилученого під час обшуку мобільного телефону без ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ, враховуючи, що обвинувачений вважає, що він є журналістом, тому, на його думку, порушений порядок щодо проведення обшуку відносно журналіста.

Відеозаписом обшуку зафіксовано надання обвинуваченим ОСОБА_24 паролю доступу до мобільного телефону, що виключає наявність порушень норм КПК України при огляді телефону.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну підтримку медіа, гарантії професійної діяльності та соціальний захист журналіста» (Назва Закону в редакції Закону № 2849-IX від 13.12.2022 року) журналіст - творчий працівник суб`єкта у сфері медіа, який професійно збирає, одержує, створює, редагує, поширює і забезпечує підготовку інформації для медіа. Статус журналіста підтверджується документом, виданим суб`єктом у сфері медіа, професійною чи творчою спілкою журналістів. Документ, що підтверджує статус журналіста, має містити найменування та вид медіа, його ідентифікатор у Реєстрі суб`єктів у сфері медіа або найменування професійної чи творчої спілки, фото, прізвище, ім`я та по батькові журналіста, номер документа, дату видачі і строк його дії, підпис особи, яка видала документ.

З досліджених судом документів встановлено, а саме з долученої до матеріалів справи копії посвідчення журналіста встановлено, що посвідчення не містить найменування та вид медіа, його ідентифікатор у Реєстрі суб`єктів у сфері медіа або найменування професійної чи творчої спілки, дату видачі і строк його дії, а містить тільки фото, прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, номер документа, та особистий підпис ОСОБА_24 , який видав зазначене посвідчення самому собі від імені Голови правління журналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_56 , що свідчить про те, що статус журналіста зазначеним документом не підтверджено.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що порядок стосовно проведення слідчих (розшукових) дій, встановлений главою 20 КПК України при проведенні обшуку був дотриманий, а саме слідчим при проведені обшуку дотримані положення ч. 3, ч. 6 ст. 236 КПК України.

Щодо доводів обвинуваченого про недозволені методи під час досудового розслідування, які нібито застосовані відносно нього працівниками правоохоронних органів у вигляді побиття та катування, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 87 КПК докази, отримані внаслідок застосування катувань, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження, є недопустимими.

У контексті допустимості відомостей, отриманих від особи, яка заявляє про застосування поганого поводження з боку представників держави, слід враховувати відповідну практику Європейського суду з прав людини.

Зокрема, ЄСПЛ послідовно зазначає, що в тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана неналежному поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це положення, якщо його тлумачити в світлі загального обов`язку держави відповідно до статті 1 цієї Конвенції, вимагає, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування (рішеня Kobets v. Ukraine, no. 16437/04, § 51, 14 February 2008).

Судом встановлено, що відповідно до досліджених судом документів, наданих стороною захисту та інформації, наданої самим обвинуваченим протягом судового розгляду та в стадії останнього слова, встановлено, що 07.06.2024 року зареєстровано кримінальне провадження №0000117 на підставі заяви ОСОБА_24 та перебуває у стадії досудового розслідування, тобто перевірка фактів, викладених у заяві ОСОБА_24 , є предметом перевірки у рамках іншого кримінального провадження, про результати якого суду інформація не надана.

Зазначені встановлені судом обставини, з огляду на положення статей 85 - 87 КПК України, враховуючи, що збирання й закріплення доказів у кримінальному провадженні, які сторона захисту просить визнати недопустимими, відбулося без порушення гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінальним процесуальним законодавством порядку, вони походять із належного процесуального джерела, отримані належним суб`єктом, у належному процесуальному порядку з належним оформленням джерела фактичних даних, не викликають у суду та стороннього спостерігача сумнівів, а будь які доводи не можуть вважатися належно обґрунтованими, а докази визнано недопустимими, тому підстав для визнання неналежними і недопустимими доказами, судом не встановлено, оскільки доводи сторони захисту та особисто обвинуваченого, які він вважає підставами для визнання доказів недопустимими, необґрунтовані та безпідставні.

Суд аналізуючи дотримання в цілому порядку визначеного КПК України, зауважує, що Верховний Суд у постанові від 20 березня 2018 року в справі № 753/11828/13-к вказав, що у змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх.

У ракурсі того, що порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура) - це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (див. постанову Верховного суду України від 16 березня 2017 року у справі № 671/463/15-к).

У цій справі порядок, встановлений КПК України дотримано.

Внесення відомостей до ЄРДР та початок досудового розслідування відповідає вимогам ст. 214 КПК України, вимоги ст. 219 КПК України дотримані. Слідчі дії (огляди) проведені о/у на підставі відповідних доручень.

Експертизи проведені на підставі відповідних постанов про їх призначення. Саме семантико-текстуальне дослідження мовлення - це підвид експертизи писемного мовлення, яка проводиться з метою встановлення об`єктивного змісту, стилістичних та інших мовних особливостей тощо письмового або усного текстів та окремих їх компонентів (фрагментів, висловлювань, термінів, понять, слів та словосполучень), що мають значення для справи.

Щодо тверджень сторони захисту про закінчення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні та здійснення процесуальних дій, в тому числі збирання доказів після закінчення строку досудового розслідування, а також здійснення збирання доказів, наданих стороною обвинувачення в даному кримінальному провадженні, в іншому кримінальному провадженні, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Положеннями кримінального процесуального закону, закріпленими у ст.ст. 219, 294-295-1 КПК України, законодавець визначив строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.

Питання щодо дотримання строків досудового розслідування неодноразово в період досудового розслідування порушувалось обвинуваченим відповідно до Глави 26 КПК України, якою визначений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, тобто неодноразово протягом всього досудового розслідування було предметом розгляду судів різних інстанцій, рішеннями яких надана належна оцінка доводам обвинуваченого, викладених у його скаргах, у результаті розгляду яких судами не встановлено будь-яких порушень строків досудового розслідування.

Крім того, зазначене питання про порушення, на думку обвинуваченого, строків досудового розслідування та, як наслідок, проведення подальшого досудового розслідування з різними процесуальними порушеннями, в тому числі збирання доказів, які на думку обвинуваченого, звбрані в межах іншого кримінального провадження, неодноразово було також предметом розгляду в ході судового розгляду відповідно до норм ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта № 0000317 від 14.08.2023 року відносно ОСОБА_24 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України, при розгляді судом багаточисельних клопотань обвинуваченого з різних питань, в тому числі з вищезазначених питань.

Суд зауважує, що процесуальні рішення у формі постанови, доручення, ухвалені під час досудового розслідування, а також судові рішення, витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань, змагальні документи (клопотання, заяви, скарги тощо) не є доказами в розумінні ст. 84 КПК України та не можуть оцінюватися крізь призму їх допустимості.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену Постанові ККС ВС у справі № 127/25394/18, відповідно до якої використання доказів, які збиралися в іншому кримінальному провадженні, є істотним порушенням норм КПК. Докази, здобуті в результаті проведення слідчих дій під час досудового розслідування в іншому кримінальному провадженні, є недопустимими.

З досліджених судом процесуальних документів, які не є доказами в розумінні ст. 84 КПК України. в ході перевірки вищезазначених доводів сторони захисту, судом встановлено, що 12.05.2023 року постановою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури визначено підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України у кримінальному провадженні № 0000180 від 12.05.2023 року за слідчими органів служби безпеки. Цією ж постановою матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях: № 0000175 від 27.10.2021 року за ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 110 КК України, № 0000176 від 12.05.2023 року за ч. 2 ст. 109 КК України, № 0000177 від 12.05.2023 року за ч. 3 ст. 109 КК України, № 0000178 від 12.05.2023 року за ч. 2 ст. 436-2 КК України, № 0000179 від 12.05.2023 року за ч. 3 ст. 436-2 КК України, № 0000180 від 12.05.2023 року за ч. 1 ст. 161 КК України, об`єднано в одне кримінальне провадження під № 0000175, в рамках якого за № 0000175 від 27.10.2021 року ОСОБА_24 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України.

14.08.2023 року постановою прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області з кримінального провадження № 0000175 від 27.10.2021 року виділені матеріали досудового розслідування щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України стосовно ОСОБА_24 у кримінальне провадження № 0000317, якє є предметом даного судового розгляду.

На підставі встановлених обставин, судом не встановлено порушення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000175 від 27.10.2021 року, а саме закінчення строку досудового розслідування в кримінальних провадженнях № 0000175 від 27.10.2021 року та № 0000317 від 14.08.2023 року, та як наслідок, судом встановлено, що докази, надані стороною обвинувачення та досліджені судом, зібрані у встановленому КПК України порядку, тобто докази не були здобуті в результаті проведення слідчих дій під час досудового розслідування в іншому кримінальному провадженні, як вважає сторона захисту, тому такі доводи сторони захисту суд відхиляє, оскільки вони є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на Законі.

Крім того, суд зазначає, що у письмових клопотаннях та письмових поясненнях обвинуваченого містяться також інші доводи про визнання доказів недопустимими та його особисті думки та особисті оцінки доказового значення показань свідків, законності процесуальних дій та документів, та інших питань, які не потребують детального аналізу судом та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні.

Суд зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» заява № 303-A, § 29, від 09 грудня 1994 року; рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, § 58, від 10 лютого 2010 року).

Суд, належним чином перевіривши та дослідивши письмові докази у кримінальному провадженні, встановив, що процесуальні дії в період досудового розслідування були проведені у відповідності до вимог чинного законодавства України, з дотриманням вимог КПК України.

Оцінюючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_24 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 109 КК України - дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади, за ознаками - публічні заклики до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, а також розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій; ч. 3 ст. 109 КК України - дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади, за ознаками - публічні заклики до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, а також розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій, вчинені повторно; ч. 2 ст. 436-2 КК України - виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників, за ознаками - поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році; ч. 3 ст. 436-2 ККУкраїни - виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників, за ознаками - поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинене повторно; ч. 1 ст. 161 КК України - порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної, релігійної належності, релігійних переконань, інвалідності та за іншими ознаками, за ознаками - умисні дії, спрямовані на розпалювання національної ворожнечі, на приниження національної честі та гідності; - доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З урахуванням наведених висновків щодо порядку призначення покарання, викладених обставин у справі, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину у вчиненні злочинів не визнав, не усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, не розкаявся у скоєному, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, що свідчить про те, що необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на користь держави.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_24 до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін.

Долю речових доказів суд вірішує на підставі ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від від 30.05.2023 року у справі № 522/21065/21року підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-374, 376, 392 - 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_24 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 109 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з конфіскацією всього належного йому майна на користь держави;

- за ч. 3 ст. 109 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років, з конфіскацією всього належного йому майна на користь держави;

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років, з конфіскацією всього належного йому майна на користь держави;

- за ч. 3 ст. 436-2 КК України - у виді позбавлення волі на строк 7 років, з конфіскацією всього належного йому майна на користь держави;

- за ч. 1 ст. 161 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком на 3 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_24 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, та призначити ОСОБА_24 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком на 3 роки, з конфіскацією всього належного йому майна на користь держави.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_29 » відносно ОСОБА_24 до набрання вироку законної сили - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_24 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_24 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 12.05.2023 року по день набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від від 30.05.2023 року у справі № 522/21065/21 - скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «ОРРО», модель «СРН 2333», серійний номер НОМЕР_13 , IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 зі встановленими сім картками оператора мобільного зв`язку « Київстар » НОМЕР_4 та « Водафон » НОМЕР_3 - конфіскувати у власність держави.

Стягнути з ОСОБА_24 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів, що становлять 9498 гривень 85 копійок .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1