1 УХВАЛАСправа № 335/7044/25 1-кп/335/439/2026
29 січня 2026 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.
У судовому засіданні процесуальним прокурором подане клопотання про продовження обвинуваченій строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
В обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту прокурор посилався на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Щодо ОСОБА_4 наявні ризики, визначені п.п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати. Інкримінований ОСОБА_4 злочин є тяжким, а тому обвинувачена, усвідомлюючи невідворотність покарання, може безперешкодно переховуватися від суду. Суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування, що може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства. Крім того, обвинувачена може впливати на свідків з метою зміни їх показань в суді. Злочин, інкримінований обвинуваченій, має системний характер, що свідчить про можливість продовжити злочинну діяльність. Застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним.
Просила продовжити на 2 місяці ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту шляхом заборони з 23:00 год. до 05:00 год. наступної доби залишати місце свого проживання та покласти на неї обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу, зазначивши про необґрунтованість ризиків, які наводить прокурор. Захисник зазначив, що ОСОБА_4 не переховувалась від суду, з`являється на всі судові засідання, зацікавлена у якнайшвидшому розгляді справи. ОСОБА_4 має сталі зв`язки, має роботу. Докази впливу на свідків прокурором не надані. Усі докази по справі зібрані на стадії досудового розслідування, а тому ризик їх спотворення відсутній. Крім того, за покладеними обов`язками ОСОБА_4 має чергувати у нічний час доби, що є неможливим у разі застосування нічного домашнього арешту. Також зазначив, що сукупний строк перебування ОСОБА_4 під домашнім арештом наразі перевищує 6 місяців. Просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити.
Потерпілий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином, із заявою про відкладення судового засідання не звертався. За таких обставин, суд вважав за можливе провести судове засідання за його відсутності.
Заслухавши учасників процесу, які з`явились в судове засідання, вивчивши надані матеріали, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
За вимогами ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 03.09.2025 у даному кримінальному провадженні до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони обвинуваченій залишати своє житло у період часу з 23:00 год. до 05:00 год. наступного дня, за виключенням випадків необхідності прибуття до найближчого до житла укриття чи бомбосховища у будь-який час, коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку, строком до 03.11.2025 включно та покладено на обвинувачену обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України в межах строку дії вказаної ухвали.
Ухвалою суду від 03.11.2025 продовжено ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 03.01.2026 включно.
Ухвалою суду від 10.12.2025 клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задоволено частково. Продовжено ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 03.09.2025, шляхом заборони обвинуваченій залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступного дня, за виключенням випадків необхідності прибуття до найближчого до житла укриття чи бомбосховища у будь-який час, коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку, строком до 10.02.2026 включно. На обвинувачену покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме: прибувати на виклик суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення. У задоволенні іншої частини вимог клопотання прокурора відмовлено.
Наразі триває стадія дослідження письмових доказів сторони обвинувачення.
При вирішенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу суд враховує обсяг пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, обставини вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, що наведені в обвинувальному акті, та його тяжкість.
Також суд враховує дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме, що вона має постійне місце проживання у м. Запоріжжі, заміжня, офіційно працевлаштована, обіймає посаду заступника начальника з утримання та ремонту доріг Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Запорізької міської ради.
В ході розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор посилався на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені щодо ОСОБА_4 , зокрема, ризик переховування від суду, перешкоджання встановленню істини по справі, незаконного впливу на свідків, продовження злочинної діяльності, з якими частково погоджується і суд зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, а також те, що інкримінований злочин пов`язаний зі службовою діяльністю ОСОБА_4 , свідками якого є працівники того ж самого підприємства, зокрема і її підлеглий працівник.
Водночас, враховуючи, що ОСОБА_4 з 24.06.2025 до 03.09.2025 перебувала взагалі без жодного запобіжного заходу, і за цей час не здійснила дій щодо переховування від суду, суд вважає, що ризики, визначені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені стороною обвинувачення щодо останньої, істотно зменшились. На вказані обставини було звернуто увагу в ухвалі суду від 03.09.2025, однак, вказане не знайшло відображення у клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, яке за своїм змістом є ідентичним клопотанню прокурора про застосування цього запобіжного заходу та попереднім клопотанням про його продовження.
Крім того, за час перебування під домашнім арештом ОСОБА_4 не допускала порушення умов застосування цього запобіжного заходу, про що також зазначила і прокурор.
Також, прокурором не надано й не зазначено доказів існування ризику, визначеного п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. У той же час, ризик того, що обвинувачена буде перешкоджати належному відправленню правосуддя, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (див. п. 59 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови», 2005).
За таких обставин, суд констатує на теперішній час недоведеність прокурором ризику, визначеного п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме достатність підстав вважати, що на теперішній час ОСОБА_4 може знищити, підробити чи спотворити речі і документи, які мають суттєве значення для судового розгляду.
Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає, що наведені прокурором у клопотанні обставини надають підстави суду продовжити щодо ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на умовах, визначених ухвалою суду від 03.09.2025 у цій справі. Водночас, враховуючи, що обвинувачена тривалий час перебуває під домашнім арештом, умови якого не порушувала, а також небезпечну ситуацію, яка наразі існує у місті Запоріжжі, що пов`язана зі збройною агресією РФ проти України, суд вважає можливим не покладати на обвинувачену обов`язку не відлучатися з міста Запоріжжя без дозволу суду.
При цьому, суд вважає необґрунтованим посилання захисника на те, що строк перебування під домашнім арештом ОСОБА_4 становить понад 6 місяців, оскільки цей запобіжний захід було застосовано до неї ухвалою суду від 03.09.2025. Відтак, строк перебування обвинуваченої під домашнім арештом наразі не перевищує 6 місяців та не виходить за межі розумного.
Застосування альтернативних більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку суд вважає недоцільним та таким, що не відповідає тяжкості інкримінованого діяння, а також ризикам та обставинам, визначеним ст.ст. 177, 178 КПК України, що встановлені судом у цій справі.
Відтак, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 154158, 176178, 181, 194, 333, 369, 372, 392, 393, 395 КПК України, суд
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити частково.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 03 вересня 2025 року, шляхом заборони обвинуваченій залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступного дня, за виключенням випадків необхідності прибуття до найближчого до житла укриття чи бомбосховища у будь-який час, коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку, строком до 29 березня 2026 року включно.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- прибувати на виклик суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення.
У задоволенні іншої частини вимог клопотання прокурора відмовити.
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 29 січня 2026 року.

Повний текст ухвали оголошений 02 лютого 2026 року о 14:40 год.

Суддя ОСОБА_1