Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/297/26
Провадження №: 1-кс/332/43/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 07.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

встановила:

До слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшло вищевказане клопотання.

У клопотанні ставиться питання про накладення арешту на грошові кошти у сумі 14038 грн 65 коп у будь-якій валюті у безготівковій формі, які знаходяться або можуть надійти на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 , ЄРДПОУ НОМЕР_2 ) з номером: НОМЕР_3 , який відкритий на ім`я клієнта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , фінансовий номер телефону: НОМЕР_5 , та заборонити проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів із вказаного рахунку.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначила, що у провадженні СД відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000184 від 07.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до відділення поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що невідома особа шляхом обману заволоділа її грошовими коштами у розмірі 43 тисячі 300 гривень, під приводом заробітку за виконання робіт у мережі «Тік-Ток», які потерпіла перераховувала зі своєї банківської картки НОМЕР_6 на банківські картки НОМЕР_7 , НОМЕР_8 (ЄО №18353 від 06.11.2025 цивільна під приводом пропозиції заробітку).

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 , окрім іншого, пояснила, що 06.11.2025 року, перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_2 , зі свого мобільного телефону, з метою заробітку в мережі Інтернет в соціальному додатку «Тік-Ток» придбала пакет чергових завдань вартістю 13500 грн, за виконання яких мала отримати прибуток та можливість вивести оплачені нею за завдання грошові кошти.

Так, 06.11.2025 року об 11:04 зі своєї банківської картки ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_6 здійснила переказ грошових коштів у загальній сумі 14038 грн 65 коп на реквізити банківської картки ІНФОРМАЦІЯ_5 » № НОМЕР_9 , вказавши призначення платежу, як «Плата за інформаційні послуги».

Після виконання даного пакету завдань, яке полягало в виставленні вподобайок до різних публікацій, в мобільному додатку «Telegram» від адміністратора « ОСОБА_7 » їй прийшло повідомлення про те, щоб вивести кошти, їй необхідно виконати бонусне завдання, від якого не можна відмовлятися за умовами та вартість якого становить 29800 грн, та якщо його не виконати, то попередні виконані нею завдання будуть анульовані, на що ОСОБА_6 погодилася та 06.11.2025 об 11:56 з зі своєї банківської картки ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_6 здійснила переказ грошових коштів у загальній сумі 30989 грн 02 коп на реквізити банківської картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » № НОМЕР_8 , вказавши призначення платежу, як «Плата за інформаційні послуги». Після чого, виконавши дане бонусне завдання, адміністратор «Amelia» надіслала потерпілій повідомлення, що вона припустилася помилки при виконанні даного завдання, тому, щоб вирішити дане питання та в подальшому мати можливість вивести кошти на картку, необхідно здійснити грошовий внесок в розмірі 48500 грн чи 125500 грн, на що ОСОБА_6 , не маючи фінансової можливості здійснити такий внесок, написала адміністратору, який супроводжував її, як виконавця завдань, з метою надання даної суми для оплати в борг, на що їй відмовили, мотивуючи це тим, що таким чином вони порушать правила компанії, після чого ОСОБА_6 , не маючи можливості здійснити дану оплату, та не маючи змоги вивести грошові кошти на картку, зрозуміла, що стала жертвою шахрайських дій, та звернулася з даного приводу до органів поліції.

Таким чином, невстановлена особа шляхом обману заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 та завдала матеріальної шкоди на загальну суму 45027 грн 67 коп.

В ході досудового розслідування встановлено проведення переказів, зокрема:

06.11.2025 oб 11 годині 04 хвилин на банківську картку з номером НОМЕР_9 - 14038 грн 65 коп.;

06.11.2025 oб 11 годині 56 хвилини на банківську картку з номером НОМЕР_10 грн 02 коп.

Під час досудового розслідування встановлено, що на банківські картки НОМЕР_9 ; НОМЕР_8 здійснювалося зарахування коштів, отриманих кримінально-протиправним шляхом.

Крім того, в ході досудового розслідування було проведено тимчасовий доступ до речей та документів, в ході яких було вилучено інформацію, згідно з якою встановлено наступне, зокрема:

-банківська картка за номером НОМЕР_9 емітована ІНФОРМАЦІЯ_1 », рахунок НОМЕР_11 відкриті на ім`я клієнта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , фінансовий номер телефону: НОМЕР_5 ;

-банківська картка за номером НОМЕР_8 емітована ІНФОРМАЦІЯ_7 », рахунок НОМЕР_12 відкриті на ім`я клієнта ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_13 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , фінансовий номер мобільного телефону: НОМЕР_14 .

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, грошові кошти у сумі 14038 грн 65 коп, які знаходяться на або можуть надійти на рахунок, що керується банківським рахунком ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 , ЄРДПОУ НОМЕР_2 ) з номером: НОМЕР_3 , який відкритий на ім`я клієнта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , фінансовий номер телефону: НОМЕР_5 , мають доказове значення у кримінальному провадженні, так як отримані кримінально протиправним шляхом.

Посилаючись на вищевикладене, дізнавач просить клопотання задовольнити.

При цьому дізнавач просила розглядати клопотання без участі власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

У судове засідання дізнавач ОСОБА_3 не з`явилась, надала слідчому судді заяву про розгляд клопотання за її відсутності, просила задовольнити клопотання у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, підтримав клопотання, просив розглянути за його відсутності.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя доходить таких висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Стаття 170 КПК встановлює, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до п.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, за змістом яких, арешт може бути накладений на гроші у будь-який валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках.

Як убачається з матеріалів провадження, СД відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000184 від 07.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Так, до відділення поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що невідома особа шляхом обману заволоділа її грошовими коштами у розмірі 43 тисячі 300 гривень, під приводом заробітку за виконання робіт у мережі «Тік-Ток», які потерпіла перераховувала зі своєї банківської картки НОМЕР_6 на банківські картки НОМЕР_7 , НОМЕР_8 (ЄО №18353 від 06.11.2025 цивільна під приводом пропозиції заробітку).

На підтвердження доводів клопотання дізнавачем наданий витяг з ЄРДР за № 0000184, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та інші копії документів, якими на думку ініціатора клопотання підтверджується необхідність зазначеного арешту.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів убачається, що грошові кошти, які були перераховані потерпілою на вищевказаний рахунок, є речовими доказами, оскільки набуті кримінально протиправним шляхом. Саме з метою збереження речових доказів і було подано зазначене клопотання, що повністю узгоджується з вимогами ст.170 КПК України.

Завданням вказаного арешту у клопотанні зазначено запобігання можливості приховування, перетворення та відчуження вказаних грошових коштів.

У зв`язку із тим, що вказані грошові кошти мають істотне значення для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки є предметом злочинного посягання, та у подальшому будуть використані в якості доказів обставин, які встановлюються у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі і приховування та знищення майна. Тому з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення майна задовольняє клопотання дізнавача в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 14038,65 гривень.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на те, що в поданому клопотанні, фактично порушується питання про накладення арешту на всі грошові кошти, які знаходяться на вищевказаному рахунку, незалежно від того, чи мають вони відношення до цього кримінального провадження, що не узгоджується з вимогами чинного кримінального процесуального законодавства.

Отже, є необхідним в цьому випадку накладення арешту саме на грошові кошти в сумі 14038,65 гривень, які, як вказано у клопотанні, перераховані на вищевказаний рахунок, з метою їх збереження, як речових доказів.

Викладене не суперечить положенням ч.10 ст.170 КПК України, за змістом яких, арешт може бути накладений на гроші у будь-який валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках.

Накладення арешту на грошові кошти у сумі 14038,65 гривень, які знаходяться на рахунку АТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (МФО НОМЕР_1 , ЄРДПОУ НОМЕР_2 ) з номером: НОМЕР_3 , який відкритий на ім`я клієнта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , фінансовий номер телефону: НОМЕР_5 , забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються - арешт, та метою, яку прагнуть досягти - збереження речових доказів. На переконання слідчого судді, незастосування вказаного арешту може призвести до негативних для провадження наслідків.

За таких обставин, клопотання дізнавача підлягає задоволенню частково.

На підставі вищенаведеного слідчий суддя доходить висновку про необхідність часткового задоволення вищевказаного клопотання - в частині накладення арешту на грошові кошти в розмірі 14038,65 гривень, які знаходяться на рахунку АТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (МФО НОМЕР_1 , ЄРДПОУ НОМЕР_2 ) з номером: НОМЕР_3 , який відкритий на ім`я клієнта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , фінансовий номер телефону: НОМЕР_5 , із забороною проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю цих грошових коштів із вказаного рахунку.

Керуючись ст.ст. 131, 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання дізнавача СД відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 липня 2025 року за № 0000184 від 07.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 , ЄРДПОУ НОМЕР_2 ) з номером: НОМЕР_3 , який відкритий на ім`я клієнта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , фінансовий номер телефону: НОМЕР_5 , у сумі 14038,65 гривень (чотирнадцять тисяч тридцять вісім гривень 65 коп) із забороною проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю цих грошових коштів із вказаного рахунку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1