Провадження № 1-кс/522/4247/25
УХВАЛА

02 жовтня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполь Донецької області, громадянки України, українки за національністю, з середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та без постійного місця мешкання на території м.Одеси, раніше не судимої,

підозрюваної в рамках кримінального провадження №0000822 від 26.10.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної в рамках кримінального провадження №0000822 від 26.10.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, обґрунтоване наступним.

СВ ВП №5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000822 від 26.10.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 жовтня 2024 року приблизно о 00:50 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, до приміщення холу відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 101/В, зайшла ОСОБА_5 , яка шукала тимчасовий притулок та в подальшому за власним бажанням перебувала у приміщенні кімнати прийому громадян відділу поліції.

Далі, 26 жовтня 2024 року приблизно об 06:00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 підійшла із проханням до віконця чергової частини відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, де на робочому місці знаходилась ОСОБА_9 , яка виконувала функції помічника чергового по відділу поліції та була одягнена у формений одяг з відповідними шевронами та погонами Національної поліції України, мала при собі табельну вогнепальну зброю, тобто мала всі зовнішні ознаки, що ідентифікують її як поліцейську, та в подальшому ОСОБА_5 повернулась до кімнати прийому громадян.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, митні органи, органи охорони державного кордону, органи державної податкової служби і установи виконання покарань, державної контрольно-ревізійної служби, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозахисні та правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Пунктом 2 статті 18 вказаного Закону передбачено, що поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

В подальшому, 26 жовтня 2024 року приблизно об 07:00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з мотивів особистої неприязні до працівників поліції, викликаної прибиранням у кімнаті прийому громадян у відділі поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що вищезазначений співробітник поліції перебуває при виконанні своїх службових обов`язків, перебуваючи у холі приміщення відділу поліції підійшла до старшого сержанта поліції ОСОБА_9 , в бік якої стала висловлюватись грубою нецензурною лайкою та агресивно себе поводити.

В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 , перебуваючи поряд із ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що перед нею знаходиться саме працівник правоохоронного органу, діючи умисно, з метою спричинення побоїв, правою рукою, яку зігнула в кулак, нанесла один удар в область шиї останньої, після чого нанесла її кулаком правої руки ще один удар в область лівого ока, чим спричинила фізичного болю потерпілій.

26.10.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_8 проти застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту заперечували, посилаючись на те, що ризики не доведені, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

26.10.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду відеозаписів, та іншими доказами, які отримані під час досудового слідства, в їх сукупності.

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів. Санкцією ч. 2 ст. 345 КК України передбачено покарання у вигляді обмеження волі або позбавлення волі на строк до 5 років.

Отже, вивченням характеристики ОСОБА_5 встановлено, що підозрювана є громадянкою України, не заміжньою, офіційно не працевлаштованою, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання на території м. Одеси, доказів знаходження на її утриманні неповнолітніх дітей та/або непрацездатних батьків суду не надано.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді обмеження волі або позбавлення волі на строк до п`яти років, після вчинення вище вказаного злочину переховувалася від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим була оголошена у розшук та затримана на підставі ст. 191 КПК України, що підтверджує наявність ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 дозволяє обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик впливу на потерпілу, свідків, на думку слідчого судді, підтверджується тим, що ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрювана обізнана про те, хто саме є потерпілою, свідками, їй відомо про їх зовнішність, що підтверджує існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не запобігатиме наведеним ризикам.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та вплив на потерпілу та свідків, допитаних в рамках вказаного кримінального провадження.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення відносно ОСОБА_5 застави у розмірі 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2025 року, тобто у сумі 6056,00 (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 коп.) гривень.

Для запобігання встановленим ризикам у випадку внесення застави доцільним буде покладення на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть додатковою гарантією його належної поведінки поряд з ризиком втрати грошових коштів, внесених в якості застави, у випадку невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної в рамках кримінального провадження №0000822 від 26.10.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 9 (дев`ять) днів, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.10.2025 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , тобто з 01.10.2025 року.

Визначити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 6056,00 (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 коп.) гривень.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрювану ОСОБА_5 ; провадження по справі 1-кс/522/4247/25.

Підозрювана звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;

5) утримуватись від спілкування з потерпілою ОСОБА_9 та свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 09.10.2025 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваній наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 06.10.2025 року о 12 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1