Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/853/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали судового провадження №295/17382/25 в межах кримінального провадження №0000730 від 04.12.2025 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 05.12.2025,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчої слідчого відділення відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_9 . Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, а саме: з 04 грудня 2025 р. по 01 лютого 2026 р. включно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому, звертає увагу, що під час розгляду зазначеного вище клопотання, в судовому засіданні стороною захисту булу звернуто увагу слідчого судді на ряд процесуальних порушень, допущених стороною обвинувачення при проведенні першочергових процесуальних та слідчих дій у даному кримінальному провадженні, а також на необґрунтованість оголошеної ОСОБА_8 підозри. Зокрема, було зазначено, що фактичним моментом (часом) затримання ОСОБА_8 був час прибуття на місце події працівників поліції, тобто близько 08:21 год. 04.12.2025 згідно рапорту, наявного в матеріалах справи. Отже, саме з даного часу, згідно приписів ст. 209 КПК України, вже був затриманим. Натомість, згідно обставин справи ОСОБА_8 був забезпечений захисником не раніше як о 19 год. 32 хв. Таким чином, всі процесуальні та слідчі дії за участі підозрюваного ОСОБА_8 до моменту прибуття до нього захисника (близько 20:00 год.) 04.12.2025 згідно протоколу затримання) були проведені із суттєвим порушенням процесуальних прав затриманої особи, тобто незаконно. Крім того, згідно оголошеної ОСОБА_8 підозри, останній підозрюється в тому, що 03.12.2025 близько 23 години 00 хвилин він, перебуваючи за місцем свого проживання під час спільного розпивання алкогольних напоїв з співмешканкою ОСОБА_10 , на гранті раптово виниклих неприязних відносин з останньою, вирішив спричинити їй тілесні ушкодження, що визначені слідством як тяжкі, в наслідок чого настала смерть останньої, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України. Зокрема, у повідомленні про підозру слідством зазначається: «Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_10 умисні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння, та спричинило смерть потерпілого». В той де час, такі твердження слідства гуртуються виключно на суб`єктивному оцінюванні ситуації та на показаннях самого підозрюваного. В обґрунтування затримання, оголошеної підозри та поданого клопотання сторона обвинувачення не надала жодного доказу, в доведення причинно-наслідкового зв`язку настання смерті ОСОБА_10 із отриманими нею раніше тілесними ушкодженнями від ОСОБА_8 . Вважає, що доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування відносно ОСОБА_8 виключного запобіжного заходу гуртувались лише на суворості можливого покарання за інкримінований йому злочин, а також можливості переховуватись ним від органу досудового розслідування та суду. Однак, такі доводи були спростовані стороною захисту хоча б тим, що на місце події швидку медичну допомогу та поліцію викликав сам підозрюваний. Крим того, при проведенні першочергових слідчих дій він сприяв та допомагав слідству.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката ОСОБА_7 в підтримку апеляційної скарги, позицію прокурора на спростування апеляційних доводів захисника, перевіривши матеріали судового провадження та ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, дотримався вимог ст.ст.132, 176-178, 183, 194 КПК України.

В свою чергу, як убачається з матеріалів судового провадження №295/17382/25, в провадженні СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000730 від 04.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Згідно змісту клопотання, 03.12.2025 близько 23.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 , де під час спільного розпивання алкогольних напоїв з співмешканкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з останньою, вирішив спричинити їй тілесні ушкодження. В цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх настання, ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, будучи незадоволеним поведінкою співмешканки ОСОБА_10 , з метою викликати у неї відчуття страху, тривоги, маючи фізичну перевагу, підійшов до останньої, яка на той час перебувала в одній з кімнат вищевказаного будинку та наніс один удар рукою ОСОБА_10 в область обличчя в результаті чого остання втратила рівновагу та впала на ліжко. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 кулаками наніс не менше п`яти ударів ОСОБА_10 в ділянку голови та тулуба, після чого виштовхав останню на подвір`я, внаслідок чого потерпіла впала на східці, де наніс їй один удар ногою в область голови, в результаті чого остання залишилась лежати на східцях поблизу дверей будинку. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_10 умисні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла, яке відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння, і та спричинило смерть потерпілої.

04.12.2025 вказана подія внесена до ЄРДР за № 0000730 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

04.12.2025 о 20.06 год. в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_8 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України про що цього ж дня складено протокол затримання.

05.12.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

05.12.2025 слідча СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області майор ОСОБА_9 звернулась до відповідного слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, на думку апеляційного суду, клопотання слідчої (з доданими до нього матеріалами) є відповідним вимогам ст.184 КПК України, містить всі визначені кримінальним процесуальним кодексом відомості та обставини, які враховуються при обранні міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Істотних порушень вимог КПК України в цій частині не встановлено.

В свою чергу, у відповідності до матеріалів судового провадження, прийняте рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження доказів обґрунтованості підозри вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

Наявні у провадженні докази, як вважає апеляційний суд, переконливо вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг би вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується сукупністю доказів, які були долучені до клопотання слідчого, та об`єктивно на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної останньому, і є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа може бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: рапортом-повідомленням на лінію «102» від 04.12.2025; протоколом огляду від 04.12.2025; протоколом огляду трупа від 04.12.2025; протоколом огляду предметів від 05.12.2025; протоколом огляду предметів від 05.12.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_8 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 ; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Наведене захисником ОСОБА_7 в апеляційній скарзі щодо можливої невинуватості ОСОБА_8 в інкримінованих злочинних діях, не спростовують даних, що ОСОБА_8 може бути причетним до інкримінованого кримінального правопорушення. Переконливих доказів на спростування цього стороною захисту не надано. Версія сторони захисту щодо на противагу доводам обвинувачення є непідтвердженою та передчасною. Формальні посилання захисника на недоведеність висунутої підозри не підтверджені відповідними доказами.

При цьому, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає безпідставними посилання сторони захисту (у тому числі й кваліфікація злочинних дій), що органом досудового розслідування не доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно протоколу про затримання ОСОБА_8 від 04.12.2025 (а.п.24-26), останньому повідомлені його процесуальні права, передбачені відповідними нормами КПК України, у тому числі повідомлення близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб. Останнім не наголошувалось при затриманні про обов`язкове залучення для його захисту адвоката. При цьому, органом досудового розслідування належно повідомлено чергового Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правової допомоги 04.12.2025.

В подальшому, як вбачається з матеріалів провадження, при допиті ОСОБА_8 04.12.2025 (розпочато о 21 год. 30 хв.), вже був присутній захисник за призначенням - адвокат ОСОБА_11 (а.п.18, 31-32).

Таким чином, апеляційні посилання сторони захисту на суттєві порушення процесуальних прав ОСОБА_8 при затримані, є безпідставними, як і такими що не спростовують законність затримання підозрюваного ОСОБА_8 органом досудового розслідування, здійсненого в порядку ст.208 КПК України.

В свою чергу, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Як вважає суд апеляційної інстанції, матеріали провадження об`єктивно вказують на наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування/суду, незаконного впливу на відповідних учасників провадження, як і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, на думку апеляційного суду при обранні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_8 , фактичні обставини його вчинення, наслідки, суспільну небезпеку, тощо.

Так, як убачається з матеріалів провадження, інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України, є тяжким, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тому апеляційний суд погоджується з тим, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органу від органу досудового розслідування/суду. Також, в даному випадку слід взяти до уваги і фактичні обставини інкримінованого підозрюваному правопорушення, тяжкі наслідки (смерть особи), що опосередковано підсилює цей ризик. Крім того, в даному випадку слід врахувати і те, що ОСОБА_8 не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, що також лише підсилює вище зазначений процесуальний ризик.

Суд апеляційної інстанції також вважає, що є доведеним ризик того, що ОСОБА_8 , хоча і вважається раніше не судимим в порядку ст.89 КК України, може вчинити інші кримінальні правопорушення. Також, апеляційний суд погоджується і з наявністю процесуального ризику вчинення підозрюваним спроб протиправного впливу на відповідних учасників провадження (свідків) кримінального провадження будь яким шляхом для зміни, відмови від показів останніх. Слід врахувати і стадію досудового розслідування у цьому провадженні, яка потребує з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, при встановленні наявності вказаного ризику, апеляційний суд враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від учасників процесу під час судового засідання, крім того, відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Апеляційні посилання сторони захисту на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність органом досудового розслідування, процесуальних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Докази, які містяться в матеріалах судового провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи підозрюваного, переконливо виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які об`єктивно існують, підозру останнього у вчиненні кримінального правопорушення, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться, в тому числі, до притягнення винної особи до кримінальної відповідальності, тому обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою, забезпечить та гарантуватиме належну процесуальну поведінку та буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на цій стадії.

При цьому, апеляційні посилання сторони захисту на те, що підозрюваний особисто викликав швидку медичну допомогу на місце події, при проведенні першочергових слідчих дій сприяв та допомагав слідству, як і гарантії дотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки при застосуванні альтернативного запобіжного заходу, не спростовують вище наведеного, як і не є в даному кримінальному провадженні об`єктивними підставами для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

Тим більше, самі по собі ці обставини не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосований винятковий запобіжний захід як тримання під вартою.

В свою чергу, будь-які медичні висновки про неможливість утримання ОСОБА_8 за станом його здоров`я в умовах слідчого ізолятору - відсутні.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування.

Таким чином, всі викладені захисником апеляційні доводи були об`єктом дослідження слідчим суддею при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка.

Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги на зміну запобіжного заходу не встановлено.

Отже, істотних порушень кримінального процесуального закону в частині визначення міри запобіжного заходу, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 05.12.2025, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 01.02.2026 включно, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :