У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 р. Слідчий суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки клопотання прокурор Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області про арешт майна в кримінальному провадженні 0000214 від 23.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

Встановив:

21.01.2026 до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшло клопотання прокурора Решетилівської окружної прокуратури про накладення арешту на майно.

В поданому клопотанні прокурор просить накласти арешт на майно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0000214 від 23.06.2022 за фактом розтрати грошових коштів службовими особами комунальних установ закладів охорони здоров`я на території Кобеляцького району під час проведення публічних закупівель та обліку робочого часу працівників протягом 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

За твердженням прокурора, до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_4 , який 23.12.2015 призначений на посаду головного лікаря «Кобеляцької центральної районної лікарні». 22.12.2023 виконуючим повноваження Кобеляцького міського голови - секретарем міської ради ОСОБА_6 було укладено контракт про призначення на посаду головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 протягом 2022-2023 років та за січень-травень 2024 року, діючи умисно, в умовах воєнного стану, відповідно до власних наказів встановив собі заробітну плату, посадовий оклад, який перевищує розмір середньої заробітної плати медичних працівників підприємства більш як на 60 відсотків, в результаті чого останньому надлишково нараховано та безпідставно виплачено протягом 2022-2023 років та січня-травня 2024 року заробітної плати та єдиного соціального внеску на загальну суму 361 051, 11 грн.

Продовжуючи діяти на виконання свого злочинного умислу щодо розтрати коштів КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради при нарахуванні та виплаті заробітної плати керівному складу вказаної установи, які напряму залежали від розміру окладу керівника підприємства, ОСОБА_7 видав накази № 56 від 06.04.2020, № 143 від 03.07.2023, № 150 від 18.07.2023, № 254 від 22.12.2023, № 7 від 03.01.2024 «Про встановлення посадового окладу» керівному складу КНП «Кобеляцька міська лікарня» протягом 2022 2023 років та січня травня 2024 року, якими надлишково нараховано та безпідставно виплачено заробітну плату з ЄСВ працівникам вказаної установи на загальну суму 1 400 717, 26 грн.

Унаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 , які виразилися у привласненні та оберненні на свою користь, а також розтрату належних КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради грошових коштів у вигляді надлишково нарахованої заробітної плати працівникам вказаної установи, КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради завдано збитків на загальну суму 1 761 768, 37 грн, що є особливо великим розміром та кваліфікуючою ознакою скоєного.

14.01.2026 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000214 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування, встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить ряд об`єктів рухомого та нерухомого майна: автомобіль марки «Renault Kangoo», білого кольору, 2017 р.в., VIN - НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

- мотоцикл марки «MUSSTANG MT110-2», чорного кольору, 2017 р.в., VIN

НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

- мотоцикл марки «GEON UNIT», червоного кольору, 2021 р.в., VIN НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ;

- автомобіль марки «NISSAN X-TRAIL», сірого кольору, 2020 р.в., VIN НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 ;

- земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0455 площею 1,92 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0128 площею 0,25 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0124 площею 0,5 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0127 площею 0,5 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0529 площею 1.92 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0530 площею 1.92 га;

- житлова квартира площею 29,2 кв.м., що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок площею 70,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Прокурор, посилаючись на п. 3-4 ч. 2 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як підставу для накладення арешту прокурор вказує, що у випадку засудження ОСОБА_4 та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, йому може бути призначено покарання у виді конфіскації майна, оскільки санкція цієї статті передбачає обов`язкове призначення такого додаткового покарання.

З огляду на вищевказане прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити, додатково обґрунтувавши необхідність накладення арешту на майно з вказаних у клопотанні підстав.

В судовому засіданні підозрюваний та захисник прохали суд відмовити у задоволенні клопотання з причин його необґрунтованості. Також захисником зазначено, що транспортні засоби: автомобіль марки «Renault Kangoo», білого кольору, 2017 р.в., VIN - НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль марки «NISSAN X-TRAIL», сірого кольору, 2020 р.в., VIN НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 ; квартира площею 29,2 кв.м., що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 не належить ОСОБА_4 на праві власності, оскільки протягом 15, 16 та 22 січня 2026 року ці об`єкти були ним відчужені. Крім того, накладення арешту на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_2 є невиправданим втручання у право власності, оскільки це є житлом ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Стаття 170 КПК України встановлює, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, може бути об`єктом конфіскації майна як виду покарання, а також за рахунок нього може бути забезпечене відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до 5 ст. 170 КПК України у випадку накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна. У випадку накладення арешту з метою відшкодування шкоди, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Водночас, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України. До таких ризиків відноситься можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Також положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

До того ж, за змістом ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників, слідчий суддя, встановлюючи наявність зазначених вище обставин, приходить до таких висновків.

Арешт майна з метою забезпечення можливої конфіскації на стадії досудового розслідування може бути застосований лише до підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру.

Як встановлено слідчим суддею, 14.01.2026 письмове повідомлення про підозру було вручено особисто ОСОБА_8 , про що в матеріалах, долучених до клопотання, міститься письмова розписка останнього про її отримання.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як вказувалось вище, підставою застосування арешту майна з метою забезпечення можливої конфіскації та забезпечення відшкодування завданої шкоди є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», у зв`язку з чим, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з вказаної практики вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_4 міг вчинити саме інкримінований йому злочин. При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, в межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, встановлено, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється за фактом розтрати грошових коштів службовими особами комунальних установ закладів охорони здоров`я на території Кобеляцького району під час проведення публічних закупівель та обліку робочого часу працівників протягом 2021 року.

Як встановлено слідчим суддею, 23.12.2015 ОСОБА_4 призначений на посаду головного лікаря «Кобеляцької центральної районної лікарні». 22.12.2023 між виконуючим повноваження Кобеляцького міського голови - секретарем міської ради ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено контракт про останнього призначення на посаду головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради.

Відповідно до положень Контракту, головний лікар є повноважним представником закладу під час реалізації повноважень, функцій, виконання обов`язків закладу, передбачених законами, іншими нормативно-правовими актами і статутом закладу.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Контракту, головний лікар має право: розпоряджатись коштами закладу в межах обсягів та у порядку, визначеному законодавством; визначати розмір заробітної плати працівників відповідно до законодавства у межах бюджетних асигнувань згідно із затвердженим штатним розписом.

Також відповідно до п. 19 розділу ІV Контракту, головний лікар несе відповідальність за неналежну організацію бухгалтерського обліку з визначенням облікової політики та збереження оброблених документів, регістрів бухгалтерського обліку і звітності згідно із законодавством.

Додатковою угодою № 1 від 16.11.2018 року Кобеляцька районна рада в особі ОСОБА_9 , відповідно до рішення Кобеляцької районної ради Полтавської області від 15.11.2018 № 7 «Про продовження контракту з головним лікарем Кобеляцької центральної районної лікарні укладеного 23.12.2015» продовжила дію Контракту до 22.12.2023.

Також, 25.02.2019 Кобеляцькою районною радою Полтавської області в особі голови Кобеляцької районної ради ОСОБА_9 на виконання рішення від 22.02.2019 № 2 «Про реалізацію рішення двадцять сьомої сесії районної ради сьомого скликання від 20.12.2018 № 12 «Про реорганізацію Кобеляцької центральної районної лікарні шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство «Кобеляцька центральна районна лікарня» Кобеляцької районної ради Полтавської області було укладено додаткову угоду № 2 до контракту від 23.12.2015 з ОСОБА_4 .

Даною додатковою угодою продовжено трудові відносини з ОСОБА_4 , головним лікарем Кобеляцької центральної районної лікарні на посаді головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцька центральна районна лікарня» Кобеляцької районної ради Полтавської області шляхом переведення з посади головного лікаря Кобеляцької центральної районної лікарні на термін, визначений у додатковій угоді № l від 16.11.2018 до контракту, укладеного 23.12.2015. У Контракті з головним лікарем Кобеляцької центральної районної лікарні, укладеному 23.12.2015 та додатковій угоді № 1 від 16.11.2018 до Контракту у назві та по всьому тексту слова «головний лікар Кобеляцької центральної районної лікарні» замінено словами «головний лікар Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцька центральна районна лікарня» Кобеляцької районної ради Полтавської області».

Також даною додатковою угодою викладено в новій редакції розділ ІІІ «Умови матеріального забезпечення головного лікаря» та зазначено, що «14. За виконання обов?язків, передбачених цим контрактом, головному лікарю виплачується заробітна плата в межах фонду оплати праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.05.1999 р. № 859 «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об?єднань державних підприємств», яка складається з посадового окладу, премій та заохочень. Розмір посадового окладу Головного лікаря встановлюється залежно від середньооблікової чисельності працівників в еквіваленті повної зайнятості за рік або чистого доходу від реалізації медичних послуг, за даними останньої річної фінансової звітності, у кратності - 8 до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії, визначеної в Колективному договорі підприємства, розрахунок посадового окладу керівника комунального підприємства є невід?ємною частиною Контракту.

Посадовий оклад Головного лікаря змінюється відповідно до зміни розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно з чинним законодавством.

Зміна розміру кратності посадового окладу головного лікаря здійснюється 1 раз на рік за результатами річної фінансової звітності (звіт про фінансовий результат та баланс) шляхом видачі розпорядження голови районної ради.

Відповідальність за достовірність наданої інформації стосовно середньооблікової чисельності працівників в еквіваленті повної зайнятості за рік, чистого доходу від реалізації послуг та посадового окладу (ставки) працівника основної професії несе головний лікар та головний бухгалтер підприємства.»

Крім того, 01.02.2021 Кобеляцькою міською радою в особі Кобеляцького міського голови ОСОБА_10 на виконання рішення п?ятої сесії Кобеляцької міської ради восьмого скликання від 25.01.2021 № 15 «Про прийняття юридичних осіб закладів охорони здоров?я до комунальної власності Кобеляцької міської ради, входження до складу найменування та затвердження їх статутів в новій редакції», в зв?язку із зміною засновника Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцька центральна районна лікарня» Кобеляцької районної ради Полтавської області з Кобеляцької районної ради на Кобеляцьку міську раду, з метою приведення умов контракту до вимог чинного законодавства з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 792 «Про затвердження Порядку укладення контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров?я та типових форм контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров`я» було укладено додаткову угоду № 1 до контракту від 23.12.2015.

Даною додатковою угодою замінено сторону укладеного контракту від 23.12.2015 Кобеляцька районна рада Полтавської області в особі голови районної ради ОСОБА_9 на Кобеляцьку міську раду в особі Кобеляцького міського голови ОСОБА_10 , замінено назву Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцька центральна районна лікарня» Кобеляцької районної ради Полтавської області» на Комунальне некомерційне підприємство «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради, у відповідних відмінках, та по всьому тексту контракту слова «Кобеляцької районної ради Полтавської області» та «районної ради» словами «Кобеляцької міської ради» у відповідних відмінках.

22.12.2023 виконуючим повноваження Кобеляцького міського голови - секретарем міської ради ОСОБА_6 було укладено контракт про призначення на посаду головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради ОСОБА_4 . Даним контрактом умови матеріального забезпечення головного лікаря змінено та зазначено, що «14. За виконання обов?язків, передбачених цим контрактом, головному лікарю нараховується заробітна плата в межах фонду оплати праці, виходячи із установлених:

- посадового окладу. Розмір посадового окладу головного лікаря встановлюється залежно від середньооблікової чисельності працівників в еквіваленті повної зайнятості за рік або чистого доходу від реалізації медичних послуг, за даними останньої річної фінансової звітності, у кратності - 7 до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії, визначеної в Колективному договорі підприємства.

Додатково за розпорядження міського голови головному лікарю може встановлюватись надбавка за складність, напруженість у роботі в розмірі до 50 відсотків посадового окладу.»

Додатковою угодою № 1 від 08.01.2024 року до Контракту від 22.12.2023 змінено по тексту найменування посади «головний лікар» на «директор».

Крім того умови матеріального забезпечення головного лікаря визначено в п.4.4 Колективного договору укладеного між адміністрацією КНП «Кобеляцька міська лікарня» в особі головного лікаря ОСОБА_4 та профспілковим комітетом первинної профспілкової організації КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради Профспілки працівників охорони здоров`я України в особі голови профспілкового комітету ОСОБА_11 :

П.4.4.1 Колективного договору. встановлено, що за виконання обов?язків, передбачених контрактом, головному лікарю виплачується заробітна плата в межах фонду оплати праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.05.1999 р. № 859 «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об?єднань державних підприємств» яка складається з посадового окладу, премій та заохочень.

П.4.4.2 Колективного договору зазначено, що розмір посадового окладу головного лікаря встановлюється залежно від середньооблікової чисельності працівників в еквіваленті повної зайнятості за рік або чистого доходу від реалізації медичних послуг, за даними останньої річної фінансової звітності, у кратності - 8 до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії, визначеної в Колективному договорі підприємства.

Також в другому абзаці п.4.4.2 Колективного договору зазначено, що розмір мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії дорівнює посадовому окладу лікаря-інтерна та становить одну мінімальну заробітну плату.

Відповідно до п. 4.5. розділу 4 Колективного договору встановлена відповідальність за достовірність наданої інформації стосовно середньо облікової чисельності працівників в еквіваленті повної зайнятості за рік, чистого доходу від реалізації послуг та посадового окладу (ставки) працівника основної професії несе головний лікар та головний бухгалтер підприємства.

Відповідно до статті 94 Кодексу законів про працю, питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 8 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР в редакції, що діяла до 27.04.2024 визначено, що Держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.05.1999 № 859 «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об?єднань державних підприємств» визначено максимально допустимий розмір посадового окладу керівника підприємства, заснованого на державній, комунальній власності у кратності до мінімального посадового окладу (ставки) працівника основної професії в залежності від фінансових показників підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності, та середньооблікова чисельність працівників в еквіваленті повної зайнятості робітника за рік.

Крім того постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.2021

№ 1334 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 19 травня 1999 р. № 859 та від 25 квітня 2018 р. № 410» Пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 19 травня 1999 р. № 859 доповнено підпунктом 11 такого змісту:

«11) розмір посадового окладу керівника закладу охорони здоров?я забезпечує співвідношення між середньою заробітною платою медичних працівників та не може перевищувати розмір середньої заробітної плати медичних працівників підприємства більш як на 60 відсотків;»

Пункт 1 додатку 3 до типової форми договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 410, доповнено підпунктами 6-8 такого змісту:

6) забезпечувати здійснення розрахунку справедливого співвідношення між заробітною платою медичних працівників та керівного складу закладів охорони здоров?я, диференціації заробітної плати з урахуванням обсягів, складності, відповідальності та умов виконуваної роботи, кваліфікації працівника;

7) вживати заходів до підвищення заробітної плати працівників;

8) сприяти перегляду та вдосконаленню колективно-договірного регулювання трудових відносин і соціально-економічних інтересів медичних працівників, зокрема стосовно оплати праці, режиму роботи, часу відпочинку, безпечних умов праці, соціального захисту. Дані зміни внесені Постановою 1334 набирають чинності з 1 січня 2022 року.

В спільному листі Міністерства охорони здоров?я України та Профспілки працівників охорони здоров?я України, викладеному від 23.03.2012

№ 10.01.67/773 № 03-93 «Щодо виплати медичним працівникам допомоги на оздоровлення» визначено наступне:

«Віднесення працівників до медичних та фармацевтичних регулюється наступними нормативними актами:

Стаття 74 Основ законодавства України про охорону здоров?я визначає, що медичною і фармацевтичною діяльністю можуть займатися особи, які мають відповідну спеціальну освіту і відповідають єдиним кваліфікаційним вимогам. Єдині кваліфікаційні вимоги до зазначених осіб встановлюються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров?я. Такі вимоги визначені наказами МОЗ України від 25.12.92 р. № 195 «Про затвердження переліку вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною і фармацевтичною діяльністю» та від 29.03.2002 р. № 117, яким затверджено довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників системи охорони здоров?я (випуск 78 «Охорона здоров?я»).

3 огляду на викладене, до медичних та фармацевтичних працівників відносяться особи, які допущені до медичної та фармацевтичної діяльності - професіонали з повною вищою медичною та фармацевтичною освітою та фахівці з базовою та неповною вищою медичною і фармацевтичною освітою, які закінчили вищі заклади медичної та фармацевтичної освіти.»

В той же час в спільному листі від 23.03.2012 № 10.01.67/773 № 03-93 Міністерства охорони здоров?я України та з Профспілки працівників охорони здоров?я України, зазначено, що разом з цим особи з вищою медичною або неповною вищою медичною освітою, які працюють на посадах, що не вимагають наявності медичної освіти, за винятком тих, що перелічені вище, права на цю допомогу відповідно до постанови № 524 не мають. До них належать, наприклад, медичні реєстратори, дезінфектори, молодші медичні сестри тощо.

Таким чином, відповідно до вищевикладеного, ОСОБА_4 протягом 2022-2023 років та січня-травня 2024 року перебував у статусі особи, яка постійно здійснювала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а відтак протягом указаного періоду був службовою особою у розумінні як ч.3 ст. 18 КК України, так і примітки до ст.364 КК України, та діючи як службова особа, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, не переривався та діє на теперішній час.

Так, на початку 2022 року в ОСОБА_4 , директора КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради, обізнаного з положеннями додаткової угоди №2 від 25.02.2019 до Контракту, п.4.4.1, 4.4.2 Колективного договору, постанови КМУ від 19.05.1999 № 859, спільного листа Міністерства охорони здоров?я України та Профспілки працівників охорони здоров?я України, викладеному від 23.03.2012 № 10.01.67/773 № 03-93, відповідно до яких для розрахунку середньої заробітної плати медичного персоналу при розрахунку максимально можливого посадового окладу директора КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради необхідно враховувати заробітну плату молодшого медичного персоналу, виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне привласнення та обернення на свою користь, а також розтрату належних КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради грошових коштів у вигляді заробітної плати працівників, шляхом протиправного встановлення розмірів своєї заробітної плати та медичних працівників вказаної установи в розрізі категорій даного підприємства протягом 2022-2023 років та за січень-травень 2024 року.

Задля реалізації вказаного злочинного умислу на протиправне привласнення та обернення на свою користь, а також розтрату належних КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради грошових коштів у вигляді заробітної плати працівників вказаної установи, протягом 2022-2023 років та за січень-травень 2024 року, ОСОБА_8 , будучи обізнаним з положеннями додаткової угоди №2 від 25.02.2019 до Контракту, п.4.4.1, 4.4.2 Колективного договору, постанови КМУ від 19.05.1999 № 859, спільного листа Міністерства охорони здоров?я України та Профспілки працівників охорони здоров?я України, викладеному від 23.03.2012 №10.01.67/773 № 03-93, усвідомлюючи, що при визначенні розрахунку максимально можливого посадового окладу директора КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради необхідно враховувати заробітну плату молодшого медичного персоналу, без врахування працівників даної категорії, умисно обмежившись розрахунком заробітної плати працівників середнього медичного персоналу, тобто діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, протягом 2022-2023 років та січня-травня 2024 року відповідно до власних наказів встановив собі заробітну плату, посадовий оклад, який перевищує розмір середньої заробітної плати медичних працівників підприємства більш як на 60 відсотків.

Загалом, внаслідок умисних протиправних дій директора КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради ОСОБА_4 , останньому надлишково нараховано та безпідставно виплачено протягом 2022-2023 років та січня-травня 2024 року заробітної плати та єдиного соціального внеску на загальну суму 361 051, 11 грн.

Продовжуючи діяти на виконання свого злочинного умислу щодо розтрати коштів КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради при нарахуванні та виплаті заробітної плати керівному складу вказаної установи, які напряму залежали від розміру окладу керівника підприємства, ОСОБА_7 видав накази № 56 від 06.04.2020, № 143 від 03.07.2023, № 150 від 18.07.2023, № 254 від 22.12.2023, № 7 від 03.01.2024 «Про встановлення посадового окладу» керівному складу КНП «Кобеляцька міська лікарня» протягом 2022 2023 років та січня травня 2024 року, якими надлишково нараховано та безпідставно виплачено заробітну плату з ЄСВ працівникам вказаної установи на загальну суму 1 400 717, 26 грн, а саме:

- заступнику з медичної частини ОСОБА_12 на суму 292 735,38 грн;

- заступнику з експертизи тимчасової непрацездатності ОСОБА_13 на суму 292 859,38 грн;

- заступнику з технічних питань ОСОБА_14 на суму 183 075,12 грн;

- заступнику з інформаційних технологій ОСОБА_15 на суму 102 354,96 грн;

- головному бухгалтеру ОСОБА_16 на суму 196 983,80 грн;

- головному бухгалтеру ОСОБА_17 на суму 116 151,04 грн;

- заступнику з технічних питань ОСОБА_18 на суму 95 799,10 грн;

- заступнику головного бухгалтера ОСОБА_19 на суму 267 577,22 грн;

- начальнику юридичного відділу ОСОБА_20 на суму 36 255,78 грн.

Унаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 , які виразилися у привласненні та оберненні на свою користь, а також розтрату належних КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради грошових коштів у вигляді надлишково нарахованої заробітної плати працівникам вказаної установи, КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради завдано збитків на загальну суму 1 761 768, 37 грн, що є особливо великим розміром та кваліфікуючою ознакою скоєного.

Підсумовуючи, слідчий суддя вважає, що викладені вище обставини на даному етапі досудового розслідування з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням, оскільки для стороннього спостерігача прослідковувався б зв`язок між описаними діями та наслідками, які за версією обвинувачення полягали у привласненні та оберненні на свою користь, а також розтрату належних КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради грошових коштів у вигляді надлишково нарахованої заробітної плати працівникам вказаної установи.

В подальшому такі обставини мають бути перевірені та оцінені в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

При цьому, відповідні обставини, які враховані при оцінці обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри, встановлені слідчим суддею на підставі досліджених в ході судового засідання копій матеріалів кримінального провадження, зокрема звіту аналізу питань фінансово-господарської діяльності Комунального некомерційного підприємства «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради за період з 01.01.2022 по 31.05.2024, висновків експерта № 320 від 18.08.2025, № 321 від 14.08.2025, № 322 від 14.08.2025, № 323 від 14.08.2025, № 324 від 12.08.2025, № 325 від 12.08.2025, № 326 від 12.08.2025, № 327 від 28.07.2025, № 328 від 01.08.2025, № 329 від 01.08.2025, № 319 від 29.07.2025 тощо.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за викладених у клопотанні обставин.

При цьому, слідчим суддею встановлено, що за вчинення злочину, передбаченого ч 5 ст. 191 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися

певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Тобто конфіскація майна передбачена у санкції статті як обов`язкове додаткове покарання, а тому, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд повинен буде застосувати до підозрюваного додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Таким чином, враховуючи вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, який передбачає конфіскацію майна як обов`язкове додаткове покарання, слідчий суддя вважає, що дійсно існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може бути призначене покарання у виді конфіскації майна. Вказане обумовлює необхідність забезпечення такої можливої конфіскації шляхом застосування до майна підозрюваного такого заходу забезпечення як арешт належного йому майна.

Частина 10 статті 170 КПК України встановлює, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як зазначалось вище, арешт з метою забезпечення можливої конфіскації на стадії досудового розслідування може бути накладений на майно підозрюваного.

Прокурор у своєму клопотанні просить накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належать на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 , а саме на: автомобіль марки «Renault Kangoo», білого кольору, 2017 р.в., VIN - НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; мотоцикл марки «MUSSTANG MT110-2», чорного кольору, 2017 р.в., VIN

НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ; мотоцикл марки «GEON UNIT», червоного кольору, 2021 р.в., VIN НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ; автомобіль марки «NISSAN X-TRAIL», сірого кольору, 2020 р.в., VIN НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 ; земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0455 площею 1,92 га; земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0128 площею 0,25 га; земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0124 площею 0,5 га; земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0127 площею 0,5 га; земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0529 площею 1.92 га; земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0530 площею 1.92 га; житлова квартира площею 29,2 кв.м., що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок площею 70,5 кв.м., що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 , з позбавленням права на їх відчуження та розпорядження.

Слідчим суддею встановлено, що мотоцикл марки «MUSSTANG MT110-2», чорного кольору, 2017 р.в., VIN

НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ; мотоцикл марки «GEON UNIT», червоного кольору, 2021 р.в., VIN НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0455 площею 1,92 га; земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0128 площею 0,25 га; земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0124 площею 0,5 га; земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0127 площею 0,5 га; земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0529 площею 1.92 га; земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0530 площею 1.92 га, житловий будинок площею 70,5 кв.м., що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 на праві власності належать підозрюваному ОСОБА_4 що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомостями із реєстраційної картки транспортного засобу, при цьому обмежень чи заборон щодо накладення арешту на таке майно слідчим суддею не встановлено.

Також прокурор у клопотання прохає накласти арешт і на автомобіль марки «Renault Kangoo», білого кольору, 2017 р.в., VIN - НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; автомобіль марки «NISSAN X-TRAIL», сірого кольору, 2020 р.в., VIN НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 ; квартиру площею 29,2 кв.м., що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційних карток транспортних засобів станом на 10.11.2025 належать на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Однак як встановлено в судовому засіданні 15.01.2026 ОСОБА_4 продав автомобіль марки «NISSAN X-TRAIL», сірого кольору, 2020 р.в., VIN НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 ОСОБА_21 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.01.2026.

16.01.2026 ОСОБА_4 подарував автомобіль марки «Renault Kangoo», білого кольору, 2017 р.в., VIN - НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_21 , що підтверджується договором дарування від 16.01.2026.

22.01.2026 ОСОБА_4 подарував квартиру площею 29,2 кв.м., що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_21 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав.

Оскільки це майно вибуло з власності ОСОБА_4 , то на нього не може бути накладено арешт.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У цьому кримінальному провадженні необхідність арешту майна обумовлена сукупністю підстав вважати, що таке майно може підлягати конфіскації як виду покарання. Ризиками, для запобігання яких необхідне накладення арешту, є можливість відчуження цього майна власником чи довіреними йому особами.

У цьому контексті, слідчий суддя відзначає той факт, що ризики відчуження чи приховання такого майна наявні, враховуючи вагомі докази того, що ОСОБА_4 здійснив відчуження належного йому на праві власності рухомого та нерухомого майна на користь ОСОБА_21 відразу після повідомлення про підозру. Вказані обставини дають підстави вважати, що відчуження такого майна відбулося як намагання вивести його з під-арешту та можливої конфіскації майна як виду покарання.

Зважаючи на обставини, що розслідуються у межах цього кримінального провадження та підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, санкція якого передбачає обов`язкове призначення додаткового покарання у виді конфіскації, враховуючи, що майно підозрюваного за вироком суду може бути конфісковане, слідчий суддя доходить висновку, що можливість відчуження ним вказаного майна є обґрунтованою.

З накладенням арешту можливість особи розпоряджатись відповідним майном на власний розсуд та відчужувати його на користь третіх осіб втрачається. Отже, у такий спосіб, може бути виконане завдання арешту майна, а саме запобігання можливості його відчуження.

За таких умов, заявлені прокурором підстави арешту є виправданими, а переслідувані цілі можуть бути досягнуті через застосування до майна підозрюваного саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (Рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).

На думку слідчого судді, накладення арешту в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, їх специфіку і тяжкість, наявність обґрунтованої підозри у їх вчиненні особи, яка є власником такого майна. За таких обставин, слідчий суддя вважає, що пов`язані із накладенням арешту обмеження є виправданими, співмірними із завданнями кримінального провадження та пропорційними меті, з якою такі обмеження застосовуються.

У цьому контексті слідчий суддя зауважує, що арешт накладається без заборони користування відповідним майном, а тому не вбачає негативних наслідків від його застосування як для самого підозрюваного, так і для інших осіб. Водночас, заборона відчуження та розпорядження відповідним майном є обґрунтованою та виправданою з огляду на встановлений ризик передачі зазначеного майна на користь інших осіб, що унеможливить досягнення заявленої мети арешту.

Крім того, з урахуванням характеру кримінального правопорушення, що розслідується у межах цього кримінального провадження, такий захід забезпечення кримінального провадження є пропорційним втручанню у володіння майном. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає. У цьому випадку арешт майна необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження та негативних наслідків для володільців майна не створює.

Також слідчий суддя відзначає, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації правомочностей щодо таких прав, такий захід є тимчасовим.

Доводи захисника щодо невиправданого втручання у право власності на житло підозрюваного є неспроможними, оскільки ОСОБА_4 повідомив, що проживає в іншому житлі по АДРЕСА_3 . Будинок, на який прокурор прохає накласти арешт, належав його батькам, і яке він успадкував. Тому слідчим суддею встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_2 не є єдиним житлом підозрюваного.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що обмеження, яких зазнає підозрюваний та інші власники майна, на даному етапі виправдовують такий ступінь втручання у їх право власності.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність необхідних і достатніх підстав для часткового задоволення клопотання прокурора про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 131, 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

Постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- мотоцикл марки «MUSSTANG MT110-2», чорного кольору, 2017 р.в., VIN

НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

- мотоцикл марки «GEON UNIT», червоного кольору, 2021 р.в., VIN НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0455 площею 1,92 га;

- земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0128 площею 0,25 га;

- земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0124 площею 0,5 га;

- земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0127 площею 0,5 га;

- земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0529 площею 1.92 га;

- земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0530 площею 1.92 га;

- житловий будинок площею 70,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ,

з позбавленням права на їх відчуження та розпорядження.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу слідчого судді, протягом п`яти днів, з дня її оголошення, може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 28 січня 2026 року.

Слідчий суддя