печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

власника майна: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2023 року в рамках кримінального провадження № 0000076 від 05.01.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - власник майна, ОСОБА_3 ), звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2023 року в рамках кримінального провадження № 0000076 від 05.01.2023 року.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2023 року клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту на нерухоме майно задоволено та накладено арешт, зокрема на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 .

Так, власник майна вказує, що вказаний захід забезпечення кримінального провадження порушує права власника на мирне володіння своїм майном, вказаний триває з 2023 року, однак жодних слідчий дій за участю заявника не було проведено, тому, просить скасувати арешт майна, оскільки останній накладено необґрунтовано, будь-яких доказів того, що вказане майно набуто незаконним шляхом не надано.

17.09.2025 року, 18.09.2025 року на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 надійшли заперечення на клопотання про скасування арешту майна, у яких останній просив відмовити у його задоволенні, розгляд справи проводити без його участі.

16.10.2025 року на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від представника власника майна, адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання про скасування арешту майна за відсутності власника майна та його представника, вимоги викладені у скарзі підтримали, просили задовольнити.

В судове засідання учасники провадження не з`явились, про день та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні власника майна та прокурора, на підставі наявних матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000076 від 05.01.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 3, ст. 358 КК України.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2023 року у справі № 757/56731/23-к накладено арешт у вигляді позбавлення права на відчуження нерухомого майна, зокрема на квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 .

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, 2 випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Разом з тим, в обґрунтування клопотання власник, просить скасувати арешт на вказане нерухоме майно з підстав того, що під час розгляду клопотання про його накладення, прокурором не надано обґрунтованих підстав, щодо його накладення, крім того не зазначено яким чином арешт у вигляді позбавлення права на відчуження вказаного майна сприятиме швидкому, повному та неупередженому розслідування кримінального провадження.

Також, відомостей про те, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, або було набуте кримінально-протиправним шляхом не надано.

Відповідно до змісту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2023 року вбачаються достатні дані, які вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, наслідки та правові підстави для накладення арешту, слідчий суддя вважав клопотання прокурора обґрунтованим, оскільки вказане нерухоме майно має значення речового доказу у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим слідчим 07.12.2023 року винесено відповідну постанову.

Крім того, ухвалою Київського апеляційного суду від 29.08.2024 року ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2023 року про накладення арешту на майно залишено без змін, а апеляційну скаргу, зокрема ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Відтак, доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на теперішній час відпала, оскільки арешт ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 14.12.2023 року накладено правомірно, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, тому достатніх підстав для скасування арешту в клопотанні не вказано.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2023 року в рамках кримінального провадження № 0000076 від 05.01.2023 року, є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2023 року в рамках кримінального провадження № 0000076 від 05.01.2023 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1