Справа № 159/6382/25
Провадження № 1-кп/159/565/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000904 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мукачево Закарпатської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , неодруженого, непрацюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.01.2014 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік; на підставі ст.75, 104 КК України від відбування покарання звільненеий з іспитовим строком на 1 рік; звільнений 27.05.2014 на підставі Закону України «Про амністію», (Ужгородський міськрайонний суд, Закарпатської області, 08.04.2014, ст. 1 П «А»);

- 15.05.2015 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. (набрав законної сили 16.06.2015);

- 17.01.2020 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік (набрав законної сили 19.02.2020), судимість на даний час не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 06.07.2025 у період з 17:48 години по 23:30 годину, перебуваючи в номері готелю «Лісова пісня», який знаходиться за адресою: Волинська область, м. Ковель, бульвар Лесі Українки, 12, повторно, в умовах воєнного стану, що діє відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи свої суспільно небезпечні дії, отримавши від потерпілої мобільний телефон марки «Samsung A26», під приводом здійснення телефонного дзвінка до родичів, здійснив вхід до застосунку «Приват24», з метою викрадення грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_2 належної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого здійснив три грошових перекази з банківської картки потерпілої на банківську карту, яку мав у користуванні, а саме:

-о 17:51 на картку № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 , в сумі 28140 грн. (двадцять вісім тисяч сто сорок гривень);

-о 17:52 на картку № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 , в сумі 28140 грн. (двадцять вісім тисяч сто сорок гривень);

-о 23:30 на картку № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 , в сумі 28140 грн. (двадцять вісім тисяч сто сорок гривень);

Тим самим таємно викрав вказані кошти, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 84420,00 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану. тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Повідомив суду, що вчинив злочин за обставин, викладених у обвинувальному акті, в якому вірно відображено час, місце, спосіб діяння та суму викрадених коштів. Пояснив, що 06.07.2025 познайомився з потерпілою ОСОБА_5 , з якою того ж дня проводив час в готелі «Лісова пісня» у м.Ковелі. У готелі попросив у ОСОБА_5 її мобільний телефон для здійснення дзвінка, з яким вийшов у туалет, де виявив у телефоні вілкритий додаток «Приват 24». Оскільки на банківському рахунку потерпілої малося біля 300000 гривень, двічі переказав з її вказаного рахунку на рахунок своєї знайомої, банківською карткою якої користувався, кошти в сумі дещо менше ніж по 30000 гривень за один раз через обмежений ліміт. Того ж дня пізно увечері ще раз взяв у ОСОБА_5 її телефон і у такий же спосіб здійснив переказ собі на картку ще одну суму коштів трохи менше, ніж 30000 гривень. Під час цих подій він перебував у стані алкогольного сп?яніння, оскільки вживав спиртне. У подальшому отримані з рахунку потерпілої кошти витратив на власні потреби. Потерпілій шкоду не відшкодував, оскільки не має коштів для цього. Разом з тим, повністю визнає свою вину та розкаюється у вчиненому, просить не застосовувати суворе покарання.

Допитана судом 03.10.2025 потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_4 є чоловіком її знайомої. 06.07.2025 вона зустріла свою знайому і з нею та обвинуваченим того ж дня вони відпочивали у готелі «Лісова пісня» у м.Ковелі, де всі, у тому числі й ОСОБА_4 вживали спиртне. У готелі обвинувачений двічі чи тричі брав у неї її телефон для здійснення дзвінків, з яким виходив з кімнати готелю. На її банківському рахунку в Приватбанк були наявні кошти в сумі 300000 гривень, у телефоні, який брав ОСОБА_4 містився додаток «Приват 24», з допомогою якого можна здійснювати операції за рахунком. Яким чином додаток був відкритий вона не знає, можливо перед тим як дати телефон обвинуваченому вона не здійснила вихід з додатку. Наступного дня вона повернулася додому, після чого виявила зникнення частини коштів з рахунку та звернулася до поліції. Кошти з рахунку було знято в ті періоди часу, коли вона передавала телефон обвинуваченому. Шкоду їй ОСОБА_4 не відшкодував. Вважає, що обвинуваченому можливо призначити мінімальне покарання.

14.10.2025 потерпіла ОСОБА_5 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Зважаючи на те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження з питань речових доказів та ті, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є згідно з ч.5 ст.12 КК України тяжким злочином.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд згідно з п.1 ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує його покарання суд, відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України, визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, оголошувався у розшук ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2020 у кримінальному провадженні № 0001201 щодо нього за ч.2 ст.186 КК України (справа № 303/3500/20), водночас зважає на позицію потерпілої щодо покарання обвинуваченого і на ту обставину, що за змістом консультаційного висновку спеціаліста № 534 від 25.08.2025 у нього діагностовано підозру на фіброзно-каверозну форму туберкульозу.

З огляду на викладене, вирішуючи питання щодо покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що враховуючи санкцію ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі встановленої вказаною санкцією.

25.08.2025 слідчим суддею Ковельського міськрайонного суду Волинської області щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який діє до даного часу, відтак строк його попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню у строк покарання у виді позбавлення волі відповідно до ст.72 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.369, 373-375 КПК України,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років 3 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 період його попереднього ув`язнення з 25.08.2025 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити ОСОБА_4 без змін до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.08.2025.

Речові докази:

- банківську картку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_3 , яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - повернути власнику ОСОБА_6 ;

- інформацію (документи), що містяться на оптичному носії - DVD-R диску марки «НР» з написом 2874, отриманою під час тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю в АТ «Райффайзен Банк», яка зберігається у матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження;

- інформацію (документи), що містяться на оптичному носії - DVD-R диску марки «НР» з написом вх.754-ВБ від 30.07.2025, отриманою під час тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю в АТ КБ «Приватбанк, яка зберігається у матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1