Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/572/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 396/1885/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2025 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження в залі суду в м. Кропивницькому в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Новоураїнського районного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2025 року, якою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, громадянина України, із повною середньою освітою, одруженого, який проходить службу на посаді стрільця - санітара 1 - го відділення 1-го взводу оперативного призначення 8-ої роти оперативного призначення (на спеціалізованих броньованих автомобілях) 3-го батальону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого останній раз:

- 03.02.2022 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ст.ст. 185 ч.3, 289 ч.1, 70 ч.1 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк випробування 3 роки;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування тобто до 08 грудня 2025 року, включно.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Новоураїнського районного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2025 року, задоволено клопотання слідчого та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування тобто до 08 грудня 2025 року, включно.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у тому, що він, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України призваним по мобілізації, проходячи військову службу на посаді стрільця - санітара 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 8-ої роти оперативного призначення (на спеціалізованих броньованих автомобілях) НОМЕР_2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 у військовому звані солдата 08.09.2025 у період часу з 00 год. 00 хв. по 01 год. 36 хв. 01.00 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи службу на посаді стрільця - санітара 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 8-ої роги оперативного призначення (на спеціалізованих броньованих автомобілях) 3-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 у військовому звані солдат за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи в період воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 22.02.2022, строком на 90 діб, який неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України №478/2025 від 14.07.2025 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 07.08.2025 строком на 90 діб, тобто до 05.11.2025, прибули до території ТОВ «Прогрес» по вул. Валерія Лобановського, 56/4, м. Новоукраїнка Кіровоградської області до свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який тимчасово проживає на вище вказаній території.

Підійшовши до вхідних дверей приміщення для відпочинку охорони, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 постукали в двері в наслідок чого їх відчинив ОСОБА_8 . В цей час ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном та з метою спантеличення ОСОБА_7 наніс удар кулаком правої руки в область кістки носу ОСОБА_7 внаслідок чого останній сів на ліжко приміщення.

В подальшому реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що має явну фізичну перевагу над ОСОБА_9 , пройшов до середини вищевказаного приміщення, де знову наніс ОСОБА_7 , удар кулаком лівої руки у ділянку правого ока та щоки.

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 маючи свій спільний умисел на відкрите заволодіння чужим майном з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та не бажаючи їх припиняти, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 здійснили відкрите викрадення двох електричних одноконфоркових плит сірого та темно коричневого кольору, прозору пляшку, ємністю 1 л., з шампунем- кондиціонером для волосся «біатопсі», одну пляшку олії кустарного виробництва, об`ємом один літр, рюкзак жовто-блакитного кольору з інструментами всередині та металеву плиту, розміром 50x50, пічного опалення, радянського виробництва, що належать ОСОБА_7 .

Після відкритого викрадення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 забрали вищевказане майно та попрямували до місць свого проживання, ОСОБА_5 , тим самим викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинив матеріальні збитки ОСОБА_7 .

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що стороною обвинувачення під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Свої вимоги обґрунтував тим, що ризики передбачені ст.177 КПК України відсутні.

Прокурор, підозрюваний та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, при цьому захисник та прокурор подали клопотання про розгляд справи без їх участі, а тому апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що у провадженні СВ Новоураїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 від 08.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

08.09.2025 року ОСОБА_5 було затримано, у порядку ст.208 КПК України.

08.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Строк досудового розслідування продовжено до 06.12.2025 року.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 раніше судимий, відсутні дані, які б свідчили про його позитивну характеристику, злочин по якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: умисним, тяжким. Крім того, військовослужбовець є спеціальним суб`єктом, до якого пред`являються підвищені вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Крім того, слід зазначити, що обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також слідчим суддею правильно враховано ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний, будучи обізнаним про тяжкість інкримінованих йому дій, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому може загрожувати у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також слідчий суддя дійшов до правильного висновку з яким погоджується колегія суддів, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставини справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірними та такими, що принижують його гідність у розмінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя правильно врахував, що ОСОБА_5 підозрюється щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України підстав до визначення застави у кримінальному провадженні не встановлено.

Доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що ризики зазначені в клопотанні, передбачені ст.177 КПК України не доведені, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ризики у даному кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної інстанції та в повній мірі підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання.

Крім того, доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом не враховано позитивно характеризуючи дані, не заслуговують на увагу, оскільки не є такими обставинами, які значною мірою знижують рівень існування обґрунтованих ризиків, які встановлені слідчим суддею та знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваного, та вищевикладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка останнього на досудовому слідстві, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначеним розміром застави.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення не встановлено.

За таких підстав, апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новоураїнського районного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування тобто до 08 грудня 2025 року, включно залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)