Справа 688/306/26
№ 1-кс/688/190/26
УХВАЛА

Іменем України

30 січня 2026 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2026 старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 за погодженням з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0000046.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 06.01.2025 в Шепетівське РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшла заява мешканки м. Шепетівки ОСОБА_4 про те, що 06.11.2025 близько 04:00 невстановлена особа, знаходячись по АДРЕСА_1 , в умовах дії воєнного стану в Україні таємно викрала належний їй гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 500 злотих та 250 грн.

06.01.2026 відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000046, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

19.01.2026 ОСОБА_5 звернувся з заявою, в якій просив долучити до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ жіночий гаманець червоного кольору невідомої марки, який він таємно викрав у ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 від 19.01.2026 жіночий гаманець червоного кольору невідомої марки визнано речовим доказом.

Під час досудового розслідування виникла потреба в проведенні певних слідчих дій, зокрема, проведення експертиз, у зв`язку з чим виникла необхідність у арешті на вищевказане майно, оскільки незастосування цього заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до його зникнення або пошкодження.

Слідчий ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд клопотання без їхньої участі.

В силу положень частини 1 статті 172 КПК України їхня неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Шепетівським РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 000046 від 06.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, за фактом таємного викрадення гаманця, належного ОСОБА_4 , в якому знаходились грошові кошти в сумі 500 злотих та 250 грн.

19.01.2026 ОСОБА_5 добровільно видав слідчому ОСОБА_6 гаманець червоного кольору, який він викрав 06.11.2025 у ОСОБА_4 , що підтверджується його заявою та протоколом добровільної видачі та огляду вилученого майна від 19.01.2026.

Постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 від 19.01.2026 жіночий гаманець червоного кольору невідомої марки визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження і передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Відповідно до статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (частина друга статті 170 КПК України).

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 1 статті 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що майно, яке визнане речовим доказом, добровільно видане особою, яка його викрала, - ОСОБА_5 та передане на зберігання в камеру зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, що виключає можливість його пошкодження, знищення, використання, перетворення, пересування, передачу тощо, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для накладення арешту на майно відсутні.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно необхідно відмовити.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 237, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1