ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

?прокурора ОСОБА_3 ,

?обвинуваченого ОСОБА_4 (в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений);

?захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090від 19.02.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсон, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Дніпровським РВ УМВС України в Херсонській області від 10.09.2007, РНОКПП НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною сьомою ст. 111-1 Кримінального кодексу України (надалі КК України),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1.1. Суд встановив, що ОСОБА_4 , фактично проживаючи у місті Херсон Херсонської області, з ідеологічних та корисливих мотивів, достеменно знаючи про факт окупації міста Херсон та частини Херсонської області збройними силами російської федерації, не пізніше 14.07.2022, діючи умисно, перебуваючи у м. Херсоні, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, добровільно, шляхом зайняття штатної посади (мовою оригіналу) «первого заместителя начальника отряда военнизированной охраны», взяв участь у незаконному воєнізованому формуванні під назвою (мовою оригіналу) «отряд военнизированной охраны», який входив до складу так званого «Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога», створеного незаконно так званим «Указом Военно-гражданской администрації Херсонской області от 27.05.2022 №50-р «О создании государственного унитарного Предприятия «Херсонская железная дорога» на тимчасово окупованій території м. Херсона, виконуючи при цьому організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а саме: брав участь в роботі комісії з інвентаризації майна «Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога», виконував функції голови кваліфікаційної комісії щодо оцінювання особового складу на предмет придатності виконувати певну роботу, виконував функції щодо кадрового забезпечення зазначеного воєнізованого формування.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною сьомою ст. 111-1 КК України, формою об`єктивної сторони якого є добровільна участь громадянина України в незаконному воєнізованому формуванні, створеному на тимчасово окупованій території.

ІІ. Позиції сторін кримінального провадження

2.1. Прокурор у судових дебатах зазначив, що вважає пред`явлене обвинувачення доведеним, обставини кримінального правопорушення підтверджені дослідженими під час судового розгляду доказами.

Вважає встановленим те, що ОСОБА_4 фактично проживаючи у місті Херсон Херсонської області, з ідеологічних та корисливих мотивів, достеменно знаючи про факт захоплення міста Херсон та частини Херсонської області збройними формуваннями рф, не пізніше 14.07.2022, діючи умисно, перебуваючи у м. Херсоні, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої представниками держави-агресора рф, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, прийняв пропозицію від невстановлених під час досудового розслідування осіб з числа представників окупаційної влади держави-агресора рф та добровільно зайняв посаду (мовою оригіналу) «первого заместителя начальника отряда военнизированной охраны», у незаконному воєнізованому формуванні так званому (мовою оригіналу) «Херсонский отряд военизированной охраны», який діє у складі так званого «Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога», створеному на тимчасово окупованій території м. Херсона.

Перебуваючи на незаконно зайнятій посаді «первого заместителя начальника отряда военнизированной охраны» у незаконному воєнізованому формуванні (мовою оригіналу) «Херсонский отряд военизированной охраны» «Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога», створеного на тимчасово окупованій території м. Херсона, ОСОБА_4 , діючи умисно, здійснював загальне керівництво підпорядкованим воєнізованим формуванням в частині безпосереднього керівництва особовим складом, виконував організаційно-технічні функції, здійснював організацію роботи з охорони товарів та об`єктів, облік схоронності та використання зброї та боєприпасів, контроль за забезпеченням підпорядкованого підрозділу стрілецькою зброєю та боєприпасами, організовував заходи щодо забезпечення режиму, секретності та мобілізаційної підготовки воєнізованих охоронців, здійснення охорони вантажів та об`єктів залізничного транспорту.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 також доведена, а його дії кваліфіковано правильно, а саме за ч. 7 ст. 111-1 КК України, кваліфікуючими ознаками якої є добровільна участь громадянина України в незаконному воєнізованому формуванні, створеному на тимчасово окупованій території.

Зазначені докази у своїй сукупності чітко встановлюють фактичні обставини справи та свідчать про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, при цьому кваліфікація дій останнього органом досудового розслідування дана правильно.

2.2. Прокурор просив звернути увагу на суспільну небезпечність вчиненого і підкреслив, що дане умисне діяння відноситься до злочинів проти основ національної безпеки України та вчинене в умовах збройної агресії.

2.3. Прокурор також просив Суд при призначені покарання ОСОБА_4 врахувати відсутність обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, та наявність обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, а також тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

2.4. Зміст та форма кримінального провадження за відсутності обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ч. 1 та ч. 2 ст. 7 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у даному кримінальному провадженні у відповідності до частини другої статті 297-1 КПК України, здійснювався за відсутності обвинуваченого, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 374 КПК України, стороною обвинувачення вжито всіх можливих заходів, передбачених законом щодо дотримання прав на захист та доступ до правосуддя, як підозрюваного, так і в подальшому обвинуваченого ОСОБА_4 . Тобто під час спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження дотримано усіх вимог КПК України.

2.5. Прокурор також просив визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 15 (п`ятнадцять) років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, в судових та правоохоронних органах, займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною зі здійсненням правосуддя та наданням публічних послуг на строк 15 років, з конфіскацією всього належного на праві власності майна на користь держави.

2.6. Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.09.2024 року, залишити без змін до затримання ОСОБА_4 на приведення вироку до виконання.

2.7. Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня його фактичного затримання.

2.8. Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, в судових та правоохоронних органах, займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною зі здійсненням правосуддя та наданням публічних послуг, обчислювати з моменту відбуття ОСОБА_4 основного покарання.

2.9. Захисник проти обвинувачення заперечував. Просив Суд прийняти законне та обґрунтоване рішення.

2.10. Обвинувачений у судове засідання не з`явився. Відповідно до ухвали Суду від 05.02.2025 року, відносно нього здійснювалось спеціальне судове провадження. Повістки про виклик обвинуваченого, процесуальні документи та інформацію про них було надіслано та опубліковано відповідно до вимог ст. 323 КПК України, а саме: шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, та офіційному сайті Херсонського міського суду Херсонської області.

ІІІ. Встановлені Судом фактичні обставини та докази на їх підтвердження

3.1. Суд, встановлюючи вищеназвані обставини кримінального правопорушення, у судовому засіданні дослідив надані стороною обвинувачення докази, які підтверджують обставини та винуватість обвинуваченого, а саме:

3.1.1. протокол огляду від 10.06.2024 сейф-пакету, в якому містяться документи, які виявлено в рамках огляду кабінету відділу кадрів штабу ВП «Одеський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укразалізниця», за адресою: м. Херсон, проспект 200 річчя Херсону, буд. 5, що свідчать про злочину діяльність ОСОБА_4 та визнані речовими доказами та описані, а саме:

- документ виконаний машинописним способом барвником чорного кольору з написами на титульному аркуші, а саме: «Государственное унитарное предприятие «Херсонская железная дорога» ОТРЯД ВОЕНИЗИРОВАННОЙ ОХРАНЫ», «ПРИКАЗ 15.07.2022 года, г. Херсон, №HOP-02/01», «О возложении обязаностей по проведению вводного инструктажа работникам Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога». Документ містить в собі 6 (шість) пунктів. Пункт 2 (два) містить підпункти з 2.1 до 2.6. Окрім цього, на документі присутні підписи барвниками синього та чорного кольорів, виконані рукописним способом, що знаходяться біля прізвищ, зазначених в документі, а саме: «Начальник отряда - ОСОБА_6 », «Согласовано ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 ». Також міститься прізвище особи, за відсутності підпису, а саме « ОСОБА_9 ». Документ виконано на 2 аркушах;

- аркуш паперу із написами, що виконані рукописним способом барвником синього кольору, а саме: «Директору государственого унитарного предприятия «Херсонская железная дорога» ОСОБА_10 , ОСОБА_7 начальник стрелковой команды по охране груза ст. Херсон», «Рапорт». Окрім цього на зазначеному аркуші наявні дата, що виконана рукописним способом барвником синього кольору, а саме: «05.07.2022». Також наявні підписи, виконані рукописним способом барвником синього кольору. Документ виконано на 1 аркуші;

- аркуш паперу із написами, що виконані рукописним способом барвником синього кольору, а саме: «Директору государственого унитарного предприятия «Херсонская железная дорога» ОСОБА_10 , ОСОБА_7 начальник стрелковой команды по охране груза ст. Херсон», «Рапорт». Окрім цього на зазначеному аркуші наявні дати, що виконані рукописним способом барвником синього кольору, а саме: «10.07.2022» та «11.07.2022». Також наявні два підписи, виконані рукописним способом барвником синього кольору. Документ виконано на 1 аркуші;

- документ виконаний машинописним способом барвником чорного кольору з написами, а саме: «Государственное унитарное предприятие «Херсонская железная дорога» Херсонский отряд военизированной охраны», «РАСПОРЯЖЕНИЕ 16.09.2022 года, г. Херсон, №196р», «О назначении рабочей комиссии передачи ТМЦ в подразделениях». Документ містить в собі 2 (два) пункти. Окрім цього, на документі містяться підписи барвниками синього та чорного кольорів, виконані рукописним способом, що знаходяться біля прізвищ, зазначених в документі, а саме: «Начальник отряда военизированной охраны ОСОБА_6 », «Ознакомлены ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ». Також наявне прізвище особи, за відсутності підпису, а саме: « ОСОБА_13 ». Документ виконано на 1 аркуші;

- аркуш паперу із написами, що виконані машинописним способом барвником чорного кольору, а саме: «ОТРЯД ВОЕНИЗИРОВАНОЙ ОХРАНИ ГОСУДАРСТВЕННОГО УНИТАРНОГО ПРЕДПРИЯТИЯ «ХЕРСОНСКАЯ ЖЕЛЕЗНАЯ ДОРОГА» «КОНТРОЛЬНИЙ ЛИСТ». Також документ містить в собі анкетні дані особи, а саме на ім?я « ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 », дату «14.07.2022» та підпис, що виконані рукописним способом барвником синього кольору. Документ виконано на 1 аркуші.

- аркуш паперу із написами, що виконані машинописним способом барвником чорного кольору, на якому наявна таблиця, що складається з п`яти окремих секцій. Кожна секція має однаковий текст, що виконано машинописним способом барвником чорного кольору, а саме: «Удостоверение №___, Выдано (ФИО), В том, что он (она) прошел(ла) в 20___году обучение (наименование подразделения)» та «Решение квалификационной комиссии (протокол) от «___ » имеет право работы в осенне-зимних условиях. Председатель квалификационной комиссии (подпись) ОСОБА_14 ». Окрім цього, наявні дата «03 окт 2022» та підпис « ОСОБА_7 », що виконані рукописним способом барвником синього кольору. Документ виконано на 1 аркуші двобічним способом;

3.1.2. речові докази:

1) «контрольный лист отряда военизированной охраны государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога» на имя ОСОБА_15 17.05.91 г.р.» від 14.07.2022 на 1 арк.;

2) «приказ №HОP-02/01 от 15.07.2022 о возложении обязаностей по проведеннию вводного инструктажа работникам Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога» з підписами начальника загону ОСОБА_16 та погоджено підписами ОСОБА_7 , ОСОБА_17 на 2 арк.;

3) рапорт ОСОБА_4 від 05.07.2022 на 1 арк.;

4) рапорт ОСОБА_4 від 11.07.2022 на 1 арк.;

5) «распоряжение №196 р от 16.09.2022 о назначении рабочей комиссии передачи ТМ в подразделениях» з підписами керівника загону воєнізованої охорони ОСОБА_18 та ознайомлених ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 на 1 арк.;

6) «разрешения председателя квалификационной комиссии ОСОБА_7 (за його підписом) на удостверение №6, виданого ОСОБА_20 , удостверение №7, виданого ОСОБА_21 , удостверение №8, виданого ОСОБА_22 , удостверение №9, виданого ОСОБА_23 , удостверение №10, виданого ОСОБА_24 » на 1 арк;

3.1.3. протокол огляду від 07.06.2024 року приміщення відділу кадрів штабу ВП «Одеський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укразалізниця», за адресою: м. Херсон, проспект 200 річчя Херсону, буд. 5;

3.1.4. протокол огляду від 18.09.2024 року матеріалів кримінального провадження №0000189 від 06.06.2022 року за ч. 1 ст. 111-2 КК України, під час якого встановлені документи, які мають доказове значення для кримінального провадження №0000090 від 19.02.2024 стосовно ОСОБА_4 за ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме: (мовою оригіналу) «Указ Военно-гражданской администрації Херсонской області от 27.05.2022 №50-р «О создании государственного унитарного Предприятия «Херсонская железная дорога»; «Штатное расписание государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога», затверджене так званим директором цього підприємства ОСОБА_10 11.06.2022 року.

3.1.5. протокол огляду від 15.06.2023 року, у кримінальному провадженні №0000189 від 06.06.2022 року, приміщення службового кабінету №204 ВП «Одеська об`єднана дирекція залізничних перевезень» (Херсонський регіон) регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», яке розташоване в адміністративній будівлі за адресою: м. Херсон, вул. Залізнична, 17, під час якого було виявлено і вилучено (мовою оригіналу) «Указ Воєнно-гражданской администрації Херсонской області от 27.05.2022 №50-р «О создании государственного унитарного Предприятия «Херсонская железная дорога»; «Штатное рассписание государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога», затверджене директором цього підприємства ОСОБА_10 11.06.2022 року;

3.1.6. протокол огляду від 21.06.2024 відкритий ресурс мережі Інтернет за посиланням https://egrul.nalog.ru/index.html, де розміщено розділ (мовою оригіналу) «Предоставление сведений из ЕГРЮЛ/ЕГРИП в электронном виде» через який отримано (мовою оригіналу) «Выписка из Единого государственного реестра юридических лиц», дата отримання 21.06.2024, №ЮЭ9965-24-79531919, яка містить відомості про (мовою оригіналу) «Государственное унитарное предприятие «Херсонская железная дорога», россия, Херсонская область, г. Херсон, ул. Железнодорожная, д. 17, ОГРН:054, дата присвоения ОГРН: 22.12.2022, ИНН:, КПП:950001001 тощо;

3.1.7. протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведений зі свідком ОСОБА_25 від 23.07.2024, відповідно до якого свідок впізнав на фотокартці №2 ОСОБА_4 , як особу, яка під час окупації міста Херсон обійняла посаду першого заступника начальника незаконно створеної окупаційною владою структури «Отряд военизированной охраны ГУП «Херсонская железная дорога»;

3.1.8. протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведений зі свідком ОСОБА_26 від 29.03.2024, відповідно до якого свідок впізнав на фотокартці №2 ОСОБА_4 , як особу, яка під час окупації міста Херсон обійняла посаду першого заступника начальника «Отряда военизированной охраны ГУП «Херсонская железная дорога»;

3.1.9. протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведений зі свідком ОСОБА_27 від 23.04.2024, відповідно до якого свідок впізнав на фотокартці №2 ОСОБА_4 , як особу, яка під час окупації міста Херсон обійняла посаду першого заступника начальника незаконно створеного окупаційної владою «Отряда военизированной охраны ГУП «Херсонская железная дорога»;

3.1.10. протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведений зі свідком ОСОБА_28 від 11.03.2024, відповідно до якого свідок впізнав на фотокартці №2 ОСОБА_4 , як особу, яка під час тимчасової окупації міста Херсон обійняла посаду заступника начальника так званого «Отряда военизированной охраны ГУП «Херсонская железная дорога»;

3.1.11. протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведений зі свідком ОСОБА_29 від 22.02.2024, відповідно до якого свідок впізнала на фотокартці №2 ОСОБА_4 , як особу, яка під час тимчасової окупації міста Херсон обійняла посаду заступника начальника незаконно створеного окупаційної владою «Отряда военизированной охраны ГУП «Херсонская железная дорога»;

3.1.12. протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведений зі свідком ОСОБА_30 від 23.07.2024, відповідно до якого свідок впізнав на фотокартці №2 ОСОБА_4 , як особу, яка під час окупації міста Херсон обійняла посаду першого заступника начальника незаконно створеної окупаційною владою структури «Отряд военизированной охраны ГУП «Херсонская железная дорога»;

3.1.13. висновком судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/122-24/3769-ПЧ від 23.07.2024, в якому зазначено, що досліджуваний підпис від імені ОСОБА_4 у графі «Председатель квалификационной комиссии» на зворотньому боці наданного «Удостоверение №6 на право работы в осенне-зимних условиях» від 03.10.2022, виданого на ім`я « ОСОБА_20 » (речовий доказ №6, пункт 3.1.2. розділу ІІІ цього вироку) виконаний ОСОБА_4 ;

3.1.14. висновком судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/122-24/3765-ПЧ від 26.07.2024, в якому зазначено, що досліджуваний підпис від імені ОСОБА_4 у графі «Председатель квалификационной комиссии» на зворотньому боці наданного «Удостоверение №7 на право работы в осенне-зимних условиях» від 03.10.2022, виданого на ім`я « ОСОБА_21 » (речовий доказ №6, пункт 3.1.2. розділу ІІІ цього вироку) виконаний ОСОБА_4 ;

3.1.15. висновком судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/122-24/3766-ПЧ від 29.07.2024, в якому зазначено, що досліджуваний підпис від імені ОСОБА_4 у графі «Председатель квалификационной комиссии» на зворотньому боці наданного «Удостоверение №8 на право работы в осенне-зимних условиях» від 03.10.2022, виданого на ім`я « ОСОБА_31 » (речовий доказ №6, пункт 3.1.2. розділу ІІІ цього вироку) виконаний ОСОБА_4 ;

3.1.16. висновком судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/122-24/3759-ПЧ від 30.07.2024, в якому зазначено, що підписи від імені ОСОБА_4 , у графах «Инструктаж прошел» розділів «Вступительный инструктаж», «Первичный инструктаж», «Инструктаж по электробезопасности», «Инструктаж по пожарной безопасности» та у графі «подпись» контрольного листа від 14.07.2022 (речовий доказ №1, пункт 3.1.2. розділу ІІІ цього вироку) виконаний ОСОБА_4 ;

3.1.17. висновком судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/122-24/3767-ПЧ від 31.07.2024, в якому зазначено, що досліджуваний підпис від імені ОСОБА_4 у графі «Председатель квалификационной комиссии» на зворотньому боці наданного «Удостоверение №9 на право работы в осенне-зимних условиях» від 03.10.2022, виданого на ім`я « ОСОБА_23 » (речовий доказ №6, пункт 3.1.2. розділу ІІІ цього вироку) виконаний ОСОБА_4 ;

3.1.18. висновком судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/122-24/3760-ПЧ від 01.08.2024, в якому зазначено, що рукописний текст, який починається словами «Директору государственного унитарного предприятия…» та закінчується словами «…НОРВ ОСОБА_7 », наданого рапорту ОСОБА_4 від 05.07.2022, виконаний ОСОБА_4 . Підпис, від імені ОСОБА_4 у рапорті ОСОБА_4 від 05.07.2022, виконаний ОСОБА_4 (речовий доказ №3, пункт 3.1.2. розділу ІІІ цього вироку);

3.1.19. висновком судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/122-24/3768-ПЧ від 02.08.2024, в якому зазначено, що досліджуваний підпис від імені ОСОБА_4 у графі «Председатель квалификационной комиссии» на зворотньому боці наданного «Удостоверение №10 на право работы в осенне-зимних условиях» від 03.10.2022, виданого на ім`я « ОСОБА_24 » (речовий доказ №6, пункт 3.1.2. розділу ІІІ цього вироку) виконаний ОСОБА_4 ;

3.1.20. висновком судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/122-24/3761-ПЧ від 05.08.2024, в якому зазначено, що рукописний текст, який починається словами «Директору государственного унитарного предприятия…» та закінчується словами «…НОРВ ОСОБА_7 », наданого рапорту ОСОБА_4 від 11.07.2022, виконаний ОСОБА_4 . Підпис, від імені ОСОБА_4 у рапорті ОСОБА_4 від 11.07.2022, виконаний ОСОБА_4 (речовий доказ №4, пункт 3.1.2. розділу ІІІ цього вироку);

3.1.21. висновком судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/122-24/3764-ПЧ від 07.08.2024, в якому зазначено, що підпис від імені ОСОБА_4 , у графі «Ознаколены ОСОБА_7 » наданого розпорядження №196 р від 16.09.2022, виконаний ОСОБА_4 (речовий доказ №5, пункт 3.1.2. розділу ІІІ цього вироку);

3.1.22. висновком судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/122-24/3758-ПЧ від 12.08.2024, в якому зазначено, що підпис від імені ОСОБА_4 , у графі «Ознаколены ОСОБА_7 » наданого наказу №НОР-02/01 від 15.07.2022, виконаний ОСОБА_4 (речовий доказ №2, пункт 3.1.2. розділу ІІІ цього вироку);

3.1.23. допит свідка ОСОБА_25 , під час якого останній повідомив, що спочатку окупації на пожежному поїзді усі продовжували працювати. Потім всі пішли у простій. Ділились інформацією з колегами. Так свідок дізнався, що обвинувачений працює на окупаційну владу на залізниці. На думку свідка обвинувачений пішов працювати добровільно. Функціональні обов`язки однакові в Українські залізниці та російській маже однакові, успадковані від СРСР. Працював обвинувачений десь з липня (дату не пам`ятає) до вересня 2022 року точно. Далі не знає. Після деокупації, обвинувачений виїхав на окуповану територію і можливо (точно не знає) продовжив працювати на залізниці. Організація, де працював обвинувачений знаходилась за адресою АДРЕСА_3 . За фотознімками ОСОБА_32 впізнав;

3.1.24. допит свідка ОСОБА_27 , під час якого останній повідомив, що під час окупації продовжували працювати на пожежному поїзді. Про те, що ОСОБА_33 пішов на співпрацю з окупаційною владою свідок дізнався зі слів. Свідок вказує, що коли до них прийшли окупанти та запропонували співпрацю вони відмовились, їх попросили покинути територію. З`явився ОСОБА_34 з військовими та зайняли територію. До війни зустрічались раз на тиждень на нарадах, безпосередньо з ним не працював. Під час окупації прийшов з двома представниками окупаційної влади, щоб охороняти територію після того, як їх попросили її покинути десь 1 липня 2022 року о 09:00 ранку. ОСОБА_34 обіймав посаду начальника стрілецької команди. Які повноваження виконував свідок не знає, оскільки з ним не спілкувався. До окупації у воєнізованої охорони була зброя, карабіни, автомати. Під час окупації в них зброї не було. З ОСОБА_35 двічі зустрічалися. Один з разів на пожежному поїзді. Вони прийшли втрьох, пройшлись по составу, перевірили наявність усього майна. Після цього свідок покинув територію. За фотознімками

ОСОБА_36 інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

ІV. Оцінка Суду

4.1. За змістом приписів частини першої ст. 368 КПК України, Суд, ухвалюючи вирок, перш за все повинен вирішити такі питання: 1) чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; 2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; 3) чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; а згодом вирішити інші питання, що передбачені цією статтею.

Відповідно до частини першої ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

За змістом приписів частини першої ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з приписами частини першої ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

4.2. Відповідно до ст. 17 КПК України, для доведення винуватості особи у вчиненні злочину встановлено стандарт доказування «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність встановлених обставин повинна виключати будь-яке інше розуміння (пояснення) події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений, і обвинувачений є винуватим у вчиненні цього злочину. Отже, фактичні обставини повинні бути встановлені з бодай мінімальним ступенем чіткості та переконливості, який дозволяв би суду зробити висновок щодо винуватості особи в межах пред`явленого їй обвинувачення.

4.3. Враховуючи вищевикладене, Суд вважає за доцільне дати оцінку інкримінованому обвинуваченому складу кримінального правопорушення для надання остаточного висновку щодо винуватості особи.

4.4. Отже, обвинуваченому інкримінується діяння, формою об`єктивної сторони якого є добровільна участь громадянина України в незаконному воєнізованому формуванні, створеному на тимчасово окупованій території.

4.4.1. Щодо «тимчасово окупованої території», як об`єктивної ознаки складу злочину, Суд вважає за доцільне зазначити таке.

Відповідно до пункту 7 частини першої ст. 1-1 Закону України від 15.04.2014 №1207- VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції Закону України № 2217-IX від 21.04.2022) визначено, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль, або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, яким затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, Херсонська міська територіальна громада з 01.03.2022 до 11.11.2022 вважалась тимчасово окупованою територією.З 24.02.2022 року по теперішній час вважаються тимчасово окупованими територіями усі території Генічеського, Скадовського районів Херсонської області; Каховського району, за винятком територій смт. Козацьке та с. Веселе Новокаховської міської територіальної громади, які було звільнено 12.11.2022; території Великокопанівської сільської територіальної громади, Виноградівської сільської територіальної громади, Олешківської міської територіальної громади, Ювілейної сільської територіальної громади Херсонського району Херсонської області.

Отже, оскільки, відповідно до наданих доказів, а саме «Выписки из Единого государственного реестра юридических лиц» (протокол огляду від 21.06.2024, пункт 3.1.6. розділу ІІІ цього вироку) місцезнаходження так званого «Государственного унитарного Предприятия «Херсонская железная дорога» вказано м. Херсон, вул. Залізнична, буд. 17, то, за переконанням Суду, матеріалами кримінального провадження підтверджується, що інкриміноване діяння вчинено на тимчасово окупованій території, отже, вимоги кваліфікації вчиненого діяння за цією об`єктивною ознакою дотримано.

4.4.2. Щодо «незаконного воєнізованого формування, створеного на тимчасово окупованій території», як об`єктивної ознаки складу злочину, Суд вважає за доцільне зазначити таке.

Відповідно до ст. 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини другої тієї ж статті встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною третьою тієї ж статті передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

З огляду на викладене, Суд наголошує, що жодним нормативно-правовим актом України не створено і не передбачено створення такого органу влади як (мовою оригіналу) «Военно-гражданская администрация Херсонской области», відтак, за переконанням Суду, така структура є незаконним органом влади, який діяв на час вчинення злочину на тимчасово окупованій території Херсонській області. А отже так званий «Указ Военно-гражданской администрации Херсонской области №50-р от 27.05.2022 «О создании государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога» є незаконним і таким, що не тягне за собою правових наслідків. Тому підприємство, створене цим указом також є незаконним.

Що стосується такої ознаки як «воєнізоване формування», то Суд зауважує наступне.

Відповідно до частини першої ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, оскільки на тимчасово окуповану територію поширюється дія законів України, то Суд вважає за необхідне застосувати законодавство України, яким визначено таке поняття як «воєнізоване формування».

Відповідно до частини першої ст. 12 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» воєнізовані формування підрозділи, які відповідно до закону діють у складі органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, призначені для їх охорони та запобігання і припинення дій, що дезорганізують роботу виправних установ.

Відповідно до примітки 1 до ст. 260 КК України, під воєнізованими слід розуміти формування, які мають організаційну структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість та дисципліну, і в яких проводиться військова або стройова чи фізична підготовка.

Приписами частини першої ст. 16 Закону України «Про охоронну діяльність» передбачені випадки, коли під час здійснення охоронної діяльності персонал охорони має право застосовувати до осіб, які посягають на об`єкт охорони, заходи фізичного впливу та спеціальні засоби в особливих випадках, якщо інші заходи не привели до припинення посягання або до виконання особою законної вимоги персоналу охорони.

Отже, відповідно до наданих доказів, а саме так званого «Штатного расписания государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога» (пункт 3.1.4. розділу ІІІ вироку), це незаконно створене підприємство має у своєї структурі підрозділ так званий «отряд военизированной охраны», який у складі має два підрозділу з назвою «Стрелковая команда по охране грузов и объектов…», тобто підрозділи, які мають виконувати охоронні функції, здійснювати охоронну діяльність.

Тобто, на переконання Суду, наданими доказами підтверджується той факт, що так званий «отряд военизированной охраны» у складі «государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога» є незаконним воєнізованим формуванням, оскільки має організаційну структуру військового типу, а саме: єдиноначальність та підпорядкованість, з фізично підготовленим персоналом, здатним здійснювати охоронну діяльність, призначене для охорони вантажів та об`єктів залізниці.

Таким чином, Суд вважає, що вимоги кваліфікації вчиненого діяння за об`єктивною ознакою «незаконне воєнізоване формування, створене на тимчасово окупованій території» дотримано.

4.4.3. Щодо «добровільності зайняття посади», як об`єктивної ознаки складу злочину, Суд вважає за доцільне зазначити таке.

Добровільна участь у воєнізованому формуванні це членство в таких формуваннях, перебування у їх складі та виконання будь-яких дій для їх успішного функціонування, які здійснені з власного бажання, без фізичного та психологічного примусу, в умовах наявності вибору.

Наведеними у матеріалах кримінального провадження (пункт 3.1.2 розділу ІІІ цього вироку) доказами та показаннями свідків підтверджуються обставини, пов`язані з добровільністю зайняття обвинуваченим посади в так званому «отряде военизированной охраны», про що свідчать підписи обвинуваченого на контрольній картці проходження інструктажів, які проходять зазвичай при прийомі на роботу, підписи під наказом та розпорядженням організаційного характеру, добровільне виконання функцій голови кваліфікаційної комісії та підписи на посвідченнях тощо.

Отже, на переконання Суду, матеріалами кримінального провадження підтверджено обставини добровільності участі ОСОБА_4 в незаконному воєнізованому формуванні, тобто вимоги кваліфікації вчиненого діяння за цією об`єктивною ознакою дотримано.

4.4.5. Суд також вважає за доцільне звернути увагу на безпосередній об`єкт посягання цього злочину за частиною сьомою ст. 111-1 КК України, яким є суспільні відносини, що забезпечують захист національної безпеки.

Відповідно до пункту 9 частини першої ст. 1 Закону України «Про національну безпеку», національна безпека України захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.

Відповідно до Декларації «Про державний суверенітет України» від 16 липня 1990 року №55-XII, державний суверенітет України є верховенство, самостійність, повнота і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Також в розділі V Декларації проголошено, що Українська РСР здійснює верховенство на всій своїй території. Територія Української РСР в існуючих кордонах є недоторканою і не може бути змінена та використана без її згоди. Українська РСР самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій Республіки та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

У Постанові Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до Діючого головування в Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Парламентської асамблеї Організації з безпеки та співробітництва в Європі та парламентів держав - учасниць Організації з безпеки та співробітництва в Європі щодо міжнародного спостереження Організації з безпеки та співробітництва в Європі на виборах Президента Російської Федерації 2018 року» 17 травня 2018 року №2436-VIII вказано: «Територіальна цілісність України в межах її міжнародно визнаних державних кордонів підтверджена резолюціями Генеральної Асамблеї ООН "Територіальна цілісність України" A/Res/68/262 від 27 березня 2014 року, "Стан з правами людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь (Україна)" A/Res/71/205 від 19 грудня 2016 року та "Стан з правами людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь (Україна)" A/Res/72/190 від 19 грудня 2017 року».

На переконання Суду, незаконне воєнізоване формування, призначене для охорони вантажів та об`єктів залізниці, є важливим засобом охорони логістичного забезпечення військових формувань та збройних сил російської федерації, в умовах ведення бойових дій, акта агресії з боку російської федерації та окупації нею території України. Добровільна участь у такому формуванні є дією, яка спрямована на допомогу і підтримку збройних сил російської федерації у вчиненні злочинних дій проти України у вигляді посягання на її територіальну цілісність і суверенітет.

Відтак, враховуючи наведене, Суд вважає, що добровільна участь у воєнізованому формуванні, створеному на тимчасово окупованій території, призначенням якого є охорона вантажів та об`єктів залізниці, є посяганням на суверенітет і територіальну цілісність України, а тому є посяганням на основи національної безпеки України.

4.4.6. Обов`язковою суб`єктивною ознакою злочинів проти основ національної безпеки України, в тому числі і діяння, передбаченого частиною п`ятою ст. 111-1 КК України є прямий умисел.

Прямий умисел це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, за якого особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК України).

На переконання Суду, при кваліфікації діяння за частиною сьомою ст. 111-1 КК України, питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема: активність поведінки обвинуваченого; спрямованість його дій; його ставлення до власного соціального статусу, пов`язаного із зайняттям відповідної посади; ставленням до окупаційної влади тощо.

Усвідомлення суб`єктом суспільно небезпечного характеру свого діяння означає, що він усвідомлює всі фактичні обставини вчиненого діяння, які відповідають ознакам складу інкримінованого злочину, та одночасно розуміє, що вчинене ним діяння є соціально-осуджуваним, шкідливим для суспільства.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Мотивом вчинення злочину є внутрішнє спонукання, рушійна сила кримінально караного вчинку людини, що визначає його зміст і допомагає більш глибоко розкрити психічне ставлення особи до вчиненого. Мотив дозволяє визначити, чому особа вчиняє злочин. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

За цих обставин Суд вважає, що умисел на вчинення інкримінованого злочину виник у обвинуваченого не пізніше 14.07.2022 року моменту проходження інструктажів, які зазвичай проходять під час прийняття на роботу (речовий доказ 1) пункту 3.1.2. розділу ІІІ вироку).

Отже, проаналізувавши зібрані у цьому кримінальному провадженні докази, Суд дійшов висновку про наявність у обвинуваченого умислу, спрямованого на зайняття посади у незаконному воєнізованому формуванні на тимчасово окупованій території з ідеологічних і корисливих мотивів, з метою завдати шкоду інтересам України шляхом надання допомоги збройним силам російської федерації у продовженні своїх злочинних дій на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Висновки Суду

4.5. Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а також проаналізувавши ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку, Суд вважає, що усі перераховані об`єктивні ознаки складу злочину, передбаченого частиною сьомою ст. 111-1 КК України доведені, отже, доходить висновку про їхню допустимість, належність, достовірність та достатність для визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною сьомою ст. 111-1 КК України, формою об`єктивної сторони якого є добровільна участь громадянина України в незаконному воєнізованому формуванні, створеному на тимчасово окупованій території.

V. Призначення покарання

5.1. Санкцією частини сьомої ст. 111-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

5.2. Під час судового розгляду обставини, які пом`якшують покарання відповідно ст. 66 КК Українине встановлено.

Проте Суд встановив, що обставиною обтяжуючою покарання відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

5.3. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також бере до уваги, та враховує:

- ступень тяжкості правопорушення згідно із статтею 12 КК України інкриміноване діяння відноситься до особливо тяжкого злочину;

- особу обвинуваченого: раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря психіатра/нарколога не перебуває, не є депутатом, з переїздом до тимчасово окупованої території Херсонської області продовжив займатися злочинною діяльністю на шкоду Україні.

5.4. Суд також бере до уваги суспільну небезпечність вчиненого діяння, яка полягає у тому, що особа, яка добровільно взяла участь у воєнізованому формуванні, призначенням якого є охорона вантажів та об`єктів залізниці, вчиняє дію, яка спрямована на допомогу і підтримку збройних сил російської федерації у продовженні вчиняти злочинні дії проти України у вигляді посягання на її територіальну цілісність і суверенітет. Такими діями обвинувачений зміцнює боєздатність збройних сил російської федерації.

5.5. Також Суд враховує загальну мету покарання, як заходу примусу, що застосовується від імені держави, яка полягає в тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ст. 50 КК України). Оптимальним орієнтиром ефективності застосування покарання є визначення його в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

5.6. Суд вважає, що кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання чи інша міра кримінально-правового впливу, застосована до особи правопорушника, повинні відповідати тяжкості злочину, доведеним обставинам вчинення злочину і особливостям особистості правопорушника.

5.7. Суд вважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

5.8. У зв`язку із викладеним, Суд, погоджуючись з аргументами сторони обвинувачення, дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, в судових та правоохоронних органах, займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною зі здійсненням правосуддя та наданням публічних послуг, на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

5.9. Суд, керуючись ст. 65 КК України вважає, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для її виправлення та запобігання скоєнню ним нових злочинів.

Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань до обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення Суд не знаходить.

VІ. Запобіжні заходи

6.1. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 374 КПК України, Суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

6.2. Оскільки розгляд кримінального провадження здійснювався за процедурою спеціального судового провадження, Суд вважає за доцільне до набрання вироком законної силизалишити в силі запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.09.2024 (справа №490/4799/24, н/п 1-кс/490/3509/2024) стосовно обвинуваченого до його затримання на виконання вироку.

VІІ. Вирішення питання, пов`язаного з арештом

7.1. Згідно з частиною четвертою статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

7.2. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.06.2024 (справа №490/4799/24, н/п 1-кс/490/2380/2024) на майно, вилучене в ході проведеного 07.06.2024 року обшуку приміщень будівлі штабу загону ВП «Одеський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона АТ «Укрзалізниця». За адресою: м. Херсон проспект 200 річчя Херсону, буд. 5, накладено арешт і визнано речовими доказами, в тому числі: «контрольный лист отряда военизированной охраны государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога» на имя ОСОБА_7 17.05.91 г.р.» від 14.07.2022 на 1 арк.; «приказ №HОP-02/01 от 15.07.2022 о возложении обязаностей по проведеннию вводного инструктажа работникам Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога» з підписами начальника загону ОСОБА_16 та погоджено підписами ОСОБА_7 , ОСОБА_17 на 2 арк.; рапорт ОСОБА_4 від 05.07.2022 на 1 арк.; рапорт ОСОБА_4 від 11.07.2022 на 1 арк.; «распоряжение №196р от 16.09.2022 о назначении рабочей комиссии передачи ТМЦ в подразделениях» з підписами керівника загону воєнізованої охорони ОСОБА_18 та ознайомлених ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 на 1 арк.; «разрешения председателя квалификационной комиссии ОСОБА_7 (с его подписью) на удостверение №6 виданого ОСОБА_20 , .... удостверение №10 виданого ОСОБА_24 » на 1 арк.

Суд вважає за необхідне в названій частині накладений арешт скасувати.

VІІІ. Вирішення питання, пов`язаного з процесуальними витратами

8.1. Відповідно до вимог пункту 13 частини першої статті 368 та частини четвертої статті 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат. На підставі частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

8.2. Суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судових почеркознавчих експертиз на загальну суму 85 572,64 гривні, а саме:

-судова почеркознавча експертиза № СЕ-19/122-24/3759-ПЧ від 30.07.2024, вартість якої складає 14388,32 гривень;

-судова почеркознавча експертиза № СЕ-19/122-24/3769-ПЧ від 23.07.2024, вартість якої складає 9087,36 гривень;

-судова почеркознавча експертиза № СЕ-19/122-24/3765-ПЧ від 26.07.2024, вартість якої складає 8330,08 гривень;

-судова почеркознавча експертиза № СЕ-19/122-24/3766-ПЧ від 29.07.2024, вартість якої складає 8330,08 гривень;

-судова почеркознавча експертиза № СЕ-19/122-24/3767-ПЧ від 31.07.2024, вартість якої складає 8330,08 гривень;

-судова почеркознавча експертиза № СЕ-19/122-24/3760-ПЧ від 01.08.2024, вартість якої складає 8330,08 гривень;

-судова почеркознавча експертиза № СЕ-19/122-24/3768-ПЧ від 02.08.2024, вартість якої складає 8330,08 гривень;

-судова почеркознавча експертиза № СЕ-19/122-24/3761-ПЧ від 05.08.2024, вартість якої складає 8330,08 гривень;

-судова почеркознавча експертиза № СЕ-19/122-24/3764-ПЧ від 07.08.2024, вартість якої складає 6058,24 гривень;

-судова почеркознавча експертиза № СЕ-19/122-24/3758-ПЧ від 12.08.2024, вартість якої складає 6058,24 гривень.

ІХ. Вирішення питань щодо долі речових доказів

9.1. Згідно з частиною дев`ятою статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Враховуючи положення статті 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, Суд вирішує залишити в матеріалах кримінального провадження документи, надані сторонами.

9.2. Речові докази, а саме: «контрольный лист отряда военизированной охраны государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога» на имя ОСОБА_7 17.05.91 г.р.» від 14.07.2022 на 1 арк.; «приказ №HОP-02/01 от 15.07.2022 о возложении обязаностей по проведеннию вводного инструктажа работникам Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога» з підписами начальника загону ОСОБА_16 та погоджено підписами ОСОБА_7 , ОСОБА_17 на 2 арк.; рапорт ОСОБА_4 від 05.07.2022 на 1 арк.; рапорт ОСОБА_4 від 11.07.2022 на 1 арк.; «распоряжение №196р от 16.09.2022 о назначении рабочей комиссии передачи ТМЦ в подразделениях» з підписами керівника загону воєнізованої охорони ОСОБА_18 та ознайомлених ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 на 1 арк.; «разрешения председателя квалификационной комиссии ОСОБА_7 (с его подписью) на удостверение №6 виданого ОСОБА_20 , .... удостверение №10 виданого ОСОБА_24 » на 1 арк. Суд вважає за необхідне залишити в матеріалах справи.

Х. Вирішення цивільного позову

10.3. Доказів подачі цивільного позову матеріали кримінального провадження не містять.

ХІ. Відомості про вжиті заходи стороною обвинувачення щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

11.1. Відповідно до частини третьої ст. 21 КПК України, кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частини другої ст. 7 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).

11.2. За міжнародними стандартами, відповідно до Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи (75)11 від 19 січня 1973 року «Про критерії, які регламентують розгляд, що проводиться у відсутність обвинуваченого» розгляд може бути проведений у відсутності обвинуваченого:

- за умови своєчасного повідомлення особи про проведення розгляду і надання йому достатнього часу для підготовки захисту;

- наявності підтвердження про фактичне отримання такого повідомлення;

- за умови проведення розгляду в загальному порядку і наданні захисту права втручатися в цей процес;

- за умови забезпечення надання особі судового рішення, прийнятого за наслідками розгляду, і обчислення термінів на оскарження з моменту вручення такого рішення;

- за умови надання особі права на оскарження судового рішення;

- за умови забезпечення права особи на повторне проведення розгляду в загальному порядку, якщо його відсутність була викликана наявністю поважних причин, про які він не міг повідомити уповноважені органи

11.3. Відповідно до частини п`ятої ст. 374 КПК України, у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), Суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

11.4. За таких підстав Суд вважає, що кримінальне процесуальне законодавство покладає на суд обов`язок щодо здійснення судового контролю за діями сторони обвинувачення в частині дотримання нею прав обвинуваченого на захист, доступу до правосуддя тощо під час проведення спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження.

11.5. Відтак, Суду необхідно з`ясувати, чи можливо стверджувати, що ОСОБА_4 знав про кримінальне переслідування, спеціальне досудове розслідування (після надання слідчим суддею дозволу на його здійснення), що здійснювалось відносно неї, і теперішнє судове провадження настільки, щоб мати можливість прийняти рішення або відмовитися від свого права постати перед судом, або ухилитися від правосуддя.

11.6. В згаданому контексті Суд звертає увагу, перш за все, на дотримання стороною обвинувачення порядку офіційного сповіщення обвинуваченої про заходи, які до неї здійснюються.

За змістом приписів частини восьмої ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з вимогами цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

11.7. Виходячи із загальних положень КПК України, Суд вважає, що на стадії досудового розслідування є достатнім для дотримання права обвинуваченої на доступ до правосуддя повідомлення її в порядку частини восьмої ст. 135 КПК України про:

початок відносно неї спеціального досудового розслідування,

підозру,

виклик на допит як підозрюваної,

завершення відносно неї досудового розслідування,

відкриття матеріалів кримінального провадження,

складення відносно неї обвинувального акта і направлення його до суду.

11.8 Як вбачається з досліджених матеріалів, шляхом розміщення оголошення в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр» на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 було повідомлено про:

підозру, складену 28.08.2024, у кримінальному провадженні №0000090 від 19.02.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною сьомою ст. 111-1 КК України («Урядовий кур`єр» №174 (7834) від 28.08.2024, також надіслано через засоби поштового зв`язку за відомим місцем мешкання);

виклик для вручення повідомлення про підозру, допиту, як підозрюваного, та проведення інших слідчих і процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000090 від 19.02.2024 року на 31.08.2024, 02.09.2024, 03.09.2024 в період часу з 09 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. до слідчого відділу УСБУ в Херсонській області за місцем дислокації у м. Миколаїв або до найближчого територіального підрозділу СБ України («Урядовий кур`єр» №174 (7834) від 28.08.2024, також надіслано через засоби поштового зв`язку за відомим місцем мешкання);

здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000090 від 19.02.2024 року відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.09.2024 («Урядовий кур`єр» №190 (7850) від 19.09.2024, також надіслано через засоби поштового зв`язку за відомим місцем мешкання);

завершення спеціального досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження №0000090 від 19.02.2024 року («Урядовий кур`єр» №190 (7850) від 19.09.2024, також надіслано через засоби поштового зв`язку за відомим місцем мешкання);

виклик для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та вручення обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні №0000090 від 19.02.2024 року на 24 вересня, 25 вересня та 26 вересня 2024 року в період часу з 09 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. до слідчого відділу УСБУ в Херсонській області за місцем дислокації у м. Миколаїв або до найближчого територіального підрозділу Служби безпеки України («Урядовий кур`єр» №190 (7850) від 19.09.2024, також надіслано через засоби поштового зв`язку за відомим місцем мешкання).

Крім того, під час судового провадження ОСОБА_4 було повідомлено про:

виклик у судове засідання до Херсонського міського суду Херсонської області на 10.10 2024 о 11 год 30 хв з розгляду кримінального провадження №0000090від 19.02.2024 року («Урядовий кур`єр» №201 (7861) від 04.10.2024);

виклик у судове засідання до Херсонського міського суду Херсонської області на 29.10 2024 о 13 год 30 хв з розгляду кримінального провадження №0000090від 19.02.2024 року («Урядовий кур`єр» №214 (7874) від 22.10.2024);

виклик у судове засідання до Херсонського міського суду Херсонської області на 19.11 2024 о 09 год 30 хв з розгляду кримінального провадження №0000090від 19.02.2024 року («Урядовий кур`єр» №231 (7891) від 14.11.2024);

виклик у судове засідання до Херсонського міського суду Херсонської області на 17.12 2024 о 11 год 30 хв з розгляду кримінального провадження №0000090від 19.02.2024 року («Урядовий кур`єр» №248 (7908) від 07.12.2024);

виклик у судове засідання до Херсонського міського суду Херсонської області на 05.02 2025 о 14 год 30 хв з розгляду кримінального провадження №0000090від 19.02.2024 року.

Крім того, повістки про виклик направлялися засобами поштового зв`язку за останнім відомим місцем реєстрації (проживання) обвинуваченої.

Проте, будучи викликаним належним чином як до органів досудового розслідування, так і до Херсонського міського суду Херсонської області в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 у призначений час та місце без поважних причин не з`явився і про причини своєї неявки не повідомив.

11.9. Наведені обставини, на переконання Суду, свідчать про відмову обвинуваченої від права на доступ до правосуддя, а саме бути присутньою на судових засіданнях (предстати перед судом), від права на захист, а саме обирати на власний розсуд спосіб захисту.

З цих підстав,

керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376, 392-395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною сьомою ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг, на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

2. Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.09.2024 залишити без змін до затримання ОСОБА_4 на виконання цього вироку.

3. Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 обчислювати з дня його фактичного затримання на виконання цього вироку.

4. Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, займатися правоохоронною діяльністю та діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг, обчислювати з моменту відбуття ОСОБА_4 основного покарання у виді позбавлення волі.

5. Відповідно до ст. 100 КПК України документи, що надані сторонами, залишити в матеріалах кримінального провадження.

6. Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.06.2024 в частині майна, а саме: «контрольный лист отряда военизированной охраны государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога» на имя ОСОБА_7 17.05.91 г.р.» від 14.07.2022 на 1 арк.; «приказ №HОP-02/01 от 15.07.2022 о возложении обязаностей по проведеннию вводного инструктажа работникам Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога» з підписами начальника загону ОСОБА_16 та погоджено підписами ОСОБА_7 , ОСОБА_17 на 2 арк.; рапорт ОСОБА_4 від 05.07.2022 на 1 арк.; рапорт ОСОБА_4 від 11.07.2022 на 1 арк.; «распоряжение №196р от 16.09.2022 о назначении рабочей комиссии передачи ТМЦ в подразделениях» з підписами керівника загону воєнізованої охорони ОСОБА_18 та ознайомлених ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 на 1 арк.; «разрешения председателя квалификационной комиссии ОСОБА_7 (с его подписью) на удостверение №6 виданого ОСОБА_20 , .... удостверение №10 виданого ОСОБА_24 » на 1 арк. скасувати.

7. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати в сумі 85 572,64 гривень(вісімдесят п`ять п`ятсот сімдесят дві гривні 64 коп.) за проведення судової експертизи та залучення експертів.

8. Речові докази, а саме: «контрольный лист отряда военизированной охраны государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога» на имя ОСОБА_7 17.05.91 г.р.» від 14.07.2022 на 1 арк.; «приказ №HОP-02/01 от 15.07.2022 о возложении обязаностей по проведеннию вводного инструктажа работникам Государственного унитарного предприятия «Херсонская железная дорога» з підписами начальника загону ОСОБА_16 та погоджено підписами ОСОБА_7 , ОСОБА_17 на 2 арк.; рапорт ОСОБА_4 від 05.07.2022 на 1 арк.; рапорт ОСОБА_4 від 11.07.2022 на 1 арк.; «распоряжение №196р от 16.09.2022 о назначении рабочей комиссии передачи ТМЦ в подразделениях» з підписами керівника загону воєнізованої охорони ОСОБА_18 та ознайомлених ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 на 1 арк.; «разрешения председателя квалификационной комиссии ОСОБА_7 (с его подписью) на удостверение №6 виданого ОСОБА_20 , .... удостверение №10 виданого ОСОБА_24 » на 1 арк. залишити в матеріалах справи.

9. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальнім кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

10. Прокурор, обвинувачений, захисник мають право на апеляційне оскарження цього вироку шляхом подання апеляційних скарг до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

11. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1