СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1680/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м.Київ

Колегія суддів Святошинського районного суду м. Києва в складі:

головуючої - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 20 лютого 2025 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 , представника потерпілого (Акціонерного товариства "Укрпошта") ОСОБА_8 ,

встановила:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

22.02.2024 президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради федерації звернення про використання ЗС РФ за межами РФ, яке було задоволено 24 лютого 2022 року о 05 годині президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні. У подальшому на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці PC РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022, строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

При цьому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17 лютого 2025 року, у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому достовірно відомо про збройний напад російської федерації на Україну, у зв`язку з корисливими мотивами, що полягали у вчиненні протиправних дій, у тому числі проти основ національної безпеки України, виник злочинний умисел спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою на вчинення підпалів, спрямованих на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

У період часу не пізніше 17 лютого 2025 року ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, використовуючи абонентський номер оператора зв`язку: НОМЕР_1 за допомогою мобільного терміналу марки «Apple» моделі iPhone 11», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , що знаходився у його одноосібному користуванні, у програмі для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram», у якій активовано профіль із абонентським номером НОМЕР_1 , вступив у злочинну змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка використовує профіль у вказаній програмі з іменем користувача « ОСОБА_9 ». В ході листування з ОСОБА_5 останній запропонував за грошову винагороду у розмірі 1 500 доларів США вчиняти підпали транспортних засобів співробітників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) або відділень поштового оператора зв`язку АТ «Укрпошта». Усвідомлюючи суспільну небезпеку вказаного злочинного діяння та враховуючи корисливі мотиви, які виразились у отриманні матеріальної вигоди, ОСОБА_5 погодився на пропозицію вказаної невстановленої особи.

Поряд з цим, невстановлена особа, яка використовує профіль у програмі для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram» з іменем користувача « ОСОБА_9 », в ході листування з ОСОБА_5 надала вказівки щодо здійснення фото-, відеофіксації вчинюваного ним злочину та подальшого надсилання відеозапису в особисті повідомлення як підтвердження. При цьому в ході листування ОСОБА_5 отримав детальні інструкції вчинення злочину від вказаної невстановленої особи.

У подальшому, діючи згідно домовленості з вказаною невстановленою досудовим розслідуванням особою, ОСОБА_5 мав підшукати відділення поштового оператора зв`язку АТ «Укрпошта», після чого узгодити з нею готовність до виконання злочину у програмі для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram».

Надалі, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17 лютого 2025 року, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, яка використовує профіль у додатку «Телеграм» з іменем користувача « ОСОБА_9 », підшукав відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта» № 03142, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Академіка Доброхотова, буд. 30, та повідомив вищевказаній особі про готовність здійснити підпал вказаного поштового відділення.

Згідно відповіді начальника відділу поштової безпеки у Київському регіоні, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2020 року №1109 (зі змінами та доповненнями), АТ «Укрпошта» () відноситься до переліку об`єктів критичної інфраструктури.

Разом з цим, ОСОБА_5 було достовірно відомо про наслідки вчинення такого підпалу, а саме: неможливість роботи відділення АТ «Укрпошта», яке перебуває у державній власності та має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, що ослаблює державу та те, що вказані дії спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17 лютого 2025 року, невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка використовує профіль у програмі для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram» з іменем користувача « ОСОБА_9 », в ході листування з ОСОБА_5 , надала вказівку останньому підготувати поблизу відділення пошти схрон із знаряддями для вчинення злочину, а також дала поради щодо оброблення прилеглої території хімічним розчином для приховування слідів та знищення одягу, в якому ОСОБА_5 вчинятиме злочин, шляхом підпалу для приховування доказів.

У вечірній період доби 17 лютого 2025 року, на виконання злочинного умислу, ОСОБА_5 прибув до житлового будинку за адресою: м. Київ,

вул. Академіка Доброхотова, буд. 17, поблизу якого залишив рюкзак із особистими речима. Надалі підозрюваний направився до підготовленого схрону, що розташовувався поруч із відділенням поштового зв`язку №03142, а саме поблизу церкви за адресою: м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, буд. 85. Надалі, ОСОБА_5 взяв з тайника поліетиленовий пакет білого кольору, в якому містились так звані «коктейлі Молотова» у кількості 2 шт., молоток, пляшка із легкозаймистою рідиною та пляшка з хлоркою.

Надалі, підозрюваний ОСОБА_5 взяв пляшку з хлоркою із схрону та направився до відділення зв`язку АТ «Укрпошта» №03142, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Доброхотова, буд. 30, розлив вміст пляшки та повернувся до схрону, щоб взяти решту підготовлених знарядь.

У подальшому, приблизно об 23 год. 54 хв., ОСОБА_5 на виконання вказівки невстановленої досудовим розслідуванням особи, знаходячись біля відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта» № 03142, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Академіка Доброхотова, 30, яке було предметом його злочинного посягання, підійшов до вікна та умисно, з корисливих мотивів, використовуючи молоток розбив вікно.

Надалі, без розриву у часі, відкрив пляшку з легкозаймистою рідиною, кинув до приміщення вказаного поштового відділення, після чого підпалив перший «коктейль Молотова» і кинув у приміщення, за результатом чого відбулось займання приміщення вогнем, чим останній довів спільний з невстановленою досудовим розслідуванням особою злочинний умисел до кінця.

У подальшому, ОСОБА_5 покинув місце події, взявши із собою молоток, а решту знарядь вчинення злочину полишив. Надалі останній забрав рюкзак у вказаному вище місці та попрямував додому за адресою: АДРЕСА_2 . Минаючи сміттєвий бак поруч із будинком за адресою: м. Київ, проспект Академіка Палладіна, буд. 18/30, підозрюваний викинув молоток, що було зафіксовано на камеру відео-спостереження, яка знаходилась на фасаді вказаної будівлі.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування або пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

2. Позиції сторін обвинувачення та захисту.

Прокурор у судовому засіданні вказав на доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Просив призначити покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, визнав повністю, не оспорював викладені в обвинувальному акті обставини, щиро розкаявся. Просив призначити йому мінімально можливе покарання та надати можливість виправитись без позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначив, що його підзахисний ОСОБА_5 визнав обставини, викладені в обвинувальному акті, розкаявся у скоєному, активно співпрацював зі слідством, добровільно відшкодував завдані збитки, просив призначити ОСОБА_5 покарання не пов`язане з позбавленням волі. Окремо звернув увагу суду на стан здоров`я обвинуваченого, який має вади слуху, а також на те, що матір ОСОБА_5 регулярно робить благодійні внески на підтримку ЗСУ.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав покази за змістом яких, приблизно восени 2024 року він за допомогою належного йому мобільного телефону марки «Apple» моделі iPhone 11» із абонентським номером НОМЕР_1 , у програмі «Telegram» розпочав спілкування з користувачем під іменем « ОСОБА_9 », який пропонував йому заробіток шляхом здійснення підпалів адмінбудівель, автомобілей ТЦК та відділень «Укрпошти». Спочатку він ігнорував такі пропозиції, але в наступному вирішив погодитись на підпал відділення «Укрпошти», оскільки вважав це найлегшим варіантом, за що йому мали заплатити 1500 доларів США. Відділення «Укрпошти», де він мав вчинити підпал, визначалось ним самостійно. Наприкінці листопада - початку грудня 2024 року він обрав відділення № 03142 за адресою: м. Київ, вул. Академіка Доброхотова, буд. 30 та продовжував переписку з користувачем під іменем « ОСОБА_9 », який надавав йому поради щодо вчинення злочину та передав молоток, бензин (5л.) через «закладки». Надалі, готуючись до вчинення підпалу, він переніс отриманні предмети у схованку за адресою: м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, буд. 85. В його обов`язки входило розбити вікно та кинути пляшку з легкозаймистою рідиною та підпалити, процес підпалу він мав зняти на відеокамеру для того, щоб в наступному відзвітувати. 17 лютого 2025 року, точний час не пам`ятає (діяла комендантська година), він підійшов до відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта» №03142, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Академіка Доброхотова, буд. 30, та розбивши й ньому вікно, закинув пляшку з легкозаймистою рідиною (пляшку з бензином), після чого підпалив «коктейль Молотова» і кинув у приміщення, за результатом чого відбулось займання приміщення вогнем. Йому не вдалось зафіксувати процес підпалу на відео, оскільки різко запалало полум`я, він злякався та втік додому, забравши рюкзак. Поруч із будинком за адресою: м. Київ, проспект Академіка Палладіна, буд. 18/30, він викинув у сміттєвий бак молоток. В наступному написав користувачу на ім`я « ОСОБА_9 », що вчинив підпал, йому відповіли, що оскільки відеозапису немає, то вони перевірять інформацію, після чого передадуть йому кошти через «закладку». Кошти він не встиг отримати, оскільки невдовзі був затриманий працівниками поліції. Окремо зауважив, що протягом цього часу помічав неподалік себе чорний автомобіль, вважав, що за ним стежать, відмовитись від вчинення злочину побоювався, припускав, що йому та його матері може бути завдана фізична шкода, до правоохоронних органів з цього приводу не звертався, бо вважав, що це буде неефективним. Свої дії оцінює негативно про скоєне шкодує.

Згідно ст.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини та не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Суд також пересвідчився в тому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, підстави вважати, що обвинувачений оговорює себе або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, відсутні. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів визнала недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, як вчинення з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування або пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

4. Мотиви призначення покарання .

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, яке виконує виправну функцію, а індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з метою визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України віднесено до категорії особливо тяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який критично оцінює свою поведінку, особу обвинуваченого, який раніше несудимий, неодружений, непрацевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, також суд зважає на молодий вік обвинуваченого та думку представника потерпілого, яка не наполягала на суворості покарання обвинуваченого.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, яке полягає у відвертому особистому осуді обвинуваченим своєї поведінки, негативному морально-психологічному ставленні до скоєного, розкриттям усіх обставин кримінального правопорушення; активне сприяння розкриттю злочину, яке полягає у добровільній допомозі слідству шляхом повідомлення правоохоронним органам та суду фактів у справі; а також добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено. При цьому, колегія суддів не враховує зазначену в обвинувальному акті обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме вчинення злочину загальнонебезпечним способом, з огляду на те, що кваліфікуюча ознака кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, "підпал"є одним з видів вчинення злочину загальнонебезпечним способом та не може бути повторно врахована судом як обтяжуюча покарання обставина.

Відповідно до положень статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що наведені вище обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, та в сукупності з встановленими судом даними про особу обвинуваченого, його ставленням до вчиненого, висловленням жалю та бажання змінити спосіб життя, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, дають суду підстави застосувати положення ст.69 КК України і призначити ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 113 КК України, у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з конфіскацією майна, за виключенням житла.

5. Вирішення цивільного позову.

Представником потерпілого АТ «Укрпошта» ОСОБА_8 подано позовну заяву в інтересах Акціонерного товариства "Укрпошта" до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 244 629,06 грн.

Під час судового розгляду представник потерпілого повідомила, що завдані АТ «Укрпошта» збитки відшкодовано в повному обсязі 18.09.2025 року шляхом перерахування на розрахунковий рахунок АТ «Укрпошта» коштів в розмірі 244 629,06 грн.

З огляду на викладене, враховуючи, що наразі відсутній предмет спору за цивільним позовом, порушення прав та законних інтересів позивача не встановлено, колегія суддів виснує, що у задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства "Укрпошта" до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 244 629,06 грн., слід відмовити.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

До обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.02.2025 (ун.№760/4692/25) обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який надалі був продовжений, останнього разу на підставі ухвали суду від 30.09.2025 року строком до 28.11.2025.

З огляду на призначене ОСОБА_5 покарання, беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого та фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне залишити без змін застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в загальному розмірі 41 450 грн. 10 коп. ( відповідно до довідки-розрахунку №1/899 від 14.05.2025 фактична вартість послуги з проведення комп`ютерно-технічної експертизи становить 10696,80 грн.); відповідно до довідки-розрахунку №1/883 від 12.05.2025 фактична вартість послуги з проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів становить 7131,20 грн.; відповідно до довідки-розрахунку №1/1123 від 06.06.2025 фактична вартість послуги з проведення судової пожежно-технічної експертизи становить 15599,50 грн.; відповідно до довідки-розрахунку №1/853 від 08.05.2025 фактична вартість послуги з проведення комплексної судової портретної та судової фототехнічної експертизи становить 8022,60 грн.).

Питання про долю речових доказів колегія суддів вирішує в порядку статті 100 КПК України.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.04.2025 року (ун. № 760/4854/25), з метою збереження речових доказів, слід скасувати частково, а саме в частині наступного майна: взуття «Evolution» 42-го розміру, куртка зеленого кольору «Street wear», шапка, балаклава, штани «Eagle №7», рюкзак військовий мультикам. Враховуючи те, що до обвинуваченого ОСОБА_5 застосововано конфіскацію майна, арешт в частині мобільного телефону марки iPhone 11 з абонентським номером оператора зв`язку НОМЕР_4 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 (чорного кольору, у металевому чохлі), згідно вимог ч.4 ст. 174 КПК України, скасуванню не підлягає.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією майна, за виключенням житла.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дати його фактичного затримання у даному кримінальному провадженні, тобто з 21 лютого 2025 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишити без змін застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерів у кримінальному провадженні в загальному розмірі 41 450 (сорок одна тисяча чотириста п`ятдесят) грн. 10 коп.

У задоволенні цивільного позову Акціонерного товариства "Укрпошта" до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 244 629,06 грн., відмовити.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.04.2025 року (ун. № 760/4854/25), скасувати частково, а саме в частині наступного майна: взуття «Evolution» 42-го розміру, куртка зеленого кольору «Street wear», шапка, балаклава, штани «Eagle №7», рюкзак військовий мультикам.

Речові докази:

- мобільний телефон марки iPhone 11 з абонентським номером оператора зв`язку НОМЕР_4 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 (чорного кольору, у металевому чохлі), - конфіскувати у власність держави.

- пляшку з - під вина «Cadet doc» з невідомою речовиною всередині, який поміщений в спецпакет № SUD 3094013; дві ганчірки, які поміщені в спецпакет ЕХРО213572; дві обгортки з цукерок «Еклер», які поміщені в паперовий пакет; волосина із пакету, яка поміщена в паперовий пакет; пакет поліетиленовий білого кольору, який поміщений у паперовий конверт; чорний пакет, який поміщений у паперовий конверт; пляшка з -під вина із речовиною невідомого походження, яка поміщена у спецпакет № SUD 4011111; балаклаву, рюкзак військовий мультикам - знищити.

- взуття «Evolution» 42-го розміру, куртку зеленого кольору «Street wear», шапку, штани «Eagle №7», - повернути за належністю ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учсникам судового провадження.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1

Суддя : ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3