ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/348/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.5 ст.111-1 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 р. м.Тернопіль

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження, зареєстрованого у ЄРДР за №0000073 від 30 серпня 2022 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року, -

Встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Вуглегірськ Донецької області, зареєстровану в АДРЕСА_1 , одруженої, освіта середня спеціальна, раніше несудженої,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років, з позбавленням права займати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах на строк 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією всього належного їй майна, яке є її власністю.

ОСОБА_8 строк відбування покарання визначено рахувати з моменту її затримання.

ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 квітня 2024 року, в порядку передбаченому ч.6 ст.193 КПК України, залишено без змін.

Згідно вироку суду, у листопаді 2002 року в громадянки України ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади - так званому «Управлении Федеральной службы по надзору в сфере защиты прав потребителей и благополучия человека (Роспотребнадзор) по Донецкой народной республике», створених на тимчасово окупованій території Донецької області.

При цьому, ОСОБА_8 було відомо, що згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Діючи, всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права та вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч.4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (ХХV, від 21.12.1965 №2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), президент рф володимир путін та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів зс рф на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє до даного часу.

При цьому, 24.02.2022, на виконання вищевказаних наказів військово-політичного керівництва рф, військовослужбовці зс рф, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській і Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське, оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (із змінами та доповненнями, далі за текстом - Закон №1207-VII), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відтак, Указом Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» № 32/2019 від 07.02.2019, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року» (із змінами) та Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (із змінами), Донецька територіальна громада та вся територія Донецького району, внесена до вказаного переліку територіальних громад, як тимчасово окупована російською федерацією територія України.

Після окупації зазначених територій Донецької області, представниками збройних формувань російської федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій ними території області шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування, правоохоронців, активістів, волонтерів та їх членів сім`ї і близьких родичів.

Разом з тим, 07.04.2014, представниками збройних формувань російської федерації всупереч законного порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію російської федерації в окупованій Донецькій області, яку на даний час очолює колаборант ОСОБА_9 з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом та тимчасово окупованій території Донецької області, а також реалізації узурпованих владних повноважень.

При цьому, положеннями п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону №1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація російської федерації, це сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

08.12.2022 згідно з наказом «Федеральной службы по надзору в сфере защиты прав потребителей и благополучия человека (Роспотребнадзора)» № 665, м. Москва, рф, затверджено положення про незаконний орган влади т.зв. «Управление Федеральной службы по надзору в сфере защиты прав потребителей и благополучия человека по Донецкой народной республике», із наділенням його всіма необхідними владними повноваженнями. У тому числі, щодо незаконної реалізації політики російської федерації в сфері санітарно-епідеміологічного контролю, контролю захисту прав споживачів, за дотриманням законодавства російської федерації про захист дітей від інформації, що спричиняє шкоду їх здоров`ю та розвитку, за діяльністю в області використання збудників інфекційних захворювань людини і тварин та генно-інженерно-модифікованих організмів, за діяльністю в області використання джерел іонізуючого випромінювання та іншого.

При цьому, у відповідності до законодавства російської федерації «Федеральная служба по надзору в сфере защиты прав потребителей и благополучия человека (Роспотребнадзор)» є федеральним органом виконавчої влади рф.

В той же час, у листопаді 2022 року ОСОБА_8 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалася 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, з метою переслідування своїх корисливих інтересів, а саме, отримання відповідної влади в м. Донецьк, та відповідно наділенням її функціями заступника керівника так званого «Управления Федеральной службы по надзору в сфере защиты прав потребителей и благополучия человека по Донецкой народной республике», створеного на тимчасово окупованій території, перебуваючи на території м. Донецьк, маючи умисел на зайняття посади у незаконному органі влади та реалізуючи його, вступила у злочинну змову з представниками окупаційної адміністрації російської федерації в окупованій Донецькій області. Отримавши від останніх пропозицію обійняти посаду виконувача обов`язків заступника, а в подальшому так званого заступника керівника «Управления Федеральной службы по надзору в сфере защиты прав потребителей и благополучия человека по Донецкой народной республике», в порушення вимог Конституції та Законів України, добровільно, умисно, погодилася на вказані пропозиції.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, громадянка України ОСОБА_8 , перебуваючи в тимчасово окупованому м. Донецьк, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації на території Донецької області, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, не пізніше ніж 22.12.2022 добровільно зайняла посаду виконувача обов`язків заступника, а з 28.12.2022 по 28.03.2024 заступника керівника «Управления Федеральной службы по надзору в сфере защиты прав потребителей и благополучия человека по Донецкой народной республике», пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Донецької області, що знаходився за адресою: м. Донецьк, вул. Любавіна, 3. Окрім цього, 22.03.2023, 23.03.2023, 24.03.2023, 30.03.2023 та 28.11.2023, у період відсутності керівника вищезазначеного незаконного органу влади, ОСОБА_8 тимчасово виконувала його обов`язки.

Займаючи вказані посади, починаючи з 22.12.2022 по 28.03.2024, ОСОБА_8 , діючи умисно та виконуючи покладені на неї організаційно- розпорядчі та адміністративно-господарські функції, вказівки і розпорядження представників окупаційної адміністрації російської федерації в окупованій Донецькій області, бажаючи проявити себе та довести свою лояльність і відданість окупаційній владі держави-агресора, відповідно до своїх функціональних обов`язків, за дорученням керівника, представляє вищезазначене «Управління» в «територіальних органах виконавчої влади на території донецької народної республіки» у відносинах з іншими органами окупаційної влади, громадянами, організаціями, координує та контролює роботу підрозділів «Управління»; курує питання здійснення федерального державного санітарно-епідеміологічного нагляду, у тому числі організації та проведення перевірок виконання органами державної влади, місцевого самоврядування, а також юридичними особами вимог санітарного законодавства, проведення санітарно-епідеміологічних експертиз, розслідувань, видачі заключень, застосування в порядку, встановленому законодавством російської федерації заходів по припиненню виявлених порушень норм санітарного законодавства; вносить на розгляд керівника мотивовані пропозиції про направлення в правоохоронні органи матеріалів щодо порушення санітарного законодавства для вирішення питання про порушення кримінальних справ; о і контролює виконання завдань окупаційної влади; виконує обов`язки керівника «Управління» у разі його відсутності, інше.

Крім того, вказаний незаконний орган влади реалізує свої повноваження в сфері щодо забезпечення в межах компетенції управління захисту відомостей, які складають державну таємницю, забезпечує мобілізаційну підготовку його працівників, антитерористичну захищеність об`єктів (територій) управління, здійснює організацію і ведення цивільної оборони.

Так, 22.12.2022, ОСОБА_8 , після особистого ознайомлення з указом президента рф від 06.12.2022 № 886 «Об особенностях замещения государственных и муниципальных должностей, должностей государственной и муниципальной службы на территориях Донецкой Народной Республики, Луганской Народной Республики, Запорожской области и Херсонской области», погодилася на реалізацію зазначених у ньому вимог та подальшому забезпеченню його виконання підлеглими працівниками.

Надалі, з 02.01.2023 по 04.01.2023, а також з 05.01.2023 по 06.01.2023 ОСОБА_8 , як один із керівників «Управління», забезпечувала належне функціонування незаконного органу влади, керівництво діяльністю трудовим колективом та управління його майном, під час чергування у вказані дні.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 22.03.2023 ОСОБА_8 , на виконання законодавства країни-агресора забезпечила інформування так званого «міністра освіти і науки донецької народної республіки» щодо необхідності допуску до роботи в організаціях відпочинку дітей лише імунізованих осіб.

23.03.2023 ОСОБА_8 , з метою забезпечення належного функціонування незаконного органу влади країни-агресора, забезпечила надання доступу до корпоративного порталу та системи звітності «Роспотребнадзора» новим співробітникам.

Цього ж дня, виконуючи вказівки окупаційної адміністрації, ОСОБА_8 інформувала «врио руководителя аппарата правительства донецкой народной республики» про найменування, керівника, адресу та штатну чисельність «Управления Федеральной службы по надзору в сфере защиты прав потребителей и благополучия человека по Донецкой народной республике».

Також 23.03.2023 ОСОБА_8 , створюючи умови для належного функціонування незаконного органу влади країни-агресора, забезпечила розпорядчими документами «Роспотребнадзора», а також наданням роз`яснень та вказівок щодо застосування норм законодавства «территориальный отдел Управления Роспотребнадзора по донецкой народной республике в городах Донецк, Димитрово, Красноармейск, Новогродовка, Селидово и Красноармейском районе».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 24.03.2023 ОСОБА_8 , виконуючи свої службові обов`язки, забезпечила інформування «першого заступника міністра промисловості і торгівлі донецької народної республіки» щодо неможливості проведення наглядових заходів у «дочернем предприятии «республиканский рынок №30/1» государственного предприятия «рынки донбасса».

Окрім цього, 22.03.2023, 23.03.2023, 24.03.2023 та 30.03.2023 ОСОБА_8 добровільно, умисно, виконуючи покладені на неї обов`язки, забезпечила інформування керівників «Управлений Федеральной службы по надзору в сфере защиты прав потребителей и благополучия населения» по Чеченській, Волгоградській, Ростовській, Нижньогородській областях, а також начальника «Северо-Кавказкого территориального отдела по железнодорожному транспорту» про реалізації нею наративів країни-агресора щодо незаконного вивозу на територію рф українських дітей.

Надалі, 28.11.2023 ОСОБА_8 , втілюючи наративи країни-агресора, виконуючи покладені на неї обов`язки в незаконному органі влади, на виконання постанови «правительства рф от 16.03.2023 №402», інформувала так званого «донецкого транспортного прокурора», щодо проведення «Управлением Роспотребнадзора по донецкой народной республике» планових контрольно-наглядових заходів на об`єктах транспортної інфраструктури.

Крім того, 28.03.2024 ОСОБА_8 , з метою утвердження окупаційної адміністрації держави-агресора та переходу тимчасово окупованої території Донецької області на російське законодавство, представляючи інтереси незаконного органу влади - «Управления Федеральной службы по надзору в сфере защиты прав потребителей и благополучия человека по Донецкой народной республике», провела робочу зустріч з так званим «вице-премьером днр» ОСОБА_10 .

Отже, громадянка України ОСОБА_8 , умисно, добровільно, з 22.12.2022 по 28.03.2024, займала посади так званого виконувача обов`язків заступника, заступника керівника та тимчасово виконуючого обов`язки керівника «Управления Федеральной службы по надзору в сфере защиты прав потребителей и благополучия человека по Донецкой народной республике», пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території Донецької області.

В апеляційній скарзі захисник просить вищевказаний вирок суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, дослідивши наявні у матеріалах справи докази.

Вказані вимоги мотивує тим, що відсутні докази на підтвердження належного повідомлення ОСОБА_8 про судовий розгляд чи те, що вона була обізнана про наявне відносно неї кримінальне провадження немає, тому вважає, що вирок ухвалено із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази щодо добровільності та умислу на вчинення нею протиправних дій, що пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території Донецької області.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, що просить задовольнити апеляцію, з мотивів викладених у ній, прокурора, що вважає вирок суду законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно статті 392 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 84 КПК, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Стаття 94 КПК передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з положеннями ст. 91 КПК, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його вчинення

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ікримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.111-1 КК України, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин та підтверджений доказами, які досліджено та оцінено за критеріями, визначеними у ч. 1 ст. 94 КПК та є правильним.

Зокрема, суд першої інстанції дослідив, проаналізував та правильно поклав в основу обвинувального вироку докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження, належність та допустимість яких апелянтом не оспорюється.

Отже, досліджені в суді першої інстанції докази, які були покладені в основу рішення місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 , є такими, що доповнюють один одного, є взаємоузгодженими, належними та допустимими, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального закону і, в своїй сукупності, та поза розумним сумнівом підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні нею злочинів проти основ національної безпеки.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник зазначає, що місцевим судом не перевірено факту добровільності вступу ОСОБА_8 та умислу на вчинення нею протиправних дій, що пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території Донецької області та що така її поведінка могла бути пов`язана із тиском на неї. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази щодо добровільності вчинення обвинуваченою протиправних дій.

Колегія суддів вважає такі доводи апеляційної скарги припущеннями, які не ґрунтуються на матеріалах провадження, виходячи з наступного.

Кримінальний процесуальний закон передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Аналіз матеріалів провадження не дає підстав для висновку про те, що ОСОБА_8 вчиняла інкриміновані їй злочини під тиском чи примусом будь кого, і таких доказів стороною захисту до провадження долучено не було.

Окрім того, як на допущення істотних порушень вимог КПК України місцевим судом під час розгляду вказаного кримінального провадження, захисник у своїй апеляційній скарзі вказує на те, що відсутні докази про належне повідомлення обвинуваченої про судовий розгляд.

Такі доводи апелянта колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування вчинених ОСОБА_8 злочинів проти основ національної безпеки, передбачених ч.5 ст.111-1 КК України, здійснювалося за правилами Глави 24-1 КПК України у формі спеціального досудового розслідування (in absentia).

Відповідно до вимог ч.3 ст.323 КПК Країни судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Участь захисника у спеціальному судовому провадженні є обов`язковою.

Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 цього Кодексу та на офіційному веб-сайті суду. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що судом першої інстанції були в повній мірі дотримані вказані вище вимоги.

Так, судові повістки про кожне наступне судове засідання у цьому провадженні надсилалися судом за останнім відомим місцем проживання ОСОБА_8 - АДРЕСА_1 , а також уся інформація про процесуальні документи та повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_8 щоразу публікувалася у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 цього Кодексу газеті КМУ Урядовий кур`єр та на офіційному веб-сайті Тернопільського міськрайонного суду, про що до матеріалів провадження долучені відповідні дані.

Крім того, для захисту інтересів та дотримання прав обвинуваченої ОСОБА_8 , судом було забезпечено участь захисника адвоката ОСОБА_7 , процесуальні документи, що підлягали врученню обвинуваченій, надавалися захиснику, який приймав безпосередню участь у всіх судових засіданнях в ході судового слідства даного кримінального провадження.

В даному випадку, колегією суддів не встановлено порушення права обвинуваченої на захист, про що вказує в апеляційній скарзі адвокат.

Що ж стосується призначеної міри покарання ОСОБА_8 , то суд першої інстанції її призначив правильно, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, так як вона відповідає вчиненим злочинам та особі обвинуваченої, необхідна й достатня для її виправлення та попередження нових правопорушень.

Враховуючи викладені вище обставини, в їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, у зв`язку з чим його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 111-1 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Головуючий

Судді