ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі прокурора підозрюваного (відеоконференція) захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Березняки, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, не працює, з середньою-спеціальною освітою, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, який особою з інвалідністю, учасником бойових дій, депутатом - не є, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , за погодженням першим заступником керівника Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_10 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2025 року задоволено клопотання слідчого та застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, тобто до 25 грудня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного від слідства та суду, враховуючи дані про його особистість, підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважав за необхідне застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить змінити ухвалу слідчого судді та визначити підозрюваному мінімальний розмір застави.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, захисник посилається на те, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді обов`язковість не визначення підозрюваному розміру застави. Ухвалюючи рішення, слідчий суддя належним чином не мотивувала його в цій частині, не прийняла до уваги, що така позиція позбавляє підозрюваного можливості обрати альтернативний триманню під вартою запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги захисника, думку прокурора, який просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, дослідивши надані матеріали, апеляційний суд дійшов до наступного.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів справи, досудовим розслідуванням встановлено, що 26.10.2025 у період часу з 17 години 00 хвилин по 23 годину 20 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_11 , з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на заподіяння їй смерті з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою позбавлення життя останньої, наніс їй один удар гострим предметом з колюче-ріжучими властивостями, ймовірно ножем, в область живота, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота, тобто вчинив діяння, що має ознаки фізичного насильства, як форми домашнього насильства, відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_11 померла на місці.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 1457 від 27.10.2025 виданого ДСУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» причиною смерті ОСОБА_11 є гостра крововтрата, ушкодження печінки, проникаюче ножове поранення живота.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяні смерті іншій людині.

27.10.2025 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

27.10.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується: документом електронним рапортом № 94424 від 26.10.2025; документом протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 27.10.2025; документом протоколом огляду трупа за адресою: АДРЕСА_3 від 27.10.2025; документом лікарським свідоцтвом про смерть №1457; показаннями свідка ОСОБА_12 від 27.10.2025; показаннями свідка ОСОБА_13 від 27.10.2025; показаннями свідка ОСОБА_13 від 27.10.2025; показаннями свідка ОСОБА_14 від 27.10.2025; показаннями свідка ОСОБА_15 від 27.10.2025; показаннями свідка ОСОБА_16 від 27.10.2025; показаннями свідка ОСОБА_17 від 27.10.2025; документом протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 27.10.2025; документом повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 27.10.2025; речовими доказами; іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Як видно з наданих матеріалів, слідчим суддею належним чином і в повній мірі досліджені у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Суд ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі Нечипорук і Йонкало проти України термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена, враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено. Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтовується зібраними доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, належним чином врахував тяжкість та обставини злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, дані про особу ОСОБА_7 , а саме раніше не судимого, не працевлаштованого, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що залишаючись на свободі ОСОБА_7 матиме змогу переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Також, суд першої інстанції, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, крім даних про суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюють ОСОБА_7 , та даних про особу підозрюваного, взяв до уваги і інші обставини кримінального провадження, зокрема, те, що ОСОБА_7 є особою, яка веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, малолітніх дітей вилучили, через його негативне та жорстоке ставлення до них а саме підвищену суспільну небезпечність, що в сукупності є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування від органів досудового розслідування або суду.

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшуються з урахуванням введення в Україні військового стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Дані висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Щодо ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, апеляційний суд зауважує, що сам злочин відбувся за місцем спільного проживання підозрюваного та потерпілої. Наразі встановлюються всі обставини події, а тому може виникнути необхідність у повторному проведенні огляду місця події, а ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може знищити, приховати чи спотворити докази у кримінальному провадженні.

Також існує ризик незаконного впливу на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_7 вручено клопотання про обрання запобіжного заходу та в додатках до клопотання наявні протоколи допитів свідків, де зазначено повні анкетні відомості із зазначенням адрес проживання учасників, контактних номерів телефонів, володіючи інформацією щодо контактних даних очевидців події, підозрюваний може вжити заходів щодо впливу на свідків, шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Свідками у кримінальному провадженні є особи, які проживають в одному населеному пункті з потерпілим, а тому є вагомі підстави вважати, що на них буде чинитися тиск з боку підозрюваного.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні не залучено потерпілу особу, так як встановлюються родичі чи близькі особи вбитої ОСОБА_18 , а отже є підстави вважати, що і на даних осіб може чинитися тиск.

Суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду провадження, дійшов висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Доводи захисника щодо незастосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів відхиляє, адже, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що виразилося в умисному позбавленні життя іншої людини, а у відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги захисника, апеляційним переглядом не встановлено.

Приймаючи рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не виявлено, тому колегія суддів вважає необхідним ухвалу слідчого судді залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: