КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/9569/25
Провадження № 1-кп/552/851/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2025 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження №0001956 від 20.12.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леніно Московської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні сина 2011 року народження, який проходить військову службу на посаді медичного інструктора роти ВЧ НОМЕР_1 , військове звання молодший сержант, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 26.10.2024 № 317 старшого солдата ОСОБА_6 прийнято на посаду стрільця стрілецького спеціалізованого відділення стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_2 .

20.12.2024 близько 09 год. 50 хв. ОСОБА_6 , в позаслужбовий час, керуючи на законних підставах технічно-справним транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 210994, реєстраційний номер НОМЕР_3 , у порушення вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п. 16.11 Правил дорожнього руху, рухався по другорядній дорозі в м. Полтаві по вул. Нечуя Левицького та наближаючись до перехрестя нерівнозначних доріг до вул. Затишна, не надав дорогу велосипедисту ОСОБА_4 , який наближався до перехрестя зліва по головній дорозі, по вул. Затишній, в результаті чого створив небезпеку для руху велосипедиста, з яким в подальшому допустив зіткнення.

Внаслідок проявленої злочинної необережності та порушення водієм ОСОБА_6 вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п. 16.11 Правил дорожнього руху, ОСОБА_4 , згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 125 від 13.02.2025, отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості з формуванням плащеподібної субдуральної гематоми справа, вторинної геморагічної прогресії з формуванням внутрішньомозкової гематоми правої скроневої долі, травматичного субарахноідального крововиливу; скалкового перелому луски скроневої кістки справа зі зміщенням та переходом на велике крило клиноподібної кістки та тім`яну кістку справа; перелому виличної кістки та виличної дуги справа, скалкових переломів передньої та латеральної стінок правої максилярної пазухи з забоєм м`яких тканин тім`яної та скроневої ділянок справа, забійної рани м`яких тканин скроневої ділянки справа та саден шкіри голови; закритого перелому дуги С7 хребця зліва з переходом на верхній суглобовий відросток; закритих переломів задніх відрізків ІІІ-ІХ-го ребер справа по паравертебральній лінії і подвійного перелому VІ-го ребра справа з розвитком правобічного пневмогідротораксу малим об`ємом та закритого скалкового перелому правої лопатки зі зміщенням, які утворилися від дії тупих предметів та можливо в строк і за обставин вказаних в постанові та представленій медичній документації і які кваліфікуються, як ТЯЖКІ тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя.

Причиною дорожньо-транспортної події та наслідків, що настали, згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/117-25/7496-ІТ від 23.04.2025, є порушення вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п. 16.11 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 , а саме:

2.1. «Дати дорогу» Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі;

16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 , з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та розповів, що 20 грудня 2024 року близько 9 год. 50 хв. він рухався за кермом свого автомобіля ВАЗ 210994 по вул. Нечуя-Левицького та під`їжджаючи до перехрестя з вулицею Затишною відволікся та не помітив потерпілого, який рухався на велосипеді по головній дорозі ліворуч він нього. В результаті чого відбулося зіткнення. Він одразу зупинився та викликав швидку медичну допомогу. Щиро розкаюється у вчиненому. На даний час він узгодив з потерпілим порядок та розмір відшкодування завданих йому матеріальних збитків та моральної шкоди. Він є військовослужбовцем і проходить військову службу. Просить суворо його не карати та не позбавляти його волі. Також просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, так як військова служба пов`язана з постійним перебуванням за кермом.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 просив не позбавляти волі ОСОБА_6 , а також права керувати транспортними засобами, оскільки останній перебуває на військової службі. Питання та порядок відшкодування заподіяної йому шкоди узгоджено з обвинуваченим.

Відповідно до ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, у відповідності із ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так у силу ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

У силу ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаюється у вчиненому, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, перебуває на військовій службі, позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

За таких обставин суд вважає за можливе визначити ОСОБА_6 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання. Також суд вважає недоцільним застосовувати до нього додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки раніше він до адміністративної чи кримінальної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягався, в момент вчинення ДТП перебував у тверезому стані, умови проходження ним військової служби пов`язанні з перебуванням за кермом транспортних засобів.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати покласти на обвинуваченого та стягнути на користь держави витрати пов`язані з проведенням судових експертиз.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_6 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації, а у період проходження військової служби до командира військової частини, та повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 за проведення експертиз судові витрати на користь держави в розмірі 5316,6 грн.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30.12.2024, з автомобіля марки ВАЗ 210994, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , та повернути його ОСОБА_6 або іншій уповноваженій особі.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30.12.2024, з велосипеда CUBE CROSS HPA, сіро-чорного кольору, та повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляцiйного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1