НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/680/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новоушицького районного суду Хмельницької області в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001513 від 11 серпня 2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

військовослужбовця, уродженця с. Красне, Кегичівського району,

Харківської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні

малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, депутатом не являється,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за

адресою:

АДРЕСА_2 , в силу вимог ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

установив:

10 серпня 2025 року близько 23 год 00 хв на 2 км автодороги 0231104 сполученням «Струга-Рудківці» у с. Струга Кам`янець-Подільського району, під час несення служби поліцейськими 2 взводу 2 роти батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які відповідно до частини 3 статті 18 КК України є службовими особами Національної поліції України, за порушення п. 31.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, було зупинено громадянина ОСОБА_4 . В ході спілкування з останнім, поліцейським ОСОБА_6 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, після чого працівниками поліції неодноразово було запропоновано ОСОБА_4 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, від якого останній відмовився. У зв`язку з чим працівники поліції приступили до складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В цей час ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники Національної поліції, які перебували у форменому одязі із знаками розрізнення, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, почав розмову з поліцейськими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою вирішення питання стосовно не складання відносно нього адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та в ході цієї розмови неодноразово пропонував працівникам поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 10 тисяч гривень за нескладання відносно нього адміністративного протоколу ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отримавши неодноразову відмову та попередження про кримінальну відповідальність за пропозицію в наданні неправомірної вигоди працівникам поліції, не залишив своїх спроб уникнути відповідальності шляхом пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі. Після цього поліцейський ОСОБА_5 одразу, діючи відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції», після відмови від отримання неправомірної вигоди про вказаний факт повідомив на лінію 102.

Своїми умисними діями, які виразились у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою, інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та підтвердив обставини пропозиції надання ним 10 серпня 2025 року працівникам поліції неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 10 000 грн за уникнення від адміністративної відповідальності. Просив його суворо не карати, оскільки він висновки для себе зробив.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд за клопотанням прокурора, з урахуванням думки обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження інших доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким із сторін кримінального провадження не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності їх позиції відсутні, сторонам кримінального провадження роз`яснено, що при застосуванні ч.3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом та дослідженням документів, які характеризують його особу, а також суду пояснив, що він розуміє зміст обставин викладених в обвинувальному акті, правову кваліфікацію діяння, та у подальшому позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Вказав, що його позиція є добровільною, жодного впливу на нього не чинилося. У суду немає сумніву щодо добровільності позиції обвинуваченого.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою, в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 369 КК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена і він підлягає покаранню за його вчинення.

Згідно з положеннями статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Як випливає із законодавчих приписів, значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й справедливістю.

Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину. Обвинувачений є військовослужбовцем, проте згідно витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 112 від 21 квітня 2025 року самовільно залишив військову частину та знятий з грошового та котлового забезпечення з 21 квітня 2025 року, має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, за зареєстрованим місцем проживання орган місцевого самоврядування компрометуючою інформацією не володіє, за місцем служби характеризується негативно, під диспансерним наглядом у лікаря психіатра не перебуває, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога, в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставиною, що пом?якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу, що буде достатнім для його виправлення.

Підстав для призначення покарання у виді обмеження чи позбавлення волі суд не встановив.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 368,370,373, 532 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речовий доказ - диск DVD-R, на якому містяться відеозаписи із службових нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції, який долучений до матеріалів кримінального провадження №0001513, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1