Провадження №1-кп/359/888/2025
У Х В А Л А

19 грудня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів :

головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

під час судового розгляду у закритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією в кримінальному провадженні №0001099, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2025 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, офіційно працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст. 153, ч. 6 ст. 153, ч.3 ст. 301-1 КК України,

розглянувши клопотання прокурора про продовження дії відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

Дане кримінальне провадження перебуває в провадженні суду з 21.10.2025 року на стадії судового розгляду: встановлено порядок судового розгляду, прокурором долучено докази обвинувачення для їх дослідження.

Перед дослідження доказів за клопотанням сторони захисту оголошено перерву до 14.30 год. 13.01.2026 року. Згідно ухвали суду від 24.10.2025 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 становить до 24.00 год. 23.12.2025 року, а до цього часу завершити судовий розгляд не є можливим.

В порядку ст. 331 КПК України, прокурором, зважаючи на завершення дії терміну дії попереднього ув`язнення обвинуваченого, заявлено клопотання про продовження дії ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб. Клопотання вручено захиснику та обвинуваченому 14.11.2025 року.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, зважаючи на ризики, що існують згідно ст. 177 КПК України, та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам ОСОБА_6 : переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання за вчинені злочини; впливу на малолітніх потерпілих та неповнолітніх свідків з метою схилення до зміни своїх викривальних показань на свою користь з метою уникнення ним кримінальної відповідальності; вчинення нових злочинів щодо неповнолітніх проти статевої недоторканості та статевої недоторканості особи, зважаючи на кількість епізодів правопорушення.

Захисник та обвинувачений проти заявленого клопотання заперечили, та зазначили про можливість зміни такого на більш м`який, в тому числі і домашній арешт з визначенням обов`язків, зважаючи на те, що ОСОБА_6 не має наміру залишати територію місця проживання зважаючи на намір здійснювати захист своїх інтересів в суді та відсутність документу, що б надавав право на виїзд за кордон; твердження прокурора про ризик вчинення нових злочинів є припущенням та цьому відсутні будь-які докази, зважаючи на те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має виключно позитивні характеристики та відзнаки, що пов`язані з навчальним та виховним процесом дітей; намірів впливати на малолітніх потерпілих чи їх законних представників, чи неповнолітніх свідків у обвинуваченого немає, а їх допит сторона захисту планує виключно в межах судового розгляду. Тому, з урахуванням особи обвинуваченого, виключно позитивних характеристик останнього, та за відсутності доказів з боку прокурора що підтверджували б наведені ним ризики, сторона захисту просила відмовити у подальшому триманні обвинуваченого під вартою.

Заслухавши пояснення сторін провадження, ознайомившись з матеріалами клопотання прокурора, матеріалами кримінального провадження в обсязі, необхідному для розгляду заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом, щодо запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При обранні запобіжного заходу, згідно статті 178 КПК України, суд також враховує, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Востаннє, на стадії підготовчого провадження ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2025 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави відносно ОСОБА_6 строком на 60 діб.

З цього приводу, суд враховує, що обвинувачений перебуває під вартою, починаючи з 30.05.2025 року, та має обґрунтовану підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкриміновані.

Однак на ряду з обґрунтованістю підозри, при вирішенні питання про дію запобіжного заходу, суд враховує положення вимог ст. 177, 178 КПК України, зважаючи на зазначене вище.

Продовжуючи відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд при постановленні ухвали від 24.10.2025 року враховував наявність на той момент ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.

Встановлено, що ОСОБА_6 дійсно обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 6 ст. 153 та ч. 3 ст. 301-1 КК України.

Проте, станом на 19.12.2025 року, на думку суду, зазначені ризики, а саме передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження та є лише припущеннями сторони обвинувачення.

Так, доказів наявності таких ризиків в клопотанні прокурором не наведено.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення, не може свідчити про необхідність утримання обвинуваченого під вартою, в тому числі, у разі обвинувачення останнього у вчиненні кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Так, судом не досліджувалась станом на 19.12.2025 року вагомість доказів обвинувачення, що пов`язане з подальшим дослідженням останніх в ході встановленого судом порядку їх дослідження.

Згідно наявних та поданих стороною захисту документів, ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне зареєстроване місце проживання та родину, що свідчить про міцні соціальні зв`язки. До свого затримання 30.05.2025 року обвинувачений мав постійне місце роботи на посаді педагога-організатора Бориспільського ліцею імені Костянтина Могилка протягом більше ніж трьох років. За цей період часу, ОСОБА_6 неодноразово заохочувався за свою педагогічну діяльність, мав відповідні заохочення і раніше. Станом на 2025 рік має вік 22 роки.

Будь-якої інформації щодо вчинення ОСОБА_6 до весни 2025 року інших кримінальних правопорушень, в тому числі, пов`язаних з порушенням статевої недоторканості чи статевої гідності, правоохоронні органи не мали.

Інкриміновані ж йому дії згідно пред`явленого обвинувачення є предметом вивчення та дослідження з урахуванням доказів обвинувачення та захисту в ході судового розгляду.

З цього приводу, зазначення в клопотанні інформації про можливість впливу обвинуваченого на потерпілих, свідків, можливість уникнення ним суду та кримінальної відповідальності за вчинені діяння, є,на думку суду, лише припущенням.

Таким чином, належних доказів в порядку ст. 89 КПК України, про те, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду, можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни ними свідчень та вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з тим, що він обвинувачується у вчиненні інших кримінальних правопорушень, суду з боку сторони обвинувачення не надано.

Так, ОСОБА_6 станом на 19.12.2025 року не працює по місцю своєї роботи, зважаючи на притягнення до кримінальної відповідальності та перебування під вартою, починаючи з 30.05.2025 року, у зв`язку з чим не виконує своїх обов`язків як педагога. Таким чином вплив на малолітніх потерпілих чи свідків подій, виключається. Крім того, уникнення такої можливості, на думку суду, може вирішити інший більш м`який запобіжний захід, що перешкоджав би такому спілкуванню.

Залишення обвинуваченим території України з використанням документів, які б давали право на виїзд, що унеможливлювало проведення судового розгляду, стороною обвинувачення також не обґрунтовано, оскільки не надано доказів наявності таких документів у ОСОБА_6 . Сторона захисту з цього приводу заперечувала їх наявність та можливість використання, в тому числі в умовах воєнного стану.

З цього приводу, наявність відповідних ризиків та припущення з цього приводу, на думку суду можливо нівелювати шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням засобів електронного контролю.

З цього приводу, прокурором не спростована можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу замість подальшого утримання обвинуваченого під вартою.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною, яка підтримує державне обвинувачення, та заперечень сторони захисту, суд приходить до переконання, що ступінь ризиків, які були встановлені судом раніше, змінилася.

На думку суду, під впливом тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , він дійсно може переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання інкримінованих обвинуваченому злочинів, проте таких ризик може бути усунутий шляхом запровадження менш обтяжливого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням засобів електронного контролю.

Крім того, на думку суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, станом на 19.12.2025 року, вплив на малолітніх потерпілих та неповнолітніх свідків з боку обвинуваченого, є лише припущенням без надання належних доказів тому.

Також, на думку суду, станом на 19.12.2025 року, зменшився ризик незаконно впливу на свідків, потерпілих та інших осіб у кримінальному провадженні, з метою зміни ними свідчень, а також вчинення обвинуваченим нових злочинів, зважаючи на дані, що характеризують його особу.

Крім того, суд враховує заперечення сторони захисту відносно продовження дії найсуворішого запобіжного заходу та клопотання щодо необхідності зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 на більш м`який з урахуванням вказаних доводів.

З цього приводу, суд оцінює позицію захисту щодо можливості дотримання своїх процесуальних обов`язків з боку обвинуваченого під час дії іншого більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем своєї реєстрації та проживання, як такий, що відповідає стану судового розгляду, особі обвинуваченого, його характеристиці, віку та інших факторів, визначених ст. 178 КПК України.

При цьому, застосування більш м`якого запобіжного заходу із застосуванням засобів електронного контролю відносно ОСОБА_6 , враховуючи наявність вказаних вище ризиків, на думку суду, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

У цьому зв`язку, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час, станом на 19.12.2025 року, не в повній мірі відповідає особі обвинуваченого, з урахуванням відсутності доказів перешкоджання з його боку інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду.

Тому суд дійшов до переконання, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає залишенню без задоволення, а відносно ОСОБА_6 слід обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням засобів електронного контролю терміном на два місця з визначенням обов`язків, передбачених ст.. 194 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 31, 35, 177-194, 350, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) терміном на два місяці, з визначенням наступних обов`язків: не залишати місце проживання ( АДРЕСА_1 ) цілодобово; не залишати регіон проживання (Київська область, м. Бориспіль) без відповідного дозволу суду; з`являтися на виклики до суду; завчасно повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та їх законними представниками і свідками в кримінальному провадженні; здати (за наявності) на зберігання до компетентних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити засоби електронного контролю.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.

Термін дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_6 становить до 24.00 год. 17.02.2026 року.

Ухвала суду відносно запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 22.12.2025 року.

Головуючий : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3