Номер провадження 1-кс/754/3374/25
У Х В А Л А

Іменем України

11 жовтня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002836 від 09.10.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта - фаховий молодший бакалавр, працює (зі слів), не одружений, без місця реєстрації, постіне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

- 03.06.2024 Оболонським районним судом м. Києва за ст. 307 ч. 2 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном на три роки,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_6 ,

сторона захисту: підозрюваний ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 11.10.2025 надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0002836 від 09.10.2025 про застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання слідчим подане в рамках кримінального провадження №0002836 від 09.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України, де досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час та місці знайшов - 10 пластикових колб, з кристалоподібною речовиною білого кольору у 5 з яких, міститься особливо небезпечна психотропна речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 3,277 г, що є великим розміром, після чого у нього виник умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 підняв раніше виявлені ним - 10 пластикових колб, з кристалоподібною речовиною білого кольору у 5 з яких, міститься особливо небезпечна психотропна речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 3,277 г, тим самим незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої заборонено, яку в подальшому, ОСОБА_4 поклав до наплічної сумки, яку він мав при собі тим самим почав незаконно зберігати вищевказану психотропну речовину при собі без мети збуту, у великих розмірах.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи вказану особливо небезпечну психотропну речовину при собі, 09.10.2025 приблизно о 13:55 год, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 2-А, був зупинений працівниками поліції.

В подальшому, 09.10.2025 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 працівниками поліції було виявлено та вилучено - 10 пластикових колб, з кристалоподібною речовиною білого кольору, у 5 з яких міститься особливо небезпечна психотропна речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 3,277 г, яку ОСОБА_4 , незаконно придбав та зберігав без мети збуту, у великих розмірах.

09.10.2025 о 13:55 год, ОСОБА_4 був фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

10.10.2025, ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- даними рапорту старшого ДОП Деснянського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_9 , від 09.10.2025;

- даними протоколу затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України від 09.10.2025;

- даними показань (протокол допиту від 09.10.2025) свідка ОСОБА_10 ;

- даними показань (протокол допиту від 09.10.2025) свідка ОСОБА_11 ;

- даними показань (протокол допиту від 09.10.2025) свідка ОСОБА_9 ;

- даними висновку експерта №СЕ-19/111-25/62621-НЗПРАП від 10.10.2025;

- речовими доказами, які визнанні постановою від 09.10.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років

В обґрунтування клопотання про необхідність застосування запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п.п. 1, 5 КПК України, зокрема:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Ризик визначений ст. 177 ч. 1 п. 1 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те, що повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років. Тобто, перебуваючи на волі ОСОБА_4 може зникнути від органів слідства та суду, усвідомивши невідворотність строку покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення;

2) вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризик визначений ст. 177 ч. 1 п. 5 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків не має, офіційно не працює, тобто не має будь якого джерела доходу, а тому продовжуватиме злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Окрім того, вказаний ризик додатково підтверджується тим, що ОСОБА_4 , 03.06.2024 засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва за ст. 307 ч. 2 КК України та йому призначено покарання у виді у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки, що вказує на той факт, що ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та продовжує вчиняти злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Також, підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може здійснити вищевказані дії, а тому менш суворі запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту не є достатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

Лише перебування ОСОБА_4 під вартою зможе забезпечити запобіганню можливості переховуватися від органу досудового розслідування, суду та вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Сторона обвинувачення, а саме прокурор та слідчий в судовому засіданні, кожен окремо, підтримали клопотання за викладених в ньому підстав. Просили клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Сторона захисту заперечили щодо задоволення клопотання та застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник, безпосередньо, заперечив щодо задоволення клопотання, просив застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби. Зазначив що підозрюваний ОСОБА_4 є дитиною-сиротою, має ряд захворювань, отримує соціальні послуги та є особою з інвалідністю ІІ групи.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника та просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, документи сторони захисту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному копії клопотання та матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи, загальні положення про які, передбачені ст. 176 КПК України.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0002836 від 09.10.2025 в рамках якого, 10.10.2025, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто, явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (№9627/81 від 14.03.1984) суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (№14310/88 від 23.10.1994) «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності, дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Слідчий суддя приходить до переконання, що під час розгляду клопотання знайшло підтвердження наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 пп. 1, 5 КПК України.

Враховуючи викладені обставини пред`явленої ОСОБА_4 підозри, особу підозрюваного слідчий суддя прийшов до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, який буде достатнім й необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 ч. 1 п.п. 1, 5 КПК України.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного на даному етапі досудового розслідування не встановлено.

Підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, в судовому засіданні не встановлено.

В обґрунтування суд покладає наступне:

- ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, згідно якої національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права;

- вимоги ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Даний арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинення злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. В даному випадку санкцією ст.ст. 28 ч. 2, 366 ч. 2, 191 ч. 5 КК України, за якими ОСОБА_12 повідомлено про підозру, передбачено покарання у виді позбавлення волі та відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та нетяжких злочинів;

- особу підозрюваного ОСОБА_4 , який є дитиною-сиротою, має ряд захворювань, має соціальні послуги та є особою з інвалідністю ІІ групи, має постійне місце проживання (соціальне житло), навчається, раніше судимий.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, у певний період доби, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 ч. 5 КПК України.

Згідно ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

За викладених обставин у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити застосувавши до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, у певний період доби.

Керуючись ст.ст. 177-179,181, 184, 193,194,196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання слідчого про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 2 КК України, у кримінальному провадженні №0002836 від 09.10.2025 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), у певний період доби, а саме: з 21:00 год. до 06:00 год. наступної доби.

Відповідно до вимог ст. 194 ч. 5 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини, завчасно повідомити про це особу або орган, що здійснює виклик;

- не відлучатись з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні за винятком участі в процесуальних діях в присутності слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Копію ухвали направити начальнику Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, для виконання, відповідно до норм ст. 181 КПК України.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це слідчого суддю, оскільки запобіжний захід застосовано під час досудового розслідування.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали два місяці, до 11 грудня 2025 року, включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошений 13.10.2025 о 09:50 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1