Номер провадження: 11-сс/813/1537/25
Справа № 518/1037/25 1-кс/518/31/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника володільця майна ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС» - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою представника володільця майна ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ширяївського районного суду Одеської області від 22.07.2025 року про арешт майна в кримінальному провадженні №0000028 від 02.06.2025 року,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання начальника СД ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000028 від 02.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 17.07.2025 року в ході проведення огляду місця події, а саме на:

-комбайн зернозбиральний марки «JOHN DEERE S670S» 2014 року випуску, заводський номер № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , до якого приєднана спеціально обладнана жатка;

-та комбайн зернозбиральний марки «JOHN DEERE S670S», заводський номер № НОМЕР_3 , до якого приєднана спеціально обладнана жатка, які визначено передати на відповідальне зберігання користувачу ТОВ «Агрофірма «Прогрес Плюс», попередивши про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Вказаною ухвалою визначено порядок виконання ухвали шляхом заборони ТОВ «Агрофірма «Прогрес Плюс», іншим юридичним особам, фізичним особам-підприємцям, будь яким фізичним особам, вчиняти будь-які дії щодо відчуження та розпорядження майном. У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на наявність правових підстав для застосування арешту майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник володільця майна ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС» - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати, та відмовити в задоволенні клопотання начальника слідчого відділу про арешт майна.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат посилається на те, що предметом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1 КК України, є з`ясування обставин ким та коли була засіяна територія земельної ділянки, на відміну від того, якими спеціальними сільськогосподарськими машинами збирали засіяний урожай.

Долучені матеріали до клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, на переконання апелянта, не містять доказів того, що вказані спеціальні сільськогосподарські машини зберегли чи зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, були знаряддям, засобом, предметом чи об`єктом кримінально караного діяння.

Представник володільця майна вважає, що клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на майно не відповідає вимогам ст.171 КПК, оскільки незрозуміло яким чином вказане майно буде використано як доказ у кримінальному провадженні, а жодній посадовій особі ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС» не повідомлено про підозру.

Також адвокат вказує, що слідчий суддя, в порушення п.п.5,6 ч.2 ст.173 КПК, не оцінив розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника.

Окрім цього, адвокат просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повний текст ухвали слідчого судді від 22.07.2025 року виготовлено 23.07.2025 року, а 24.07.2025 року ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС» та АО «ЮРЛАЙН» уклали договір про надання правничої допомоги, лише 25.07.2025 року представник товариства - адвокат ОСОБА_6 ознайомився із текстом оскарженої ухвали, після чого була подана апеляційна скарга.

Іншими учасниками кримінального провадження ухвала слідчого судді оскаржена не була.

Прокурор у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про проведення апеляційного розгляду без участі прокурора.

За наведених обставин, відповідно до ч.4 ст.405, ст.422 КПК України, апеляційний розгляд проведено за відсутності прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши представника володільця майна ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС» - адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити клопотання про поновлення строку про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Вирішуючи питання про можливість розгляду апеляційної скарги, яка подана особою, яка відповідно до матеріалів кримінального провадження, не має процесуального статусу і не є стороною цього провадження, апеляційний суд виходить з наступного.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно зі ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає апеляційному оскарженню. При цьому, КПК не встановлено чіткого переліку осіб суб`єктів права на апеляційне оскарження цієї ухвали, але п.10 ч.1 ст.393 КПК регламентовано, що апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених КПК.

Одним із учасників як кримінального, так і судового провадження є третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт (п. 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК).

Статтею 64-2 КПК визначається зміст і процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Водночас, в останньому абзаці ч. 7 ст. 173 КПК передбачено, що треті особи мають право на захисника та право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

За таких обставин, власник чи володілець майна, щодо якого вирішується питання про арешт, є особою прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення, а отже, належить до категорії «інші особи», які вправі подати апеляційну скаргу на рішення слідчого судді.

Колегія суддів встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 комбайн зернозбиральний «JOHN DEERE S670S-STS» 1H0S670SCE0765808, 2014 року випуску належить ТОВ «ТЕХНІКА ПК».

Відповідно до Договору купівлі-продажу №165 від 24.05.2021 року ТОВ «Техніка ПК» в особі директора ОСОБА_8 (Продавець) та ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС» в особі директора ОСОБА_9 (Покупець) уклали договір купівлі-продажу товару - комбайну зернозбирального «JOHN DEERE S670S-STS» H0S670SCE0765808, 2014 року випуску (видаткова накладна, акт приймання-передачі, платіжні інструкції, товарно-транспортна накладна а.с.131-135, 136, 137, 138-139, 140).

Відповідно до Договору купівлі-продажу №776 від 03.12.2021 року ТОВ «БЦ Оксім» в особі директора ОСОБА_10 (Продавець) та ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС» в особі директора ОСОБА_9 (Покупець) уклали договір купівлі-продажу товару жатка JOHN DEERE 635F №00635F716694 (видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, платіжна інструкція а.с.141-145, 146, 147, 148).

Згідно Договору купівлі-продажу №239 від 24.05.2017 року ТОВ «БЦ Оксім» в особі директора ОСОБА_11 (Продавець) та ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС» в особі директора ОСОБА_9 (Покупець) уклали договір купівлі-продажу товару - комбайну зернозбирального «JOHN DEERE 9760-STS», 2005 р.в., №Н09760S712088 (видаткова накладна, акт приймання-передачі, платіжні інструкції а.с.149-151, 152, 153, 154-157).

Відповідно до Договору купівлі-продажу №196 від 27.04.2017 року ПП «Техніка» в особі директора ОСОБА_12 (Продавець) та ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС» в особі директора ОСОБА_9 (Покупець) уклали договір купівлі-продажу товару жниварки зернозбиральної «JOHN DEERE 630F» H00630F726188 (платіжні інструкції а.с.159-161, 162-165).

Окрім цього, у заяві від 21.07.2025 року ТОВ «ТЕХНІКА ПК» в особі ОСОБА_8 повідомлено місцевий суд, що не є власником комбайна «JOHN DEERE S670S-STS», 2014 року випуску, оскільки 14.06.2021 року комбайн був відвантажений ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС», та станом на 21.07.2025 року товариство повністю розрахувалось за вказаний комбайн, тому є його законним власником (а.с. 103-104).

Тобто, з матеріалів судового провадження вбачається, що арешт накладено на майно, яке перебувало у володінні та користуванні ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС».

Таким чином, з урахуванням аналізу норм закону, закріплених у ст.41 Конституції України, ст.ст. 24, 64-2, 173, ч.1 ст.174, п.10 ч.1 ст.393 КПК, представник володільця майна адвокат ОСОБА_6 є особою, яка вправі звернутися з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно.

Що стосується клопотання представника володільця майна ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС» - адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, колегією суддів встановлене таке.

Відповідно до вимог ст.395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику скаржника, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно оскарженої ухвали вбачається, що розгляд клопотання дізнавача слідчим суддею здійснено за участю представників користувача та володільця майна ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС» ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , та 22.07.2025 року постановлено оскаржену ухвалу.

Цього ж дня, представник користувача та володільця майна ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС» ОСОБА_14 отримала копію резолютивної частини оскарженої ухвали, що підтверджується її розпискою (а.с.174).

Оголошення повного тексту ухвали відбулося 23.07.2025 року та цього ж дня ОСОБА_14 отримано повний текст оскарженої ухвали (а.с.176).

В апеляційній скарзі представник володільця майна адвокат ОСОБА_6 вказує, що 24.07.2025 року ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС» та АО «ЮРЛАЙН» уклали договір про надання правничої допомоги та 25.07.2025 року представник товариства - адвокат ОСОБА_6 ознайомився із текстом оскарженої ухвали.

29.07.2025 року на електронну адресу апеляційного суду адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС» направлена апеляційна скарга, в якій зокрема просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Приймаючи до уваги, встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів приходить до висновку, що про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження представнику володільця майна ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС» - адвокату ОСОБА_6 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 404 КПК України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що розглянувши клопотання начальника сектору дізнання, слідчий суддя не звернув уваги на необґрунтованість та невідповідність клопотання вимогам ст.171 КПК, а висновок про наявність підстав для накладення арешту на майно, яке було виявлене та тимчасово вилучене, є безпідставним та необґрунтованим, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 173 КПК визначено, що слідчий суддя вправі відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК.

Ініціювання дізнавачем питання про накладення арешту на вказане в клопотанні майно, не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.171 КПК з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Згідно ч.2 ст.171 КПК у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Кримінальним процесуальним законом визначені певні особливості щодо тимчасово вилученого майна.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди.

Тимчасове вилучення майна відповідно до ч.2 ст.168 КПК може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З клопотання дізнавача вбачається, що майно, на яке він просить накласти арешт було вилучено 17.07.2025 року під час проведення огляду місця події в кримінальному проваджені №0000028 від 02.06.2025 року.

Таким чином, слід констатувати, що вказане майно, з урахуванням приписів ч.1 ст.167, ч.2 ст.168 КПК, є тимчасово вилученим.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Клопотання дізнавача про арешт майна не відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК, оскільки в ньому відсутнє належне обґрунтування підстав та мети арешту майна, та останнє подане без дотримання вимог кримінального процесуального закону.

В порушення абз.2 ч.2 ст.171 КПК до клопотання не додано відповідних оригіналів або копій документів та інших матеріалів, якими дізнавач обґрунтовує доводи клопотання.

Як убачається з матеріалів судової справи сектором дізнання Березівського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000028 від 02.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Із клопотання вбачається, що в ході досудового розслідування встановлено, що невстановлена особа в невстановлений період часу самовільно зайняла земельну ділянку в межах земельної ділянки під кадастровим номером :01:006:0364 орієнтовною площею 209,4695 га, розташовану на території Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області, за межами населеного пункту с. Якимів Яр Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області, яка відповідно до відповіді Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області не надана у власність або користування громадянам чи юридичним особам. Зазначена земельна ділянка має сліди обробки, на якій засіяно на момент огляду сільськогосподарські культури «Горох», орієнтовною площею 20 га та іншими сільськогосподарськими культурами.

Також, у ході проведення огляду Інтернет ресурсу https://kadastrova-karta.com/ та за допомогою спеціальних вимірювальних можливостей ресурсу встановлено, що зазначена земельна ділянка із слідами обробки, знаходиться межах земельної ділянки під кадастровим номером :01:006:0364 орієнтовною площею 209,4695 га.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру в Одеській області встановлено, що згідно даних Державного земельного кадастру на виконання рішення Ширяївського районного суду від 06.05.2021 року по справі № 518/920/19 державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0364 орієнтовною площею 209,4695 га скасовано та перенесено до архівного шару Державного земельного кадастру.

У ході дізнання допитано ОСОБА_9 (відповідно до інформації з інтернет-сайту YouControl є керівником ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС ПЛЮС»), яка пояснила, що 15.07.2025 року вона особисто найняла техніку для збору врожаю, а саме гороху на земельній ділянці :01:006:0364 та комбайнера ОСОБА_15 . Крім того зазначила, що в кінці лютого 2025 року за допомогою найманої техніки вона здійснила обробіток вказаної земельної ділянки та засіяла горохом. Обробіток вказаної земельної ділянки здійснювала на підставі рішення Ширяївського районного суду, в якому зазначено, що вказана земельна ділянка колишньої власності КСП «України» та її співвласники визначили головуючою по вирішенню всіх питань, так як більшість співвласників особи похилого віку. Будь-які договори оренди нею не укладались, податки за користування нею не сплачувались, так як остання не знала куди звернутись для оплати. В законності своїх дій ОСОБА_9 впевнена, посилаючись на рішення Ширяївського районного суду від 06.05.2021 року.

Також, 15.07.2025 року допитано ОСОБА_15 , який є комбайнером-трактористом ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС ПЛЮС»», та пояснив, що в кінці лютого 2025 року за усною вказівкою ОСОБА_9 , йому було доручено обробити та засіяти земельну ділянку :01:006:0364 горохом, в подальшому, ним за допомогою наявної у ТОВ «ПРОГРЕС ПЛЮС» техніки, було оброблено та засіяно земельну ділянку горохом. Крім того, протягом часу проростання та дозрівання земельної ділянки ним здійснювався її обробіток, та вносились добрива. Чи укладені договори оренди на вказану земельну ділянку, йому не відомо.

17.07.2025 року, в період часу з 17:10 год. по 19:08 год., було проведено огляд місця події під час якого на земельній ділянці з кадастровим номером :01:006:0364, було виявлено та вилучено сільськогосподарську техніку, яка без будь-яких відповідних на те документів здійснювала збір врожаю культури «Горох», яка засіяна орієнтовною площею 20 га за допомогою двох комбайнів марки «JOHN DEERE S670S» 2014 року випуску, заводський номер № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , до якого приєднана спеціально обладнана жатка та іншого комбайну марки «JOHN DEERE S670S», заводський номер № НОМЕР_3 , до якого приєднана спеціально обладнана жатка, при огляді зернових бункерів комбайнів, було виявлено зібраний врожай гороху загальною орієнтовною вагою 6 тонн.

У клопотанні орган досудового розслідування зазначає, що оскільки земельна ділянка із слідами обробки, яка знаходиться межах земельної ділянки під кадастровим номером :01:006:0364 орієнтовною площею 209,4695 га, яка розташована за межами с. Якимів Яр Березівського району Одеської області, на якій знаходиться сільськогосподарська культура горох самовільно зайняті невстановленою особою та самовільно використовується шляхом проведення посіву сільськогосподарських культур, які на теперішній час знаходиться в стадії зрілості та враховуючи те, що вказаний врожай сільськогосподарської культури має доказове значення для кримінального провадження щодо доведення вини причетних осіб до самовільного зайняття вказаної земельної ділянки та з метою запобігання збору невстановленою особою, яка протиправно самовільно зайняла вищевказану земельну ділянку та запобігання розпорядження вказаною особою незаконно отриманого врожаю гороху, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на виявлену під час огляду місця події сільськогосподарську техніку, а саме: двох комбайнів марки «JOHN DEERE S670S» 2014 року випуску, заводський номер № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , до якого приєднана спеціально обладнана жатка та іншого комбайну марки «JOHN DEERE S670S», заводський номер № НОМЕР_3 , до якого приєднана спеціально обладнана жатка, та зібраний врожай гороху загальною орієнтовною вагою 6 тонн, який знаходиться в зернових бункерах комбайнів.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 комбайн зернозбиральний марки «JOHN DEERE S670S» 2014 року випуску, заводський номер № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 належить ТОВ «ТЕХНІКА ПК» (код 41080983), адреса: Київська область, Білоцерківський район, с. Шкарівка, вул. Івана Франка, буд.15А та перебуває у користуванні ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС ПЛЮС».

Комбайн зернозбиральний марки «JOHN DEERE S670S», заводський номер № НОМЕР_3 , до якого приєднана спеціально обладнана жатка, перебуває у користуванні ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС ПЛЮС», інформація про право власності, відсутня.

Постановою начальника СД ВП Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 17.07.2025 року виявлене під час огляду місця події майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с.78-79).

У подальшому, начальник СД ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 звернувся із клопотанням про накладення арешту на вказану техніку та зібраний врожай гороху, який знаходиться в зернових бункерах вищезазначених комбайнів.

18.07.2025 року ухвалою слідчого судді Ширяївського районного суду Одеської області клопотання начальника СД ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про арешт тимчасового вилученого майна повернуто прокурору для усунення недоліків, з огляду на те, що до клопотання не було долучено таблиці ілюстрацій до двох протоколів огляду місця події від 15.07.2025 року, контактні дані представника власника майна ТОВ «Техніка ПК» (а.с.86).

21.07.2025 року, начальником СД ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 повторно подано до місцевого суду клопотання про арешт на вказане майно.

Клопотання мотивоване тим, що в кримінальному провадженні виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки може бути використане як доказ вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що ініціювання органом досудового розслідування питання про накладення арешту на вказане в клопотанні майно, тимчасово вилучене під час огляду місця події 17.07.2025 року, яке перебувало у ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС ПЛЮС», не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з п.1 ч.3 ст.132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

За змістом ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, що посилання органу досудового розслідування про наявність підстав для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, володільцем якого є ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС», не ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Так, обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно, орган досудового розслідування в клопотанні посилається на те, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та має значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Разом з цим, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи клопотання органу досудового розслідування про існування підстав для накладення арешту на вищевказану техніку, з посиланням на те, що вона є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, згідно клопотання та долучених до нього документів, органом дізнання здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 02.06.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Відповідно до Витягу з ЄРДР кримінального провадження №0000028 від 02.06.2025 року вбачається, що 02.06.2025 року до ЧЧ ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшов рапорт від начальника сектору дізнання ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про те, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000058 від 20.10.2021 року було виявлено ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України (а.с.6).

Предметом кримінального правопорушення дізнавач зазначає земельну ділянку під кадастровим номером :01:006:0364 орієнтовною площею 209,4695 га, розташовану на території Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області, за межами населеного пункту с. Якимів Яр Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області.

06.05.2021 року рішенням Ширяївського районного суду Одеської області скасовано державну реєстрацію певного переліку земельних ділянок, зокрема і земельної ділянки із кадастровим номером :01:006:0364 загальною площею 209,4695 га (справа №518/920/19, провадження №2/518/17/2021, а.с.20-28).

26.02.2024 року Постановою Одеського апеляційного суду рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 06.05.2021 року щодо земельної ділянки із кадастровим номером :01:006:0364 не змінювалось (справа №518/920/19, провадження №22-ц/813/394/24, а.с.29-33).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно відомості щодо права власності, інші речові права щодо земельної ділянки під кадастровим номером :01:006:0364 відсутні (а.с.17).

Як вбачається із відповіді на запит органу досудового розслідування за вих.№10-15-063-2938/2-25 від 10.06.2025 року Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області повідомлено, що згідно даних Державного земельного кадастру на виконання рішення Ширяївського районного суду від 06.05.2021 року по справі № 518/920/19 державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0364 орієнтовною площею 209,4695 га скасовано та перенесено до архівного шару Державного земельного кадастру.

Листом за вих. №655 від 03.07.2025 року Ширяївська селищна рада Березівського району Одеської області на запит органу досудового розслідування стосовно земельної ділянки під кадастровим номером :01:006:0364 повідомила, що селищною радою вивчається питання щодо формування земельних ділянок та присвоєння кадастрових номерів, у користування та власність не передавалась, щодо використання даної земельної ділянки інформація відсутня (а.с.19).

Відповідно до ч.1 ст.197-1 КК України передбачено відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Самовільне зайняття земельної ділянки є кримінальним правопорушенням із матеріальним складом, який вважається закінченим з того моменту, коли особа фактично заволоділа земельною ділянкою або розпочала її протиправну експлуатацію (освоєння), завдавши цим власнику земельної ділянки або її законному володільцю значної шкоди. Кількісний аспект цієї ознаки (шкоди) дозволяє відмежувати злочинне самовільне зайняття земельної ділянки без обтяжуючих обставин від відповідного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи клопотання дізнавача про існування підстав для накладення арешту на комбайни та приєднані до них жатки, оскільки клопотання не містить належного обґрунтування підстав та мети накладення арешту на майно, окрім загального цитування дізнавачем положень ст.ст. 170, 172 КПК, а також те, що відповідно до ст.ст. 84, 98 КПК майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що в постанові начальника СД ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 17.07.2025 року про визнання вказаних комбайнів із приєднаними до них жатками речовими доказами у кримінальному провадженні, будь-яких посилань, фактичних даних на підтвердження того, що вони відповідають вимогам ст.98 КПК, постанова не містить, що свідчить про формальність цього процесуального документу (а.п.78-79).

Вказані обставини слідчим суддею при прийнятті рішення про накладення арешту на майно враховані не були.

Також, слідчим суддею не враховано, що в кримінальному провадженні №0000028 від 02.06.2025 року про підозру нікому не повідомлено, до клопотання про арешт майна не долучено документів, які свідчать про існування цивільного позову пред`явленого до власників/володільців арештованого майна. Матеріали провадження також не містять відомостей про те, що власники/володільці арештованого майна за законом несуть цивільну відповідальність у даному кримінальному провадженні.

Колегія суддів також звертає увагу, що в клопотанні дізнавач вказує лише про огляд місця події від 17.07.2025 року, під час якого було виявлене та вилучене вищевказане майно. Однак, з матеріалів судового провадження також вбачається ще два протоколи огляду місця події датовані 15.07.2025 року все тієї ж земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0364, про які дізнавач в клопотанні не вказує (а.с.34-39, 40-46).

При цьому, в протоколі огляду місця події від 15.07.2025 року (а.с.40-46) дізнавачем вказано, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:006:0364, огляд якої проводився, виявлено та вилучено зокрема комбайн «JOHN DEERE S670S». Вказаний протокол містить таблицю ілюстрацій, на а.с.45 міститься загальне зображення металевої пластини, що знаходиться на комбайні «JOHN DEERE S670S» із заводським номером №1H0S670SCE0765808.

Таким чином, залишається не зрозумілим, якщо відповідно до протоколу від 15.07.2025 року вказаний комбайн було вилучено, яким чином здійснюється повторне його вилучення за протоколом огляду місця події від 17.07.2025 року (а.с.68-77, 76).

Відповідно виникає питання щодо дотримання строку звернення із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Також колегія суддів звертає увагу, що слідчим суддею при накладенні арешту на техніку не враховано розумність і співмірність обмеження права власності/володіння майном завданням кримінального провадження за ст.197-1 КК України та наслідки арешту майна для його володільця.

З урахуванням встановлених під час апеляційного перегляду оскарженої ухвали обставин, колегія суддів дійшла висновку, що на день розгляду слідчим суддею клопотання та апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, відсутні підстави для застосування щодо майна, яке перебуває у володінні ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС» обмежувальних заходів.

За таких обставин, ініціювання в клопотанні питання про накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події майно, а саме на два комбайни зернозбиральні, до яких приєднані спеціально обладнані жатки, якими на законних підставах володіє юридична особа, в інтересах якої подана апеляційна скарга, не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини.

Під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно поза увагою слідчого судді залишилося те, що для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу та мету застосування арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону. Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів констатує, що на день розгляду слідчим суддею клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно та апеляційного розгляду, відсутні достатні законні підстави для застосування обмежувальних заходів щодо майна, володільцем якого є ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС».

З урахуванням наведеного, покладені в основу оскарженої ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання прокурора, апеляційний суд визнає необґрунтованими, а ухвалу слідчого судді такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з прийняттям нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника володільця майна ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС» - адвоката ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ширяївського районного суду Одеської області від 22.07.2025 року в кримінальному провадженні №0000028 від 02.06.2025 року, якою накладено арешт на майно, яке тимчасово вилучене 17.07.2025 року в ході проведення огляду місця події, а саме на: комбайн зернозбиральний марки «JOHN DEERE S670S» 2014 року випуску, заводський номер № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , до якого приєднана спеціально обладнана жатка; комбайн зернозбиральний марки «JOHN DEERE S670S», заводський номер № НОМЕР_3 , до якого приєднана спеціально обладнана жатка, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника СД ВП №2 Березівського РВП в Одеській області, погодженого прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_16 , в кримінальному провадженні №0000028 від 02.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене 17.07.2025 року під час огляду місця події майно, а саме: комбайн зернозбиральний марки «JOHN DEERE S670S» 2014 року випуску, заводський номер № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , до якого приєднана спеціально обладнана жатка; комбайн зернозбиральний марки «JOHN DEERE S670S», заводський номер № НОМЕР_3 , до якого приєднана спеціально обладнана жатка, які перебувають в користуванні ТОВ «АГРОФІРМА «ПРОГРЕС-ПЛЮС», а також зібраний врожай гороху, який знаходиться в зернових бункерах вищевказаних комбайнів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4