н/п 1-кс/766/7389/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2025 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суд Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001327 від 19.05.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

01.10.2025 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням, якому просив: накласти арешт на рухоме майно автомобіль ВАЗ 21214 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, з метою збереження речового доказу.

Розгляд клопотання на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України провести без повідомлення та участі власника ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим відділенням відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001327 від 19.05.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 26.03.2022 по 24.04.2022 року невідомі особи перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , проникли до подвір`я, де заволоділи транспортним засобом ВАЗ 21214 з р. н. НОМЕР_1 належного ОСОБА_5 .

Будучи допитаним у якості потерпілого, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 показав що має у своїй власності автомобіль марки ВАЗ21214 з р. н. НОМЕР_1 , білого кольору, котрий придбав у 2019 році. В кінці березня 2022 року, він виїхав із с. Таврійське, у зв`язку із небезпекою, 26.03.2022 виїхав з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль залишив у дворі. 24.04.2022 повернувшись автомобіля не виявив.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб марки ВАЗ моделі 21214, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, Ідентифікаційний номер тра6нспортного засобу № НОМЕР_3 , тип транспортного засобу легковий загальний універсал-В, власником являється ОСОБА_5 , адреса АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 27.09.2025 року вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у провадженні, оскільки він є предметом вчинення даного кримінального правопорушення та в результаті заволодіння ним діями невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 було спричинено матеріальної шкоди, а також вказаний транспортний засіб може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, тобто містить ознаки речового доказу, зазначеного в ст. 98 КПК України.

27.09.2025 постановою слідчого вказаний транспортний засіб оголошено в розшук.

Відповідно до відповіді з УІАП ГУНП в Херсонській області транспортний засіб марки ВАЗ моделі 21214, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , внесено до інформаційної підсистеми «Гарпун» інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП» з 23.05.2022.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Власник майна в судове засідання не з`явився, причини неявки не пояснив, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку смс-повістки.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділенням відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001327 від 19.05.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 26.03.2022 по 24.04.2022 року невідомі особи перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , проникли до подвір`я, де заволоділи транспортним засобом ВАЗ 21214 з р. н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .

Будучи допитаним у якості потерпілого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , показав, що має у своїй власності автомобіль марки ВАЗ21214 з р. н. НОМЕР_1 , білого кольору, який він придбав у 2019 році. 26.03.2022 року він виїхав з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Автомобіль залишив у дворі. 24.04.2022 року повернувся, але автомобіля не виявив.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб марки ВАЗ моделі 21214, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, Ідентифікаційний номер транспортного засобу № НОМЕР_3 , тип транспортного засобу легковий загальний універсал-В, є власністю ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 27.09.2025 року вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у провадженні.

27.09.2025 постановою слідчого вказаний транспортний засіб оголошено в розшук.

З огляду на викладене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, є предметом злочину, а не накладення арешту може призвести до його знищення, псування, приховування, відчуження, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування, розпоряджання ним та його відчуження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_5 , шляхом заборони користування, розпоряджання вказаним майном та його відчуження, а саме на: автомобіль ВАЗ, моделі 21214, рік випуску 2006, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу № НОМЕР_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1