ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року Володимирський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000161 від 29.03.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Володимир-Волинський Волинської області, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, незаміжньої, не працюючої, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_4 , 28 березня 2024 року, близько 14:30, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні кухні в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , під час конфлікту з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що раптово виник на грунті особистих неприязних стосунків під час спільного розпивання спиртних напоїв, діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно схопила її пальцями правої руки за шию та стиснула. Після цього, продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на завдання потерпілій тілесних ушкоджень, лівою рукою умисно нанесла ОСОБА_5 удар в перенісся.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 були завдані тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, садна шиї, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, пояснила про обставини його вчинення, які є аналогічними тим, що викладені в обвинувальному акті, не оспорювала їх. У скоєному щиро каялася, просила суворо її не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразилися в спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, ставлення обвинуваченої до вчиненого, яке полягає у повному визнанні вини та щиросердному розкаянні, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не працює, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання.

Як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст.66 КК України, визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

З урахування вищевикладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах, установлених у санкції ч.1 ст.125 КК України.

Таке покарання на думку суду відповідатиме принципам законності, справедливості, індивідуалізації покарання та вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимирський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору.

Головуючий ОСОБА_1