Справа № 445/1905/25
Провадження № 1-кп/445/350/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

з участю захисника ОСОБА_5

з участю обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань з № 0000826 від 20.06.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Респубілки Польща, поляка, громадянина Польщі, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 20.06.2025, приблизно о 11:25 год. водій, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою «Львів - Тернопіль» у с. Плугів Золочівського району Львівської області в напрямку до м. Тернопіль, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: Розділу 1 п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); Розділу 2 п. 2.3 б) (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), д) (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); Розділу 12 п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), п. 12.4 (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.), 12.9 б) (водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил), які виразилися в тому, що він будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, рухався зі швидкістю приблизно 109 км/год. (де максимально дозволена швидкість руху 50 км/год.), наближаючись до нерегульованого перехрестя автодороги «Львів - Тернопіль» та вул. Тернопільська у с. Плугів Золочівського району Львівської області, не дотримався безпечної швидкості руху, не вжив заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду скутера марки «Suzuki», без реєстраційного номера, під керуванням кермувальника ОСОБА_7 , яка в цей час виїжджала з другорядної дороги вул. Тернопільська, зліва направо по напрямку його руху, та здійснювала поворот ліворуч з метою подальшого руху в напрямку до м. Тернополя, та порушила чинні вимоги Правил дорожнього руху, а саме: Розділ 10 п. 10. (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.); Розділ 16 п. 16.11 (на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.), в результаті чого відбулась дорожньо-транспортна пригода зіткнення вказаних транспортних засобів.

В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 відбулася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення транспортних засобів, внаслідок якої кермувальниця скутера марки «Suzuki», без реєстраційного номера, ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди. Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок внаслідок тупої поєднаної травми голови і грудної клітки у вигляді перелому потиличної кістки з крововиливами під оболонки, в тканину та в шлуночки головного мозку, правобічниї переломів ребер з ушкодженням правої легені. В крові і сечі трупа ОСОБА_7 не виявлено спиртів.

ОСОБА_6 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю зазначив, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, у вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

Представник потерпілого в судовому засіданні просив суворо не карати, не позбавляти волі обвинуваченого.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та потерпілі також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчинені ним кримінального правопорушення доведена повністю, кваліфікація його неправомірних дій за ч.2 ст.286 КК України є правильною, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що призвело до загибелі ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують його покарання, обставини, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Водночас, зважаючи на вищевказані обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення винного без реального відбування покарання із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України.

Згідно до п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приходить до висновку про доцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами,

ОСОБА_6 22.06.2025 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із внесенням застави.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 20.03.2025 року, а ухвалою слідчого судді Галицкього районного суду м.Львова від 22.06.2025 відносно нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 151400 грн. Після чого, 23.06.2025 року ОСОБА_6 був звільнений з-під варти під заставу.

Таким чином, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення з 17.03.2025 року до 25.03.2025 року включно підлягає зарахуванню день за день в строк покарання обвинуваченому.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а накладені арешт слід скасувати.

Цивільний позов не заявлявся, витрати понесені державою на проведення експертиз в межах кримінального провадження слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 100,349, 368-371, 373- 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з позбавлення його права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_6 рахувати з 18.12.2025.

Відповідно до ст. 72 КК України в строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 зарахувати попереднє ув`язнення день за день з 20.06.2025 року до23.06.2025 року включно.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_6 - заставу, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_8 , заставу у розмірі 151400 грн., внесену на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Львівській області, яке надійшло 23.06.2025р., за ОСОБА_6 згідно ухвали слідчого судді Галицкього районного суду м.Львова від 22.06.2025.

Стягнути із ОСОБА_6 в дохід держави 26525,80 грн. (двадцять шість тисяч п`ятсот двадцять п`ять) гривень 80 копійок витрат за проведення судових ексертиз.

Скасувати арешт накладений ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 24.06.2025 (асправа 461/5094/25).

Речові докази:

- мопед марки «Suzuki Let`s 4» VIN # НОМЕР_2 повернути потерпілому ОСОБА_9 ;

- автомобіль марки «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1