АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №491/684/25
Провадження № 1-кп/491/58/25
ВИРОК

іменем України

06 листопада 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьїв Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000020, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 січня 2025 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець с.Ананьїв Друга дільниця Ананьївського району Одеської області; українець; паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 23 травня 2019 року органом видачі 5123; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ; неодружений; має на утриманні одну неповнолітню дитину; військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на посаді лінійного наглядача лінійно-кабельного відділення зв`язку центру зв`язку тилового пункту управління польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 , у військовому звання «солдат»; в силу статі 89 КК України раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2024 року в ранковий час, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи в одній із кімнат готелю, де останній тимчасово проживав за адресою: місто Богуслав Київської області, більш точної адреси в ході судового розгляду встановити не надалось можливим разом з іншими особами, із особистих речей ОСОБА_5 , які відкрито зберігались в кімнаті, а саме в пакеті, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно, викрав портмоне, з якого витягнув та викрав пластикову банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , дійсну до 07/2029, та видану на ім`я ОСОБА_5 , та яка є електронним платіжним засобом офіційним документом, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, тим самим ОСОБА_4 привласнив офіційний документ, яким в подальшому розпорядився на свій власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, в період часу з 13.49 години 31 грудня 2024 року по 00.00 годин 06 січня 2025 року, у період дії воєнного стану, ОСОБА_4 , використовуючи знайдену та привласнену банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , дійсну до 07/2029, видану на ім`я ОСОБА_5 , з метою противоправного заволодіння чужим майном, умисно, діючи з урахуванням сприятливих для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про наявність обмеження без введення ПІН-коду здійснення витратних операцій з банківської картки, діючи з єдиним кримінально протиправним наміром, здійснив 166 операцій з розрахунку в торгівельних точках міста Ананьїв Подільського району Одеської області, а саме: в магазині «Копійка» по вул. Незалежності, буд. 15/б; в магазині «EVA» по вул. Незалежності, буд. 12; в магазині «Аврора» по вул. Незалежності, буд. 4; в магазині «Файно Маркет» по вул. Незалежності, буд. 47; в магазині «Кібернетікі» по вул. Незалежності, буд. 17-г; в магазині «Карамель» по вул. Незалежності, буд. 39/2; в магазині «Водолій» по вул. Єврейська, буд. 73; в магазині «Капітошка» по вул. Незалежності, буд. 22; в магазині «Привоз» по вул. Незалежності, буд. 33; в кафе «Золотий Дюк» по АДРЕСА_3 ; в кафе «Шайба» по АДРЕСА_4 ; в кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; в магазині «Мамине Сонечко» по АДРЕСА_5 ; в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_6 ; в магазині «Анді» по вул. Незалежності, буд. 15; в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; в торгово-сервісній мережі GBR London Google Play Books; в торгово-сервісній мережі GBR g.co/helppay#GOOGLE*Standoff2; в торгово-сервесній мережі GBR g.co/helppay#GOOGLE*ROTOS; в торгово-сервісній мережі ОСОБА_6 , та залучивши до вказаної протиправної діяльності свою дружину ОСОБА_7 , якій надав вищевказану банківську картку, яка в свою чергу серед вищевказаних здійснила операції з розрахунку в торгівельних точках міста Ананьїв Подільського району Одеської області, а саме: в магазині «Казка» по вул. Незалежності, буд. 29; в магазині «Привоз» по вул. Незалежності, буд. 33; в кафе «Золотий Дюк» по АДРЕСА_3 ; в магазині «Все від 40» по вул. Ніщинського, буд. 1, а також малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якій надав вищевказану банківську картку, та яка в свою чергу серед вищевказаних здійснила операції з розрахунку в торгівельних точках міста Ананьїв Подільського району Одеської області, а саме: в магазині «Аврора» по вул. Незалежності, буд. 4; в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_6 » по АДРЕСА_7 ; в магазині «Файно Маркет» по АДРЕСА_8 ; малолітнього пасинка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , якому надав вищевказану банківську картку, та який серед вищевказаних здійснив операції з розрахунку в торгівельних точках міста Ананьїв Подільського району Одеської області, а саме: в кафе «Шайба» по вул. Незалежності, буд. 55-а; в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_6 » по АДРЕСА_7 ; в торгово-сервісній мережі GBR London Google Play Books; в торгово-сервісній мережі GBR g.co/helppay#GOOGLE*Standoff2; в торгово-сервесній мережі GBR g.co/helppay#GOOGLE*ROTOS; в торгово-сервісній мережі GBR g.co/helppay#GOOGLE*NOT Doppler, при цьому ОСОБА_7 , малолітня ОСОБА_8 , малолітній ОСОБА_10 не були обізнані про противоправний умисел ОСОБА_4 та приналежність банківської картки за допомогою якої здійснювалися вищевказані операції з розрахунку.

За вказані придбані товари ОСОБА_4 сплатив грошові кошти, що знаходились на вказаній банківській картці в загальній сумі 49494 гривні 42 коп., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна(крадіжці), вчинене в умовах воєнного стану.

За сукупністю вчиненого ОСОБА_4 , скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів та ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна(крадіжці), вчинене в умовах воєнного стану.

Ухвалою суду від 22 липня 2025 року призначено проведення підготовчого судового засідання у вказаній справі (а.с.19-20).

В подальшому ухвалою суду від 27 жовтня 2025 року справу призначено до розгляду по суті та доручено органу пробації скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_4 (а.с.48)

В судовому засіданні 06 листопада 2025 рокупрокурором оголошено короткий виклад обвинувального акта, судом було встановлено особу обвинуваченого та роз`яснено йому суть обвинувачення, поставлено питання обвинуваченому про те, чи зрозуміле йому обвинувачення, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

На зазначені питання обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду, що обвинувачення йому зрозуміле, свою вину він визнає в повному обсязі, бажає давати суду показання.

У відповідності до положень частини першої статті 349 КПК України судом було запропоновано стороні обвинувачення та стороні захисту проголосити вступні промови.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, добровільності позиції обвинуваченого, відсутності сумнівів у тому, що обвинувачений розуміє суть обвинувачення та не оспорює фактичні обставини справи, він вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого, щодо речових доказів та витрат по справі, а також оголошенням досудової доповіді, складеної органом пробації.

Обвинувачений ОСОБА_4 з запропонованим прокурором обсягом та порядком дослідження доказів погодився.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не прибув та надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій просить судовий розгляд кримінального провадження № 0000020 провести без його участі, у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання через хворобу матері та доглядом за нею. Покарання ОСОБА_4 просить призначити відповідно до закону (а.с.62).

Враховуючи викладене, заслухавши думку учасників судового засідання, взявши до уваги письмову заяву ОСОБА_5 , суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про розгляд кримінального провадження № 0000020за відсутності потерпілого. Ухвала занесена секретарем судового засідання в журнал судового засідання.

Судом у відповідності до положень частини третьої статті 349 КПК України було з`ясовано, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор та обвинувачений зазначили, що їм зрозуміло зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, їхня позиція є добровільною, та їм зрозуміло, що в подальшому вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд заслухавши думку учасників процесу, з урахуванням положень частин другої та третьої статті 349 КПК України на місці постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та встановлення запропонованого прокурором порядку дослідження доказів, а саме: допит обвинуваченого, дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого, щодо речових доказів та витрат по справі, а також вивчення досудової доповіді, наданої органом пробації. Ухвала занесена секретарем судового засідання в журнал судового засідання.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом, наведених вище, визнав повністю, суду розповів про обставини скоєних злочинів так, як про них зазначено в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Після допиту обвинуваченого прокурором було оголошено та надано для долучення до матеріалів справи докази, які характеризують обвинуваченого,щодо речових доказів та витрат по справі (а.с.63-85).

Заперечень або доповнень до зазначених доказів від учасників процесу не надходило, за їх згодою зазначені докази було долучено до матеріалів справи.

Крім того, від представника Подільського районного сектору № 1 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області надійшли матеріали досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_4 із викладенням матеріалів та висновком органу пробації про те, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) (а.с.56-61).

Після дослідження доказів, судом було поставлено питання учасникам процесу про те, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме, чи можливо закінчити дослідження доказів та перейти до судових дебатів.

На вказане питання учасники процесу повідомили, що будь-яких доповнень досудового розгляду, заяв або клопотань вони не мають, та вважають за можливе перейти до судових дебатів.

Враховуючи викладене судом без видалення до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і перехід до судових дебатів.

У судових дебатах:

Прокурор пояснив, що під час розгляду кримінального провадження, в судовому засіданні було встановлено та доведено факт скоєння ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, при цьому враховуючи особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що він визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, надав свідчення суду щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, розкаявся, призначити йому покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі та із застосуванням положень ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Також просив вирішити долю речових доказів у відповідності до статті 100 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судових дебатах зазначив, що свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів він визнає, згоден зі всім.

В останньому слові обвинувачений зазначив, що про скоєне він шкодує.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов висновку, що під час судового розгляду підтверджено факт скоєння ОСОБА_4 злочинів, а відтак його дії вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто, викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до частини першої статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Частиною першою статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частиною першою статті 65 КК України визначено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень частини другої статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, вчинене ОСОБА_4 , є кримінальним проступком.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, вчинене ОСОБА_4 , є тяжким злочином.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі статтею 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 за вчинення правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України згідно зі статтею 66 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення з використанням малолітнього.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 за вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 357 КК Українизгідно зі статтею 67 КК України, судом не встановлено.

Санкцією ч. 1 ст. 357 КК України передбачено накладення на особу покарання у виді штрафу доп`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до частини першої статті 53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

При цьому, суд з врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, вважає, що з метою досягнення мети кримінального покарання, визначеної статтею 50 КК України, достатнім для виправлення ОСОБА_4 буде призначення йому покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідно до положень пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено накладення на особу покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до частини першої статті 63 КК України покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Частиною другою статті 63 КК України визначено, що позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

У відповідності до положень частини першої статті 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Як було встановлено судом обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 за вчинення правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України згідно зі статтею 66 КК України, є вчинення кримінального правопорушення з використанням малолітнього.

Відтак, підстав для застосування статті 69 КК України чи норм статті 69-1 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

ОСОБА_4 відповідно до положень статі 89 КК України є раніше не судимою особою, неодружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину,військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, за місцем проживання характеризується нейтрально, на «Д» (диспансерному) обліку в кабінетах у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Суд з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого вважає, що з метою досягнення мети кримінального покарання, визначеної статтею 50 КК України, достатнім для виправлення ОСОБА_4 буде призначення йому покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі.

При цьому, суд з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи ОСОБА_8 , та інших обставини справи, дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, частиною третьою статті 75 КК України визначено, що у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Частиною першою статті 75 КК України визначено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, яке не входить до переліку кримінальних правопорушень за вчинення яких особу не може бути звільнено від відбування покарання з випробуванням, при цьому, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання, що у вигляді позбавлення волі, строк якого не перевищує 5 років, а отже до ОСОБА_4 може бути застосовано звільнення від покарання з випробуванням, передбачене статтею 75 КК України.

Згідно частини третьої статті 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

З урахуванням викладеного, покарання у вигляді штрафу, має виконуватися окремо.

Відповідно до статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні ні прокурором, ні потерпілим не заявлявся.

Відповідно до вимог пункту 13 частини першої статті 368 та частини четвертої статті 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.

Відповідно до частини другої статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів справи вбачається, що у кримінальному провадженні наявні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 1193,85 гривень, що підтверджується довідкою про витрати на проведення відповідної судової експертизи за матеріалами кримінального провадження № 0000020 (а.с.69).

Вказані витрати мають бути стягнуті з ОСОБА_4 в дохід держави.

З реєстру матеріалів досудового розслідування та інших матеріалів справи вбачається, що у кримінальному провадженні наявні речові докази, долю яких слід вирішити відповідно до положень статті 100 КПК України.

Згідно частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались

Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 124, 349, 366-371, 373, 374, 376, 395, 532, 615 ч. 15 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Згідно частини третьої статті 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. виконувати окремо.

У відповідності до положень частини першої статті 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Роз`яснити засудженому, що відповідно до положень частин п`ятої, шостої статті 26 КВК України у разі несплати штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, або якщо судом було відмовлено у задоволенні подання про розстрочку виплати штрафу, або у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати у строк виплати чергового платежу уповноважений орган з питань пробації через один місяць після закінчення строку сплати штрафу або чергового платежу звертається до суду із заявою про видачу виконавчого листа. Виконавчий лист, виданий судом, надсилається уповноваженим органом з питань пробації до органу державної виконавчої служби для стягнення штрафу в порядку, визначеному законом.

У разі повернення органом державної виконавчої служби виконавчого листа у зв`язку з неможливістю стягнення штрафу уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до частини п`ятої статті 53 КК України.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності із п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом 3 (трьох) років випробувального терміну:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Роз`яснити, що у відповідності до положень частин другої та третьої статті 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

В силу положень статті 165 КВК України іспитовий строк засудженому, обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 06 листопада 2025 року.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 20 січня 2025 року на тимчасово вилучене слідчим 16 січня 2025 року майно, яке добровільно видав ОСОБА_4 , а саме: на банківську картку АТ «Ощад банк», № НОМЕР_3 , яку поміщено до паперового конверту, - скасувати.

Речові докази, а саме:

- банківську картку АТ «Ощад банк», № НОМЕР_3 , яку поміщено до паперового конверту, - повернути за належністю;

- оптичний диск, на якому наявний фрагмент відеозапису з камери спостереження, встановлена в приміщенні магазину «Водолій» за адресою: вул. Єврейська, буд. 73 м. Ананьїв Подільського району Одеської області, за 03.01.2025, - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000020 протягом всього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 23 травня 2019 року органом видачі 5123; місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , на користь держави (Ананьївська міська ТГ, отримувач: ГУК в Одеській області/м. Ананьїв/24060300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA0015634, код банку: 899998, за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» (державний бюджет)) судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 1193 (одна тисяча сто дев`яносто три) гривні 85 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов прокурором, потерпілим під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Інші, заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ананьївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини другої статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

У відповідності до частини п`ятнадцятої статті 615 КПК України суд обмежився оголошенням резолютивної частини вироку.

Копію повного тексту вироку негайно після оголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1