печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого як ВПО та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, з вищою освітою, адвоката, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0001078, відомості щодо якого 20.03.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 189 КК України,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад вимог клопотання

До слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування вказано, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0001078 від 20.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 189 КК України.

У межах зазначеного вище кримінального провадження 05.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру в організації умисного ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку вчинене службовою особою підприємства що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а також у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, а саме у розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансових операцій, з таким майном, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом, вчиненого в особливо великому розмірі.

У ході здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 04.09.2025 о 17 год. 10 хв. за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 20 Б, прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва у порядку, передбаченому ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.09.2025 у справі № 757/43291/25-к до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 04.11.2025 з альтернативою внесення застави у розмірі 39 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 119 908 800 грн.

31.10.2025 керівником Печерської окружної прокуратури м. Києва продовження строку досудового розслідування до 3 (трьох) місяців.

На даний час у сторони обвинувачення наявна необхідність у продовженні строку дії раніше обраного запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки обґрунтовано існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які під час здійснення досудового розслідування жодним чином не зменшилися, а навпаки збільшилися, зокрема з огляду на повідомленням останньому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме:

- переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні;

- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Будь-який інший, більш м`який, запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що не зможе запобігти ризикам вчинення інших злочинів, продовження злочину, в якому підозрюється, ризику впливу на свідків та особливо ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

У ході здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні отримано докази, зокрема, висновок аналітичного дослідження, проведеного спеціалістами Департаменту запобігання фінансовим операціям, пов`язаних з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, Державної податкової служби України та висновок судової економічної експертизи, відповідно до яких встановлено, що від діяльності злочинного механізму, організованого підозрюваним ОСОБА_6 , завдано шкоди на суму 127 000 000 грн.

Таким чином, застава підозрюваному ОСОБА_6 повинна бути у розмірі 39 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 119 908 800 грн, як визначено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.09.2025 у справі №757/43291/25-к під час обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Позиція сторін кримінального провадження

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Захисник, адвокат ОСОБА_4 , оголосив письмові заперечення проти задоволення клопотання. Вважає підозру та ризики необґрунтованими та недоведеними. Також адвокат звертає увагу, що клопотання складено з порушенням вимог ч. 3 ст. 199 КПК України, оскільки не зазначено підстави неможливості завершення досудового розслідування у строк досудового розслідування. Прокурор продовжив строк досудового розслідування до 3 місяців. Клопотання про продовження строку було вручене 29.10.2025 та прокурором 31.10.2025 було продовжено строк досудового розслідування, тобто раніше, ніж сторона захисту надала свої заперечення. Вважає, що процедура повідомлення про підозру ОСОБА_6 була порушена, оскільки підписана не уповноваженою на це особою - в.о. керівника Київської міської прокуратури. У підозрі не зазначено час та місце вчинення, суть правопорушення. Не доведено існування групи: час, місце та хто її створив, хто є учасниками групи. Єдиний взаємозв`язок між підозрюваними це те, що вони всі орендували приміщення в одному бізнес-центрі. ОСОБА_6 немає жодного відношення до юридичної особи, діяльність якої розслідується. Зібраними досудовим розслідуванням документами не підтверджується відношення ОСОБА_6 до вказаного кримінального провадження. Жодних ризиків немає. ОСОБА_6 виїжджав з України на законних підставах, оскільки мав 3 неповнолітніх дітей. Свідки не вказують на ОСОБА_6 та він не може на них здійснювати тиск. Речі та документи він не може знищити, оскільки вони були вилучені під час проведення обшуків. Просив врахувати вік підозрюваного, стан його здоров`я, необхідність здійснювати догляд за матір`ю. Має трьох дітей, двоє з яких - неповнолітні. Одна дитина потребує стаціонарного лікування з участю дорослого. Також адвокат вказує на непомірність суми застави, здійснення тиску на підозрюваного, оскільки він утримується не в СІЗО, а в СБУ і це мотивується, що йому може загрожувати небезпека. Просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого або застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник, адвокат ОСОБА_5 , повністю підтримав думку захисника адвоката ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав думку своїх захисників та додатково зазначив, що поясненнями свідків не підтверджується його участь у даному кримінальному провадженні та слідством не доведено його роль, як організатора. Вважає, що утримання його не в СІЗО є тиском на нього. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Правове обґрунтування

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до положень ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховував тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному за інкриміновані злочини у разі доведення його вини, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що продовжують існувати ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відтак саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та таким, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в подальшому при здійсненні досудового розслідування та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали, яким воно обґрунтоване, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0001078 від 20.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 189 КК України.

У ході здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 04.09.2025 о 17 год. 10 хв. за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 20 Б, прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва у порядку, передбаченому ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними доказами, зокрема:

- розсекреченим матеріалами за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій (т. 2 а. с. 1-262);

- висновком аналітичного дослідження проведеного спеціалістами Департаменту запобігання фінансовим операціям, пов`язаних з легалізацією доходів одержаних злочинним шляхом Державної податкової служби України №225/99-00-08-02-01-20/45297727 від 01.08.2025 (т. 1 а. с. 77-144);

- висновком судової економічної експертизи №257/08/58-2025 (т. 1 а. с. 146-190);

- відомостями наданими Службою безпеки України (т. 1 а. с. 195-217);

- протоколом допиту свідка, анкетні дані якого в ході здійснення досудового розслідування змінено (т. 1 а. с. 191-194);

- протоколом проведеного огляду терміналу мобільного зв`язку ОСОБА_9 (т.3 а. с. 200-233).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.09.2025 у справі №757/43291/25-к до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 04.11.2025 з альтернативою внесення застави у розмірі 39 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 119 908 800 грн.

31.10.2025 керівником Печерської окружної прокуратури м. Києва, задоволено клопотання слідчого Печерського УП ГУНП в м. Києві про продовження строку досудового розслідування до 3 (трьох) місяців.

Мотиви слідчого судді

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності в особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Ионкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Твердження сторони захисту про необґрунтованість підозри через відсутність інформації щодо часу та місця вчинення кримінальних правопорушень, часу та місця формування, переліку всіх учасників злочинної групи, хто її створив, слідчий суддя визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні та доказуванню під час розгляду справи по суті.

Твердження сторони захисту щодо неналежного вручення ОСОБА_6 підозри, оскільки її підписано неналежною особою, є предметом розгляду скарги в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, а не під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Виходячи з фактичних даних, зазначених у доданих до клопотання документах, слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження - виправданим.

На даний час у кримінальному провадженні продовжуються проводитися слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, які, з огляду та їх кількість та складність, неможливо завершити з об`єктивних причин.

У судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про безпідставне затягування розслідування кримінального провадження, але існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 можепереховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки, усвідомлюючи невідворотність реального покарання та санкції статей, відповідно до яких останнього повідомлено про підозру, ОСОБА_6 може намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, а також виїхати до країн Європейського Союзу, так як систематично, навіть після введення обмежень щодо перетину чоловіками віком до 60 років державного кордону під час дії воєнного стану на території України, виїжджав за межі країни.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.

При встановленні наявності ризику впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може здійснювати вплив шляхом погроз, вмовляння, підкупу, може схиляти свідків до дачі неправдивих показань, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Слід також враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань піж час допиту у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, впливати на хід досудового розслідування у разі перебування поза межами дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та матиме можливість знищити, сховати або спотворити будь-які з речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень у вчиненні яких він підозрюється та котрі можуть знаходитися, зокрема, за місцем роботи та проживання останнього, а також за місцями проживання його членів родини та невстановлених на даний час органом досудового розслідування осіб, яких підозрюваний ОСОБА_6 залучив до злочинної діяльності, матиме можливість приховати сліди вчиненого ним та вищевказаними особами кримінальних правопорушення та інших осіб, які брали участь у злочинній діяльності, особи яких на даний час встановлюються.

Також, на той факт що, підозрюваний ОСОБА_6 , вчинятиме інші кримінальні правопорушення чи продовжить кримінальне правопорушення, у якому підозрюється вказує те, що останній організував діяльність злочинного механізму з системного ухилення від сплати податків та легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом залучивши до цього інших осіб та велику кількість суб`єктів господарської діяльності, зокрема, з ознаками «фіктивності». На даний час органом досудового розслідування встановлено не повне коло осіб, залучених підозрюваним ОСОБА_6 до протиправної діяльності, а у разі зміни останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, надасть йому можливість продовжувати свою злочинну діяльність. Навіть під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено новий факт злочинної діяльності підозрюваного ОСОБА_6 , у зв`язку з чим останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, передбачених статтею 177 КПК України, а саме - ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, вчинятиме інші кримінальні правопорушення чи продовжить кримінальне правопорушення.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Також, слідчий суддя враховує конкретні обставини злочинів, суспільну небезпечність та характер вчинених злочинів, за якими підозрюється ОСОБА_6 .

При цьому, слідчий суддя враховує спосіб вчинення злочину та поведінку підозрюваного під час його вчинення, який, з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення, використовує найбільш несприятливий для населення України час, надзвичайну обстановку, тяжкі обставини та умови, в яких опинилася Україна, для реалізації та досягнення своєї протиправної мети та незаконних цілей.

На підставі вище викладеного, враховуючи дані про особу підозрюваного, виходячи із наявності обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, з огляду на фактичні обставини, за яких підозрюваному інкримінується їх вчинення, їх підвищену суспільну небезпечність та характер вчинених злочинів, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні. У той же час вірогідність настання вказаних ризиків є досить високою.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є реальними, досить високими та очевидними.

Наведене вище спростовує доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Стороною захисту також не надано будь-яких доказів на підтвердження неможливості перебування підозрюваного під вартою. Доказів, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору, слідчому судді стороною захисту не надано.

Окрім цього, визначення місця утримання підозрюваного під вартою не відноситься до дискреційних повноважень слідчого судді під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Визначаючи розмір застави, який необхідно встановити, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Зі змісту рішень Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Мангурас проти Іспанії», «Істоміна проти України», гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума застави повинна бути оцінена враховуючи особу самого підозрюваного, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у разі неявки на судове засідання, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України, тобто, зокрема, особливо тяжкого злочину, а тому, враховуючи положення п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо нього, за загальним правилом, має визначатися у межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Зважаючи на тяжкість та характер злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , обставини кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку, що застава у сумі до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження. Тому слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу у розмірі, який перевищує встановлений у п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

З урахуванням всіх досліджених даних щодо підозрюваного, врахувавши обставини кримінального провадження, суд вважає за необхідне застосувати до нього альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 39 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 119 908 800 (сто дев`ятнадцять мільйонів дев`ятсот вісім тисяч вісімсот) гривень.

На переконання слідчого судді, з урахуванням тяжкості та специфіки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , даних про його особу та рівень майнового стану, такий розмір застави на достатньому та необхідному рівні зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам кримінального провадження.

За описаних обставин застава у зазначеному розмірі буде достатнім стимулюючим фактором, який би підозрюваний або інша особа (заставодавець) боялися б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків. Такий розмір застави є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження та не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Крім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яку може бути ним внесено у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язати підозрюваного виконувати наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи викладене вище слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193, 194, 197, 199,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 30 днів, тобто до 02.12.2025 включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити у межах 39 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 119 908 800 грн (сто дев`ятнадцять мільйонів дев`ятсот вісім тисяч вісімсот гривень), зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_6 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 02.12.2025 включно.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як підозрюваним так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

р/р UA1012089

Призначення платежу: Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та проголошено 07.11.2025 о 08:15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1