ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
Справа № 932/598/25
Провадження № 1-кс/932/7162/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 рокумісто Дніпро

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Дніпра ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5 (у режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську, ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000435 від 26.08.2024

стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка м. Брянка Луганської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

за ознаками ч. 2 ст. 111 КК України -

установила:

До слідчої судді надійшло клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого в місті Краматорську, погоджене прокурором, про обрання у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування свого клопотання старший слідчий зазначає, що Третім слідчим відділом ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000435 від 26.08.2024.

Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи із 05.03.2022 невстановлені представники так званої «ДНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, спрямували свою діяльність на створення незаконних органів влади, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора на тимчасово окупованій території Донецької територіальної громади Донецької області, всупереч порядку, передбаченого чинним законодавством України, з метою закріплення окупаційної влади, яка сприятиме у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України, а також з метою виконання останніми вказівок та розпоряджень окупаційної влади.

Так, 11.10.2022 «федеральною таможенною службою российской федерации» видано указ № 849, згідно з яким утворене незаконний правоохоронний орган - «южное таможенное управление».

Відповідно до вказаного «указу» «южное таможенное управление» є органом виконавчої влади, який здійснює правозастосовні, правоохоронні функції, функції митного контролю та нагляду у сфері митних операцій, функції ведення митної статистики зовнішньої та внутрішньої торгівлі, а також функції з контролю за валютними операціями та інші.

На виконання вищезазначеного указу, у жовтні 2022 року, більш точна дата не встановлена, створено підрозділ правоохоронного органу, який не передбачений законами України, так зване «южное таможенное управление», з місцем постійної дислокації: Донецька область, м. Донецьк, вул. Університетська, буд. 85, якому доручено виконувати функції у сфері виконання кримінальних покарань щодо засуджених, функції за утриманням осіб, підозрюваних або обвинувачених у скоєнні злочинів, та підсудних, які перебувають під вартою, їх охорону та конвоювання, а також функції з контролю за поведінкою умовно засуджених та засуджених, яким судом надано відстрочення відбування покарання, всупереч вимогам законодавства України.

Надалі, не пізніше жовтня 2022 року (більш точні дату та час органом досудового розслідування не встановлено), громадянка України ОСОБА_6 , яка обіймала посаду начальника відділу митної статистики Донецької митниці ДФС, перебувала за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Університетська, буд. 85, та була обізнана про повномасштабне збройне вторгнення РФ на територію України та введення, у зв`язку з цим, воєнного стану по всій території держави, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих та ідеологічних мотивів, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, добровільно перейшла на бік ворога період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, та зайняла посаду в так званом «южном таможенном управлении», яке входить до складу федеральної митної служби росії.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, яке умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану.

11 вересня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Враховуючи, що за обставинами вчиненого кримінального правопорушення та встановленими під час досудового розслідування даними остання перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області, слідчим із дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на офіційному сайті газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» 11.09.2025 розміщено повідомлення про підозру, а також повістки про виклик підозрюваної до слідчого на 15.09.2025, 16.09.2025, 17.09.2025, а також шляхом вручення її копії захиснику підозрюваної ОСОБА_5 .

У той же час, жодного разу у призначений час ОСОБА_6 до слідчого не з`явилася та причин своєї неявки не повідомила, у зв`язку з чим 10 жовтня 2025 року постановою старшого слідчого підозрювану ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Таким чином, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що процесуальна поведінка підозрюваної свідчить про спробу ухилення від органів досудового розслідування та/або суду, намагання затягнути досудове розслідування, та перешкоджає кримінальному провадженню, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тяжкість покарання, що загрожує у випадку визнання ОСОБА_6 винуватою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 є необхідним, адже остання переховується від органів досудового розслідування та суду, а одержавши відомості про письмове повідомлення про підозру, ОСОБА_6 до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу.

У судовому засідання прокурор підтримав своє клопотання. Адвокат заперечував щодо його задоволення, зауважив, що не підтверджені ризики, визначені у клопотанні, він не має узгодженої позиції із підзахисною.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеними положеннями цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий відповідно до ст. 194 КК України суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідча суддя вважає обґрунтованою повідомлену ОСОБА_6 підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

ОСОБА_6 повідомлено про підозру у державній зраді, а саме ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, яке умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно із рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС Першого оперативного відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську від 27.11.2025 ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області та здійснює свою трудову діяльність у Маріупольській митниці Южного митного управління російської федерації.

Згідно із рапортом старшого слідчого від 27.11.2025 підозрювана ОСОБА_6 за період із 24.02.2022 по 27.11.2025 як ВПО на підконтрольній території Україні не зареєстрована та державний кордон України не перетинала.

Відповідно до протоколів допиту свідків співробітників Донецької митниці від 03.06.2025, ОСОБА_6 відома їм як співробітник Донецької митниці, а саме перебувала на посаді начальника відділу митної статистики. Згідно із протоколами пред`явлення особи ОСОБА_6 для впізнання за фотознімками свідкам, останні впізнали підозрювану як співробітника Донецької митниці.

Відповідно до листа Донецької митниці від 11.10.2025 ОСОБА_6 є працівником, яка можливо залишилась на тимчасово-окупованій території Донецької області, або інших тимчасово окупованих територіях України. Була призначена на посаду у Донецькій митниці 01.07.2021 року та звільнена із посади 01.11.2022 року.

Факт залишення ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території підтверджено протоколом огляду від 03.02.2025 мережі Інтернет за допомогою системи розпізнавання обличь «Clear View», яким встановлено наявність зображень ОСОБА_6 від 10.11.2024 на фото разом із сьома особами. На задньому плані мається зображення карти російської федерації та прапора російської федерації та храма василя блаженного, який розташований у центрі м. москва.

ОСОБА_6 є громадянкою України.

Наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України також доведено, оскільки про ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, в якому вона підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.; неприбуття на виклик до слідчого три рази поспіль та не повідомлення органу досудового розслідування та Донецьку обласну прокуратуру про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрювана на цей час вже переховується від органу досудового розслідування; спосіб вчинення злочину вчинення його умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією країни-агресора РФ, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі.

Також цілком реально, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, підтверджується тим, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчинити інший однорідний злочин, або інші злочини, тим самим продовжити переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, у вчиненні якого останній повідомлено про підозру.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчать також ті факти, що в окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «О поддержке акта о государственной независимости донецкой народной республики», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «донецкая народная республіка» (далі - «днр»).

У результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних об`єднань і підрозділів Збройних Сил та інших військових формувань РФ, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-VIII, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 № 254-VIII та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» від 16.09.2014 № 1680-VII визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України, бюджетні установи України, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 - тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Матеріалами клопотання підтверджено, що 11.09.2025 повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик до Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську на 15.09.2025, 16.09.2025, 17.09.2025 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також у газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження, вручено захиснику підозрюваної.

Отже, відповідно до положень ст. 42 КПК України, із моменту публікації повідомлення про підозру ОСОБА_6 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження, тобто із 11.09.2025 ОСОБА_6 є підозрюваною у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюється або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 109-114-1,258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, зокрема, передбачених ст. 109-114 -1 КК України. У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, слідчою суддею виконано вимоги ст. 194 КПК України.

Згідно із ч.6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Той факт, що підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується, зокрема, зібраними під час досудового розслідування доказами.

Постановою старшого слідчого ОСОБА_6 оголошена у розшук.

24 грудня 2025 року провадження у справі поновлено.

Слідчою суддею враховано, що за сталою практикою Європейського суду з прав людини хоча провадження, які проводяться за відсутності обвинуваченого, самі по собі не є несумісними зі статтею 6 Конвенції, відмова в правосудді відбувається тоді, коли особа, засуджена in absentia, не може згодом отримати від суду, який розглядав її справу, повторний розгляд по суті обвинувачення, як стосовно права, так і факту, у разі якщо не було встановлено, що він відмовився від свого права постати перед судом і захищати себе, або те, що він мав намір уникнути суду («Сейдовіч проти Італії»). Це пояснюється тим, що обов`язок гарантувати право обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення бути присутнім у залі суду - або під час початкового розгляду, або під час повторного судового розгляду є однією з основних вимог статті 6 («Стойчков проти Болгарії»).

За таких обставин, ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної, не позбавляє у подальшому підозрювану самостійно чи через представника захищати свої права безпосередньо у суді. Більш того, визначення строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого, що узгоджується із приписами ч. 6 ст. 193 КПК України.

Окрім того, інтереси підозрюваної ОСОБА_6 у судовому засіданні належно і якісно були представлені захисником ОСОБА_5 згідно із дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 003- від 11.09.2025, тим самим слідчою суддею виконано складову права на справедливий судовий процес та не порушено право на захист підозрюваної.

Слідча суддя виснує, що під час розгляду клопотання прокурор та старший слідчий довели факт належного повідомлення ОСОБА_6 про підозру за ч. 2 ст. 111 КК України, як і факт належного виклику її до слідчого у якості підозрюваної, доведено факт її перебування на тимчасово окупованій території України, за таких умов доведено мету і підстави застосування запобіжного заходу, визначеного ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, перебуває на тимчасово окупованій території України, тому слідча суддя під час постановлення цієї ухвали не вбачає підстав для визначення розміру застави підозрюваній для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Керуючись ст. ст. 131 , 176-178 , 193 -197, 199 КПК України , слідча суддя

постановила:

Клопотання старшого слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000435 від 26.08.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

У порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Строк дії такої ухвали не зазначається згідно ч. 4 ст. 197 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали постановлено 25 грудня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_7