ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/8757/24 Провадження№ 1-кп/636/629/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження №0000039, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 липня 2025 року за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел. Борова Борівського району Харківської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення - злочин за встановлених, в судовому засіданні, обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Так, на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області перебував пенсіонер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 мав відкритий в АТ КБ «Приватбанк» рахунок № НОМЕР_2 , до якого прив`язана банківська картка № НОМЕР_3 , на який йому надходили пенсійні виплати від Головного управління ПФУ у Харківській області, які передбачені йому відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме державне пенсійне забезпечення за віком.

Зазначені виплати, а саме пенсію за віком, ОСОБА_6 отримував 20 числа кожного місяця, шляхом зарахування грошових коштів на рахунок відкритий в АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №65 від 14.03.2022 р. посвідчено факт смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, у разі смерті пенсіонера.

В період часу з 29 червня 2022 року по 25 травня 2023 року, у гр. ОСОБА_4 , яка була обізнана, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №65 від 14.03.2022 р., виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, які перераховувалися відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як пенсія ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був її рідним батьком.

Реалізуючи свій корисливий умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами з банківської карти АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , ОСОБА_4 29.06.2022 перебуваючи на території н.п. Григорівка, Куп`янського району Харківської області, за допомогою належного їй мобільного телефону, на якому був встановлений мобільний додаток "Приват24" (АТ КБ "ПриватБанк"), не маючи на цей період часу дійсного та/або уявного дозволу від ОСОБА_6 на втручання до належного йому банківського рахунку та систем, не маючи права доступу, із застосуванням пароля для входу, умисно здійснила від імені ОСОБА_6 несанкціонований вхід до додатку «Приват 24» (АТ КБ ПриватБанк), який є програмно-апаратним комплексом банку, що дозволяє здійснювати віддалений доступ та забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно до договору, і який згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною і автоматизованою системою, після чого відкрила картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 від імені ОСОБА_6 , яка давала змогу розпоряджатися грошовими коштами з банківського рахунку № НОМЕР_2 , внаслідок чого ОСОБА_4 отримала можливість за допомогою мобільного додатку "Приват24" АТ КБ "ПриватБанк" здійснювати фінансові операції з коштами, розміщеними на рахунках ОСОБА_6 .

Так, 29.06.2022 діючи умисно з корисливого мотиву, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, умисно не повідомивши органи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про наявність підстав для призупинення нарахування та перерахування пенсії, яка нараховувалась на той час ОСОБА_6 , маючи при цьому реальну можливість це зробити, маючи на належному їй мобільному телефоні Redmi A3 доступ через мобільний додаток «Приват24» до особового кабінету ОСОБА_6 , встановила в даному додатку наявність грошових коштів, які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області на рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 .

Надалі, ОСОБА_4 , знаходячись на території н.п. Григорівка, Куп`янського району Харківської області, продовжуючи реалізацію свого умислу на заволодіння грошовими коштами з банківського рахунку ОСОБА_6 , шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме застосовуючи пароль входу до особистого кабінету ОСОБА_6 в автоматизованій системі віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», що був встановлений на її мобільному телефоні Redmi A3, з метою особистого збагачення за рахунок вчинення злочину, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, здійснила зняття за допомогою переводу з банківського рахунку № НОМЕР_2 грошових коштів у сумі 8 000,00 грн., які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області як пенсійні виплати ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_4 , на початку серпня 2022 р., точну дату та час встановити не представилось можливим за об`єктивних обставин, діючи з корисливого мотиву, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, умисно не повідомивши органи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про наявність підстав для призупинення нарахування та перерахування пенсії, яка нараховувалась на той час ОСОБА_6 , маючи при цьому реальну можливість це зробити, маючи на належному їй мобільному телефоні Redmi A3 доступ через мобільний додаток «Приват24» до особового кабінету ОСОБА_6 , встановила в даному додатку наявність грошових коштів, які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області на рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 .

Надалі, ОСОБА_4 , знаходячись на території н.п. Хатнє, Куп`янського району Харківської області, продовжуючи реалізацію свого умислу, на заволодіння грошовими коштами з банківського рахунку ОСОБА_6 , шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме застосовуючи пароль входу до особистого кабінету ОСОБА_6 в автоматизованій системі віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», що був встановлений на її мобільному телефоні Redmi A3, з метою особистого збагачення за рахунок вчинення злочину, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, здійснила зняття за допомогою переводу з банківського № НОМЕР_2 грошових коштів у сумі 3 718,50 грн., які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області як пенсійні виплати ОСОБА_6 .

В період часу з 30.09.2022 по 25.05.2023, діючи з корисливого мотиву, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, умисно не повідомивши органи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про наявність підстав для призупинення нарахування та перерахування пенсії, яка нараховувалась на той час ОСОБА_6 , маючи при цьому реальну можливість це зробити, маючи на належному їй мобільному телефоні Redmi A3 доступ через мобільний додаток «Приват24» до особового кабінету ОСОБА_6 , встановила в даному додатку наявність грошових коштів, які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області на рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , які відповідно нараховувались 20 числа кожного місяця як пенсійні виплати останньому.

Надалі, ОСОБА_4 , знаходячись на території н.п. Мілове, Куп`янського району Харківської області, продовжуючи реалізацію свого умислу, на заволодіння грошовими коштами з банківського рахунку ОСОБА_6 , шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме застосовуючи пароль входу до особистого кабінету ОСОБА_6 в автоматизованій системі віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», що був встановлений на її мобільному телефоні Redmi A3, з метою особистого збагачення за рахунок вчинення злочину, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, неодноразово здійснила поповнення номерів мобільних телефонів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 з банківського рахунку № НОМЕР_2 на загальну суму 9 939,00 грн., які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області як пенсійні виплати ОСОБА_6 , тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилася на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 9 939,00 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України визнала повністю, не оспорювала фактичні обставини справи та пояснила, що дійсно вчинила злочин, який їй інкриміновано. Надала свідчення щодо місця, часу, способу вчинення злочину, підтвердивши правильність викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному щиро каялася.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні фактичні обставини справи, встановлені досудовим розслідуванням, та кваліфікацію дій обвинуваченої не оспорював, проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечував, положення та наслідки застосування якої йому роз`яснені і зрозумілі, добровільність своєї позиції засвідчив. Окремо зазначив, що ОСОБА_4 в повному обсязі добровільно відшкодувала державі завдані збитки.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували обвинувачений та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення злочину, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченою не оспорюються.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинененому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки. Її дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції до 11.08.2023).

За таких обставин справи, враховуючи, що ОСОБА_4 є осудною, суд вважає, що вона підлягає покаранню за вчинене нею кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винній ОСОБА_4 , суд враховує її щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягало в тому, що обвинувачена надавала органам досудового розслідування всіляку допомогу у встановленні невідомих їм обставин справи, добровільне відшкодування завданого збитку і визнає ці обставини, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України такими, що пом`якшують її покарання. Обставин, що обтяжують покарання винної, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні матір похилого віку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вчинила кримінальне правопорушення вперше.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, віднесеного законодавством до тяжкого злочину, особу винної, яка має постійне місце проживання, ту обставину, що обвинувачена є вільною від хворобливих звичок, які становлять небезпеку для оточення, її вік, що свідчить на користь здатності переоцінити зміст своєї згубної поведінки та повернутися до справжніх духовних і соціальних цінностей та в цілому вказує на достатньо високий рівень соціалізації ОСОБА_4 та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, її ставлення до скоєного кримінального правопорушення та вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції до 11.08.2023).

При цьому, судом також враховано і позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченої, а саме, усвідомлення протиправності своєї злочинної поведінки та намір в подальшому суворо дотримуватись закону, що на думку суду, також істотно знижує ступінь тяжкості, вчиненого нею злочину.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції до 11.08.2023) у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної частини статті.

Враховуючи наявність декількох пом`якшуючих обставини, даних про особу винної, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання і застосовує ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку та покладенням на неї на цей строк обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів, як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирався.

Керуючись ст. 368, 369, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції до 11.08.2023), та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно з ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1