Справа № 946/8516/25
Провадження № 1-кс/946/2149/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізмаїл Одеської області, громадянки України, із середньою освітою, не заміжньої, має на утримання 1 малолітню дитину, офіційно не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 263-1, ч.1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001188 від 02.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 125 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в серпні 2025 року, (більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , знаходячись на території м. Ізмаїл Одеської області, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, отримавши від невстановленої особи грошову винагороду, за наданими невстановленою особою інструкціями, самостійно виготовила з придбаних нею матеріалів (електроліту, ацетону, селітри, цукрової пудри, кавомолки, миючого засобу Ваніш, епоксидної смоли, металевих гайок, електронних сірників-електродетонатора, скотча, мобільного телефону, сім-карток, вогнегасника) саморобний вибуховий пристрій, який складався з металевої ємності, яка заповнена вибухонебезпечною речовиною та металевими гайками, який проводився в дію за допомогою дистанційного управління, який в подальшому після виготовлення ОСОБА_5 умисно зберігала за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 01.09.2025, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та невстановленої особи (адміністратор групи Телеграм «Trion»), який мав особисті неприязні стосунки з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою групою осіб, виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень останньому.

Після чого, переслідуючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановлена особа (адміністратор групи Телеграм «Trion»), усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, з метою заподіяння шкоди здоров`ю останньому, 01.09.2025 о 14:40 годині за адресою: АДРЕСА_3 , в лісосмузі

ОСОБА_5 встановила виготовлений нею саморобний вибуховий пристрій, який за домовленістю з невстановленою особою (адміністратором групи Телеграм «Trion»), привела в дію приблизно о 14:50 годині 01.09.2025, коли до нього підійшов ОСОБА_7 , внаслідок чого стався вибух, в результаті якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: осколкових ран шиї, тулуба, нижніх кінцівок, акубаратравми, вибухової травми за наявності сторонніх тіл в шиї, стегні зліва, лівій гомілці, від яких він був госпіталізований до лікарні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

02.09.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.09.2025 ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

03.09.2025 слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відносно підозрюваної ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31.10.2025.

16.09.2025 постановою прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури змінена підслідність та подальше досудове слідство було доручено СВ УСБУ в Одеській області.

16.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263-1 КК України - незаконне виготовлення вибухового пристрою, вчинений за попередньою змовою групою осіб та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Слідчим УСБУ в Одеській області змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення та 20.10.2025 прокурором відділу Одеської обласної прокуратури змінена підслідність та подальше досудове слідство було доручено СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

З метою об`єктивного та повного досудового слідства органу досудового розслідування необхідно провести вибухотехнічну експертизу та судово-медичну експертизу. Без висновків вказаних експертиз неможливо закінчити досудове слідство.

У зв`язку із зазначеним, постановою керівника Ізмаїльської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 02.12.2025.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрювана та захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, мотивуючи тим, що підозрювана має постійне місце проживання, раніше не судима, має на утриманні одну малолітню дитину.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши учасників кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, шо сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001188 від 02.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263-1, ч. 1 ст. 125 КК України.

02.09.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.09.2025 ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

03.09.2025 слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відносно підозрюваної ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31.10.2025.

16.09.2025 постановою прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури змінена підслідність та подальше досудове слідство було доручено СВ УСБУ в Одеській області.

16.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263-1 КК України - незаконне виготовлення вибухового пристрою, вчинений за попередньою змовою групою осіб та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Слідчим УСБУ в Одеській області змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення та 20.10.2025 прокурором відділу Одеської обласної прокуратури змінена підслідність та подальше досудове слідство було доручено СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

Причетність підозрюваної ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваної ОСОБА_5 ; протоколом огляду мобільних телефонів підозрюваної ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 .

З метою об`єктивного та повного досудового слідства органу досудового розслідування необхідно провести вибухотехнічну експертизу та судово-медичну експертизу. Без висновків вказаних експертиз неможливо закінчити досудове слідство.

У зв`язку із зазначеним, постановою керівника Ізмаїльської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 02.12.2025.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (03.09.2025 року) ОСОБА_5 підозрювалась у вчиненні особливо тяжкого злочину але згодом її дії було перекваліфіковано і вона підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наявність у підозрюваної постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , наявність на утриманні однієї малолітньої дитини, а також те, що підозрювана раніше не судима, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для продовження застосування самої суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Слідчим, прокурором в судовому засіданні не було доведено, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Разом з тим, приходжу до висновку, що виходячи з наявних доказів, досліджених в ході судового засідання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому виходячи з вказаного, та в зв`язку з недоведеністю достатніх підстав вважати, що застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, приходжу до висновку, щодо можливості застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною цілодобово залишати місце свого проживання.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Керуючись ст. ст. 176-178, 179, 181-184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною цілодобово залишати місце свого проживання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки до закінчення строку досудового розслідування, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не залишати цілодобово місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі судового засідання.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 37 (тридцять сім) днів і обчислюється з 27 жовтня 2025 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 02 грудня 2025 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст судового рішення проголошено 29 жовтня 2025 року о 14 год. 00 хв. в залі судових засідань № 1 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1