Справа № 354/818/15-к
Провадження № 1-кп/346/51/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: колегії суддів

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю: секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.265КК України,-

ВСТАНОВИВ:

прокурор в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначає про існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість останнього, усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, переховуватися від суду, та, враховуючи режим воєнного стану на території України, покинути її територію, адже, він уже уникав явки в судові засідання, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Прокурор також зазначає, що 20.11.2015 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні скеровано для розгляду до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області, а відповідно до ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 21.08.2019 року до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, ухвалою якого від 04.09.2025 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.11.2025 року. Шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого неможливо забезпечити належну його процесуальну поведінку та нівелювати встановлені ризики, оскільки судовий розгляд вказаного кримінального провадження триває, зокрема, застосуванння запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є неможливим через відсутність осіб, які згодні взяти на себе зобов`язання, а у вигляді особостого зобов`язання, домашнього арешту є - зададто м`якими запобіжними заходами, що не відповідає характеру вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Проти задоволення клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу прокурор заперечив, оскільки домашній арешт не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник заперечила проти задоволення вказаного клопотання прокурора, підтримавши подане нею клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, враховуючи наявність у нього постійного місця проживання в м. Києві, цивільної дружини та не притягнення його до кримінальної відповідальності за період розгляду цього провадження, а також, що його неявки в судові засідання зумовлювались короновірусною хворобою та запровадженим воєнним станом, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що більш мякий запобіжний захід не зможе запобігти тим ризикам, на які вона посилається.

Обвинувачений заперечив проти задоволення клопотання прокурора, підтримав клопотання свого захисника про зміну запобіжного заходу, зазначивши, що мети переховування від суду не мав, в судові засідання не прибував через короновірусну хворобу, воєнний стан та певні причини, повідомити які не може.

Заслухавши сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.09.2025 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 01.11.2025 року, з правом внесення застави 150 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 454 200 грн.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні незаконного поводження з радіоактивними матеріалами, а саме носінні та зберіганні радіоактивних матеріалів без передбаченого законом дозволу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ч.1, 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Частиною першою ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною другою ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого необхідно вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про її матеріальний та соціальний стан, зв`язками з державою, у якій її переслідують.

Згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При вирішенні даного клопотання суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, який усвідомлюючи невідворотність покарання може вживати заходів до уникнення останнього, з урахуванням його особи обвинуваченого, який є уродженцем Київської області та не має постійного місця проживання на території Івано-Франківської області, офіційно не працевлаштований, та характеру висунутого обвинувачення, тяжкості покарання, що загрожує йому, реальними залишаються ризики можливого переховування обвинуваченого від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що свідчить про відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків, та як наслідок існування вказаних в клопотанні ризиків. Наявність їх підтверджується тими обставини, що обвинувачений під острахом кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, зокрема, достеменно знаючи про наявність на розгляді в суді кримінального провадження відносно нього, останній, починаючи з березня 2020 року, систематично не прибував в судові засідання, причин неявки, в тому числі поважних, не повідомляв, у зв`язку з чим ухвалою суду оголошено його розшук. Станом на день розгляду клопотання прокурора ризики, запобігання спробам яких є метою та підставами застосування запобіжних заходів, не зменшилися та продовжують існувати. Крім того, завершити розгляд вказаного кримінального провадження до 01.11.2025 року, тобто до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, неможливо з об`єктивних причин.

Застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого на даній стадії кримінального провадження інших більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та судових рішень, у зв`язку з чим вважає доцільним продовжити дію раніше застосованого запобіжного заходу, задовольнивши клопотання прокурора.

Поряд з тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд вважає за можливе визначити заставу в розмірі, встановленому ч.5 ст.182 КПК України, з покладенням на обвинуваченого передбачених у ст. 194 КПК України обов`язків у разі внесення застави та звільнення з - під варти.

Щодо доводів захисника про можливість зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, то вони не заслуговують на увагу, оскільки перебування обвинуваченого під домашнім арештом, враховуючи також, що є уродженцем та жителем Київської області, його процесуальну поведінку впродовж розгляду кримінального провадження, не зможе на даному етапі судового розгляду в повній мірі нівелювати наявні ризики, а відтак не буде здатним і забезпечити дієвість даного кримінального провадження в суді. Тому клопотання захисника про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгород Київської області, жителя АДРЕСА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , наявна також адреса: АДРЕСА_3 , громадянина України, продовжити на строк 60 днів, а саме до 13 грудня 2025 року.

Обвинуваченого ОСОБА_6 утримувати під вартою в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Визначити заставу - 150 (сто п`ятдесят ) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 200 ( чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: одержувач коштів: МФО: 820172, Код отримувача: 26289647, Банк отримувача : ДКС України, м. Київ, Рахунок: UA0002265, призначення платежу: застава по кримінальному провадженні за ОСОБА_6 .

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в зазначеному розмірі протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави та звільнення ОСОБА_6 з-під варти покласти на нього на строк до 13.12.2025 року включно такі обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків до обвинуваченого може бути застосований більш суворий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Коломийського міськрайонного суду коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки такого документу уповноважена службова особа має негайно здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомити письмово Коломийський міськрайонний суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з цим обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження та начальнику Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)".

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали складено 15.10.2025 року о 17:00 год.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3