У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження № 0003664 від 19.10.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження № 0003664 від 19.10.2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

З обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням убачається, що 08.09.2016 року близько 01 год. 06 хв. ОСОБА_5 перебуваючи на проїжджій частині перед належним йому будинком по АДРЕСА_1 , діючи умисно, тобто, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, керуючись мотивом неповаги до авторитету правоохоронних органів та маючи на меті перешкодити скласти адміністративний протокол відносно нього, будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, а саме: інспектору роти № 1 батальйону УПП в м. Ужгороді та м. Мукачево лейтенанту поліції ОСОБА_6 під час того, як останній очікував прибуття додаткового екіпажу для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 .

Вказане знайшло своє відображення в тому, що 08.09.2016 року близько 01 год. 06 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по вул. Тімірязєва в м. Ужгороді, на автомобілі марки «Mersedes», н.з. НОМЕР_1 , порушив правила дорожнього руху, що в свою чергу слугувало підставою для прийняття рішення про зупинення вказаного транспортного засобу інспектором роти № 1 батальйону УПП в м. Ужгороді та м. Мукачево лейтенантом поліції ОСОБА_6 , який перебував у складі патрульного екіпажу № 152. Автомобіль ОСОБА_5 зупинив лише на проїжджій частині поряд зі своїм будинком в м. Ужгород по вул. Тімірязєва, 84, та між ним та патрульним поліцейським почалась розмова з приводу порушення ПДР. В ході розмови з ОСОБА_6 , який належним чином представився та перебував у форменому одязі, ОСОБА_5 , будучи попередньо повідомленим про те, що він порушив правила дорожнього руху та буде складатись відповідний протокол, нехтуючи прийнятими правилами поведінки в суспільстві, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, тобто, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, керуючись мотивом неповаги до авторитету правоохоронних органів та маючи на меті перешкодити скласти адміністративний протокол відносно нього, різко напав на ОСОБА_6 та почав робити різкі випади обома руками у бік ОСОБА_6 , відштовхуючи його, в результаті чого вчинив опір працівникові правоохоронного органу інспектору роти № 1 батальйону УПП в м. Ужгороді та м. Мукачево лейтенанту поліції ОСОБА_6 під час виконання ним службових обов"язків та завдав шкоди авторитету Національної поліції України.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.2 ст. 342 КК України опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов"язків.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , та звільнення його від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 342 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв"язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, яке мотивує тим, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 відноситься до категорії нетяжких злочинів, за яке, як на час вчинення, та і на даний час передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. У відповідності до обвинувального акту, кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 мало місце 08.09.2016 року, а отже з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад три роки. Вказував, що ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду не ухилявся, інших кримінальних правопорушень не вчиняв, проти закриття кримінального провадження відносно нього у зв"язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності не заперечує, наслідки закриття кримінального провадження з цих підстав обвинуваченому роз"яснено.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні також підтримав клопотання свого захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 342 КК України, на підставі ст. 49 КПК України, у зв"язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження № 0003664 від 19.10.2016 року - закрити.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з підстав передбачених ст. 49 КК України, зокрема, що таке звільнення є не з реабілітуючих підстав.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 342 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності передбачених ст. 49 КК України та закриття з цих підстав кримінального провадження внесеного 19.10.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003664.

Потерпілий судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши обвинувальний акт та матеріали судового провадження, заслухавши клопотання захисника та думку обвинуваченого з приводу заявленого клопотання, з"ясувавши позицію прокурора з приводу заявленого захисником клопотання, суд доходить наступного.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до абз.3 ч.7 ст. 284 КПК України у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду та аналізу судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Згідно з обвинувальним актом зі зміненим обвинуваченням ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 342 КК України.

При цьому, санкція ч.2 ст. 342 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до чотирьох років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до двох років.

Станом на час вчинення кримінального правопорушення санкція ч.2 ст. 342 КК України передбачала покарання у виді штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до чотирьох років, або позбавленням волі на строк до двох років.

Таким чином, згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 342 КК України класифікується як нетяжкий злочин, а станом на час вчинення кримінального правопорушення також відносилося до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене.

Згідно обвинувального акту кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 342 КК України обвинуваченим ОСОБА_5 вчинене 08.09.2016 року, і ця обставина сторонами кримінального провадження не заперечується.

З огляду на наведене, з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше 3 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч.1 ст.49 КК України.

Відтак, обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених положенням п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зазначені вище вимоги закону також підтверджуються судовою практикою, зокрема, відповідно до постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.11.2019 р. у справі №566/554/16-к, визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, при цьому, Верховний Суд дійшов висновку про те, що суд 1-ої інстанції, отримавши клопотання особи про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності, незалежно від визнання особою вини, повинен звільнити особу від кримінальної відповідальності.

Аналогічний висновок також міститься в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11.02.2020 р. у справі №385/1159/16, в якій Верховний Суд звернув увагу на те, що суд 1-ої інстанції, отримавши під час судових дебатів клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в порушення вимог КПК України, не розглянув таке клопотання невідкладно та не закрив кримінальне провадження щодо особи у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, на підставі чого рішення судів 1-ої та апеляційної інстанції були скасовані Верховним Судом, а особу звільнено від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання, з огляду на те, що з дня вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення і до дня розгляду справи в суді минули строки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, суд доходить переконання, що клопотання захисника обвинуваченого про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження про обвинувачення його за ч. 2 ст. 342 КК України.

Також, суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприпустимим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні оптичний диск з написом «Arena», DVD-R 4.7 GB 16X та номером DR5FA1-00905, завірені копії справи про адміністративне правопорушення залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284-288, 392-395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 342 КК України, на підставі ст. 49 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності передбаченої ч.2 ст. 342 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене 19.10.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003664 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України - закрити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні оптичний диск з написом «Arena», DVD-R 4.7 GB 16X та номером DR5FA1-00905, завірені копії справи про адміністративне правопорушення залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1