ВИРОК

іменем України

19 листопада 2025 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

найменування кримінального провадження: кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000226 від 09.09.2025 року;

відомості про особу обвинуваченої, що мають значення для справи:

обвинувачена ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , зареєстрована по АДРЕСА_2 , громадянка України, з вищою освітою, розлучена, має на утриманні одну малолітню дитину, депутаткою та/чи адвокаткою/нотаріусом не являється, не працює, встановленими законодавством України пільгами не користується, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня» не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася;

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні котрого обвинувачується особа: ч. 1 ст. 382 КК України;

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

з боку сторони обвинувачення прокурор Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 ; з боку сторони захисту обвинувачена ОСОБА_3 ;

розглянувши обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що по вул. Д. Галицького, 8, у м. Сколе Стрийського району Львівської області, за участі вищевказаних сторін кримінального провадження, -

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Обвинувачена ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду у частині позбавлення її права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати у цій частині, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення положень ст. 68 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до котрих судові рішення, котрі набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, будучи 22.05.2025 року притягнутою Сколівським районним судом Львівської області до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та отримавши, з-поміж іншого, стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, продовжила 03.09.2025 року близько 13:00 год. по вул. Героїв Маківки у м. Сколе Стрийського району Львівської області керувати транспортним засобом марки DACIA моделі LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим ухилилася від виконання постанови Сколівського районного суду Львівської області від 22.05.2025 року за єдиним унікальним номером справи 453/569/25 та номером провадження 3/453/296/25 у частині позбавлення її права керування транспортними засобами на строк 1 рік, котра 02.06.2025 року набрала законної сили.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , після роз`яснення їй змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності її позиції, вину визнала повністю та підтвердила наведені в обвинувальному акті обставини, щиро покаялася. Зокрема вказала, що дійсно була обізнаною про те, що її у травні 2025 року постановою Сколівського районного суду Львівської області за єдиним унікальним номером справи 453/569/25 та номером провадження 3/453/296/25, з-поміж іншого, було позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 рік, однак вона вже у вересні 2025 року, будучи позбавленою такого права, надалі керувала транспортним засобом марки DACIA моделі LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Героїв Маківки у м. Сколе Стрийського району Львівської області, де й була зупинена працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху. На даний час вона розуміє значення своїх дій, обіцяє виправитись, а тому при обранні їй міри покарання покладається на розсуд суду, однак просить її суворо не карати, зокрема обмежитись штрафом, котрий вона у присудженому розмірі буде спроможна та обіцяє сплатити.

Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження.

Після роз`яснення обвинуваченій ОСОБА_3 суті обвинувачення, яка винною себе у скоєнні пред`явленого їй обвинувачення за ч. 1 ст. 382 КК України визнала повністю, суд визначив обсяг доказів, котрі будуть досліджуватися, та встановив порядок їх обмеженого дослідження, визначений ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки присутні у залі судових засідань сторони кримінального провадження проти цього не заперечували, а обставини вчинення інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, ніким не оспорюються.

Статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні котрого визнається обвинувачена.

Суд вважає, що у діях обвинуваченої ОСОБА_3 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і суд також вважає, що дії зазначеної обвинуваченої вірно кваліфіковані за вказаною статтею чинного на час його скоєння КК України, як невиконання судового рішення, тобто умисне невиконання постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, котра набрала законної сили.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючою вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою у ст. 66 КК України, при обранні їй міри покарання суд вбачає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених у ст. 67 КК України, при обранні їй міри покарання суд не вбачає.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема умисну форму вини та мотиви кримінального правопорушення, спосіб вчинення кримінального правопорушення, а також особу зазначеної обвинуваченої. Так, обвинувачена ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, покаялася у скоєному, вона позитивно характеризується за місцем проживання, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня» не перебуває, вона раніше до кримінальної відповідальності не притягалася та, відповідно, непогашених судимостей не має. Обвинувачена ОСОБА_3 сама виховує та утримує малолітню дитину.

З урахуванням наведених обставин, суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , виходячи з положень ст. 65 КК України, вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, - у вигляді штрафу, погодившись таким чином з позицією сторони обвинувачення щодо міри покарання у цьому судовому провадженні. Щодо розміру штрафу, то суд вважає достатнім шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн.. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 міри покарання суд не вбачає.

З огляду на вказане, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, сукупність встановлених даних про її особу, міру покарання у вигляді штрафу у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, а саме шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішення інших питань, необхідних при ухваленні вироку.

Питання доцільності застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами кримінального провадження.

Судові витрати на залучення експертів та інші витрати у даному судовому провадженні, як і речові докази, - відсутні.

Керуючись статтями 2, 7, 349, 351, 358, 368-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн..

Рішення щодо запобіжного заходу.

Жоден із визначних чинним КПК України запобіжних заходів щодо засудженої ОСОБА_3 до дати набрання даним вироком суду законної сили не застосовувати.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області

Поряд з цим, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, котрі ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження котрих було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Порядок отримання копії вироку.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженій ОСОБА_3 та прокурору Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Вирок проголошено у повному обсязі прилюдно 19 листопада 2025 року, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Суддя ОСОБА_5