печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід прокурорів Київської міської прокуратури від участі у здійсненні процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000208 від 27.06.2022,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід усіх прокурорів Київської міської прокуратури від участі у здійсненні процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000208 від 27.06.2022.

В обґрунтування поданих заяв адвокат вказує, що існують достатні підстави вважати, що усі прокурори Київської міської прокуратури (прізвища, ім`я, по батькові прокурорів не відомі) заінтересовані в результатах кримінального провадження, оскільки існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в їх неупередженості, тому, на думку заявника, усі прокурори Київської міської прокуратури не мають права брати участі у здійсненні процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000208 від 27.06.2022. Просить відвести прокурорів Київської міської прокуратури від участі у здійсненні ними процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 заяву підтримав з викладених у ній підстав, просив задовольнити.

У судове засідання представник Київської міської прокуратури не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлено належним чином.

Відповідно до частини третьої статті 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи вказані положення закону та принцип диспозитивності, суддя визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши заяву, заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали провадження, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для постановлення відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

Установлено, що у провадженні слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000208 від 27.06.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюють прокурори Київської міської прокуратури.

Відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення повного розслідування, з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

У частині другій статті 80 КПК України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід прокурору, слідчому з підстав передбачених статтею 77 КПК України.

Зміст пункту 3 частини першої статті 77 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу прокурора, слідчого, дізнавача існування обставин, які викликають обгрунтовані сумніви в його неупередженості. В свою чергу, термін «неупередженість» є структурним елементом такого базового принципу кримінального провадження, як законність (стаття 9 КПК України).

Вимога щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження є головним обов`язком прокурора, слідчого, дізнавача, що передбачено частиною другою статті 9 КПК України.

Розглядаючи заяву, слідчим суддею ураховано, що підстави для відводу прокурора визначені частиною першою статті 77 КПК України, відповідно до якої прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини першої статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Європейський суд з прав людини у справі «П`єрсак проти Бельгії» висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їхній сукупності, слідчий суддя вважає, що вказане заявником, який був вільний у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачений КПК України, та наданні на підтвердження своєї позиції належних та допустимих доказів, є непереконливим, оскільки ці доводи не випливають зі співіснування достатньо чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто не кореспондуються з нормами статті 77 КПК України, а особиста безсторонність прокурора презюмується, поки не надано доказів протилежного, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978), що застосовується при оцінці доказів.

Ураховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для заявлення відводу прокурорів, вивчивши матеріали заяви, слідчий суддя дійшов висновку, що заява адвоката ОСОБА_3 про відвід усіх прокурорів Київської міської прокуратури від участі у здійсненні процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000208 від 27.06.2022, є неконкретизованою, а саме відсутні відомості про прокурорів, зокрема їх прізвища, ім`я та побатькові, а також усі необхідні дані, які б підтверджували повноваження прокурорів у даному кримінальному провадженні тощо, що вказує на те, що заява є необґрунтованою, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 7-9, 22, 26, 77, 80, 81, 83 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1