Справа № 755/4939/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4133/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2025 року, яким

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України,з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 01 жовтня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік,

засуджено за ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень на користь держави. Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 ухвалено виконувати самостійно. Вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 12 березня 2025 року приблизно о 17 годині 00 хвилин перебував за адресою: м. Київ, вул. Миколайчука, буд. 16, у приміщенні закладу «Макдональдс». У цей же момент там перебував ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_7 наблизився до ОСОБА_9 на відстань витягнутої руки та наніс йому один цілеспрямований удар кулаком правої руки в область обличчя.

У подальшому, в ході конфлікту ОСОБА_7 наніс ОСОБА_9 ще 4 удари кулаками в область голови.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_7 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді саден на спинці носа у середній частині, на заднє-боковій поверхні шиї справа у верхній - нижній третинах, що зо ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням невідбутої частини покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.10.2024 року, визначити обвинуваченому до відбуття остаточне покарання у виді 1 року пробаційного нагляду та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, які на підставі положень ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

В обґрунтування апеляційної скарги,не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення і правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальністьта невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Зазначає, що ОСОБА_7 був засуджений 01.10.2024 року за ч.1 ст. 309 КК України та знову вчинив нове кримінальне правопорушення 12.03.2025 року, однак суд не призначив обвинуваченому покарання за сукупністю вироків, тобто допустив незастосування кримінального закону, не застосувавши ст. 71 КК України, яка підлягала обов`язковому застосуванню, що призвело до м`якого остаточного покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.125 КК України та правильність покарання за вказаною правовою нормою в апеляційній скарзі не оспорюється.

Згідно з положеннями ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 12.03.2025 року вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, після постановлення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2024 року, яким він був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду, але до повного відбуття покарання.

За таких обставин суд першої інстанції мав би визначити остаточне покарання ОСОБА_7 шляхом приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 01 жовтня 2024 року.

Проте, суд першої інстанції покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків не визначив, не застосувавши закон, який підлягав застосуванню, а саме вимоги ст.71 КК України, що призвело до призначення остаточного покарання, яке не є справедливим через м`якість.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеногопокарання з ухваленням апеляційним судом у цій частині свого вироку.

Керуючись ст.ст.404,405,407,413,414,420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційнускаргу прокурора задовольнити.

ВирокДніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким за ч.1 ст.125 КК України ОСОБА_7 призначити покарання у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків визначити ОСОБА_7 шляхом повного приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.10.2024 року остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., та одного року пробаційного нагляду, які виконувати самостійно.

Строк покарання ОСОБА_7 у виді одного року пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 01.10.2024 року, а саме з 10.02.2025 року.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

В іншій частині вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 28 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

На вирок може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: