Справа № 461/7978/25
Провадження № 1-кс/461/7171/25
У Х В А Л А
21.11.2025 року. м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів проти довкілля СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,-
в с т а н о в и в :
Подане клопотання мотивує тим, що вказані вище вилучені речі, у порядку ст.100 КПК України визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки в сукупності з іншими доказами мають важливе значення для доказування у даному кримінальному провадженні.
Зазначені речі та документи мають доказове значення у кримінальному провадження та необхідні для проведення аудиторської перевірки діяльності підприємства, призначення подальших експертиз у кримінальному провадженні, у тому числі технічної, почеркознавчої експертиз документів (тому наявна необхідність у дослідженні саме оригіналів документів), економічної експертизи, речовий доказ мобільний телефон може містити інформацію про злочину діяльність окремих посадових осіб суб`єкта господарювання.
В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному проваджені, буде призначено ряд судових експертиз, за результатами яких у сукупності з іншими доказами, фігурантам кримінального провадження, у порядку ст. 278 КПК України, буде вручено письмове повідомлення про підозру.
На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику представника власника майна, та у відсутності прокурора.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
В ході проведення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні та виконання завдань по кримінальному провадженні щодо забезпечення швидкого, повного, неупередженого розслідування, встановлення обставин, які мають істотне значення для цього досудового розслідування, отримано матеріали працівників УСР у Львівській області ДСР НП України, які у ході проведення оперативно - пошукових заходів та на виконання доручення ДСР НП України «Про відпрацювання у сфері охорони навколишнього природнього середовища» з метою вжиття заходів з протидії кримінальним правопорушенням в органах державної влади, в тому числі під час реалізації державної політики у сфері охорони навколишнього природнього середовища, екологічної, радіаційної, техногенної, біологічної і генетичної безпеки, отримано інформацію щодо незаконного видобування корисних копалин на території Яворівського району Львівської області.
Так, встановлено що за попередньою змовою групи осіб, в порушення встановлених правил використання надр, створюється небезпека для життя, здоров?я людей та довкілля, шляхом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення (піску) у великому розмірі. При цьому вказана група осіб за попередньо узгодженою схемою, з метою власного збагачення, використовує власну спецтехніку та реалізовує видобуту продукцію різним суб?єктам господарської діяльності Львівської області.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Таким чином, метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою виконання завдань кримінального провадження та з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :
клопотання слідчого відділу розслідування злочинів проти довкілля СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 - задовольнити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу розслідування злочинів проти довкілля слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 ..
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1