ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2961/25 Номер провадження 11-сс/814/838/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві матеріали провадження за клопотанням слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_9 у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001144 від 14.10.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Умань Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 10 жовтня 2025 року,

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання строком на 60 днів з утриманням у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (N? 23)» з 09 години 25 хвилин 09 жовтня 2025 року, без визначення розміру застави.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001144 від 14.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Як убачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді старшого кулеметника 2 відділення 1 взводу спеціального призначення 1 роти спеціального призначення (на бойових машинах піхоти) 4 батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, 31 серпня 2024 року о 17 годині самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 НГУ, а саме підрозділ, який дислокувався за адресою: АДРЕСА_2 , проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину НОМЕР_1 НГУ, або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління.

Таким чином, 31 серпня 2024 року о 17 годині солдат ОСОБА_8 , умисно самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 НГУ в умовах воєнного стану та незаконно перебуває за її межами.

21 лютого 2025 року підозрюваного ОСОБА_8 оголошено у розшук та досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено, оскільки останній на виклики не з`являється, його місце перебування не відоме, внаслідок чого створені перешкоди для проведення досудового розслідування.

Ухвалою суду від 06.03.2025 задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

09.10.2025 року в 09 годин 25 хвилин було затримано ОСОБА_8 .

09.10.2025 року ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру за ч.5 ст.407 КК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, а також з огляду на наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній переховувався від слідства та був оголошений у розшук, перешкоджання досудовому розслідуванню та впливу на свідків, із якими підозрюваний знайомий, суд вбачав достатні підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі адвокат просить ухвалу слідчого судді змінити, обравши ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у мінімальному розмірі відповідно до законодавства.

Вказує, що ризики наведені в клопотанні слідчого вигадані, надумані, ґрунтуються на припущеннях та домислах сторони обвинувачення.

Клопотання слідчого є необґрунтоване, оскільки ОСОБА_8 не може бути суб`єктом правопорушення з огляду того, що останній був засуджений вироком Апеляційного суду Черкаської області за ч.2 ст.15 , п.п.1,2,7, ч.2 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі.

На момент звільнення від відбування покарання в 2016 році ОСОБА_8 з`явився до Уманського ОМВК для того, щоб отримати відмітку для вступу на навчання на психолога. На копії військового облікового посвідчення № НОМЕР_3 вказано, що останній нібито знятий з військового обліку, вказано, що він зарахований в запас 06.04.2016 року ст. 18 п.п. 5. П.1 ЗУ ПВОВС.

При цьому на звороті вказано, що він знятий з військового обліку згідно нак. 342 від 09.06.06 року.

Тимчасове посвідчення видано 06.04.2016 року коли діяла редакція Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», де вказано, що відповідно до ст. 37 вказаного закону особа має бути виключена з військового обліку.

Заслухавши доповідача, адвоката та підозрюваного в підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора, який вказував про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги адвоката, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

15.02.2025 року щодо ОСОБА_8 в порядку ст.135, 278 КПК України складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, а саме у самовільному залишенні місця проходження військової служби в період дії воєнного стану та направлено за місцем реєстрації та командиру військової частини НОМЕР_1 НГУ.

21 лютого 2025 року підозрюваного ОСОБА_8 оголошено у розшук та досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено, оскільки останній на виклики не з`являється, його місце перебування не відоме, внаслідок чого створені перешкоди для проведення досудового розслідування.

Ухвалою суду від 06.03.2025 задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

09.10.2025 року в 09 годин 25 хвилин було затримано ОСОБА_8 .

09.10.2025 року ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру за ч.5 ст.407 КК України.

Санкцією ч.5 ст.407 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що є тяжким кримінальним правопорушенням проти порядку проходження військової служби.

На переконання колегії суддів, надані слідчим докази доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, і таке стверджується доказами, що долучені до клопотання слідчого, і яким надана обґрунтована оцінка, зокрема повідомленням про вчинення злочину; актами та матеріалами службового розслідування, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про обставини самовільного залишення ОСОБА_8 місця несення служби.

Наведені докази є фактичними даними, отриманими органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, які свідчать, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, який відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді про те, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_8 може переховуватися від слідчого, прокурора та суду, через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення. Окрім того, на підтвердження існування такого ризику свідчить і та обставина, що з 21 лютого 2025 ОСОБА_8 перебував у розшуці.

Колегія суддів зауважує, що на даному етапі досудового розслідування доведеним є й ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, в якому підозрюється, оскільки протягом півроку він не здійснив спроб добровільно повернутися до військової частини для виконання обов`язків військової служби, протягом всього часу перебував за невстановленим місцем, офіційно не працевлаштований та виплати грошового забезпечення не отримує у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, тому у разі звільнення з-під варти може вчиняти інші правопорушення задля заробітку коштів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_8 , який раніше не судимий, і лише обраний слідчим суддею запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу, дані про особу ОСОБА_8 не зменшують або не усувають наявність ризиків в цьому кримінальному провадженні.

Крім того, згідно з ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою, тобто даний запобіжний захід є безальтернативним, тому доводи захисника про можливість обрання щодо ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах Закону.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_8 не може бути суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України з огляду на незаконну мобілізацію останнього, були предметом оцінки слідчого судді та не знайшли свого підтвердження, з чим погоджується й колегія суддів.

Так, ОСОБА_8 був зарахований до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 з 30.08.2024, станом на дату зарахування на службу судимість останнього за вироком Апеляційного суду Черкаської область від 10.04.2007 року погашена. Окрім того, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту виключення ОСОБА_8 з військового обліку.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, та не знаходить достатніх та належних підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 10 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4