У Х В А Л А

іменем України

05 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровського районного суд міста Кривого Рогу в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

у кримінальному провадженні № 0002382 від 16.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні брали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник адвокат ОСОБА_5

встановив:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, передбачені п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого не зменшились, а продовжують існувати, а інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти клопотання прокурора.

Так, ухвалою суду від 13.10.2025 року ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10.12.2025 року включно.

Разом з цим, розглянути справу в межах застосованого строку тримання під вартою не представляється можливим з об`єктивних причин, оскільки захисник заявив клопотання про відкладення судового засідання для отримання письмової згоди командира військової частини з метою звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з підстав, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України.

Суд зазначає, що за ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Пунктом 5 ч.1 ст. 176 КПК України визначено запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Отже, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, відсутність належних гарантій та підтверджених соціальних зв`язків, стадію на якій перебуває на теперішній час судовий розгляд по зазначеному кримінальному провадженню, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, тому виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог частини першої статті 197 КПК України, суд дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, його особі, та запобігає ризикам, існування яких доведено, і які не зменшилися, є реальними, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 днів.

Отже, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194 ,196 - 199, 372, 376, 392 - 395 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 02 лютого 2026 року включно.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 05.12.2025 року о 16:00 годин.

Суддя ОСОБА_1