№ 207/5706/25
№ 1-кс/207/787/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року Південний районний суд міста Ка`янського у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.08.2025 приблизно о 23 годині 30 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 перебував біля будинку № 59-Б по вулиці Ягідній в м. Кам`янське, де зустрів малознайомого йому ОСОБА_7 .

Знаходячись в той час за вищевказаною адресою, у ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , в ході розпиття алкогольних напоїв, виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин. В цей час, у ОСОБА_6 раптово виник прямий протиправний умисел, направлений на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_7 .

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_7 , дістав з правої кишені своїх штанів розкладний ніж приблизною довжиною 13-15 см., та, утримуючи його в правій руці, підійшов до ОСОБА_7 на відстань витягнутої руки, після чого, знаходячись навпроти потерпілого ОСОБА_7 , замахнувся правою рукою з лівого боку від ОСОБА_7 та діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що нанесенням удару ножем у життєво важливі органи людини, можливо позбавити її життя, передбачаючи такі наслідки та бажаючи їх настання, умисно, протиправно, із значною силою наніс йому один удар розкладним ножем приблизною довжиною 13-15 см. в ділянку розташування життєво важливого органу серця та кровоносних судин, а саме: в ділянку лівої частини грудної клітини по передньо-пахвовій лінії ліворуч на рівні 5-го міжребір`я.

Після чого, ОСОБА_6 , побачивши, у потерпілого ОСОБА_7 сильна зовнішня кровотеча з лівої частини грудної клітини, вирішивши, що він вчинив усі необхідні дії для доведення свого умислу до кінця, тобто наніс ножове поранення у життєво важливий орган, з місця події зник, знаряддя злочину (розкладний ніж приблизною довжиною 13-15 см.) забрав з собою.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 , згідно висновку експерта, у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення лівої частини грудної клітини з раною на шкірі по передньо-пахвовій лінії ліворуч на рівні 5-го міжребір`я, від якої зліва направо прямує раньовий канал, проникаючий до лівої плевральної порожнини, по ходу котрого ушкоджено перикард, верхівку лівого шлуночка серця, що супроводжувалось гемоперикардом. Проникаюче поранення лівої частини грудної клітини з ушкодженням перикарда, верхівки лівого шлуночка серця, що супроводжувалось гемоперикардом - відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю (п. п. 2.1.2. та 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6, МОЗ України від 17.01.1995 року). Виявлене у нього ушкодження, враховуючи його характер, могло бути спричинено дією твердого предмету з обмеженою, загостреною контактуючою поверхнею.

Тим самим, ОСОБА_6 намагався умисно протиправно заподіяти смерть ОСОБА_7 однак, не зміг довести свій злочинний намір до кінця з незалежних від нього причин, оскільки потерпілий ОСОБА_7 після отриманих тілесних ушкоджень, був своєчасно доставлений до КНП КМР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», де йому вчасно надали медичну допомогу, завдяки чому останній залишився живим.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, де особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

За даним фактом 01.09.2025 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000902.

30.09.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав у повному обсязі та просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний та захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме, домашній арешт, оскільки прокурором не доведено ризики, передбачені ст.177 КПК України. Захисник пояснила, що було допущено процесуальне порушення щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а саме передано голові Квартального комітету Південного району №13 ОСОБА_8 для вручення за адресою: АДРЕСА_1 , коли ОСОБА_6 має реєстрацію та постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Фактично повідомлення про підозру отримав 03.10.2025 року в приміщенні ВП №2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл.. Повідомлення про підозру не є обґрунтованим, оскільки у ОСОБА_6 був відсутній умисел на спричинення тілесних ушкоджень. Багато свідків бачили, що ОСОБА_7 наносив удари ОСОБА_6 , але ніхто не бачив, як ОСОБА_6 наніс удар ОСОБА_7 ..

Відсутній ризик переховування від слідства та суду, оскільки ОСОБА_6 проживав за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 , від слідства не переховувався, самостійно з`явився до суду для розгляду даного клопотання. Не має наміру впливати на потерпілого та свідків і фактично не може це зробити, оскільки свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів. Крім того, його дружина ОСОБА_9 є інвалідом ІІ групи, потребує трансплантації нирки і ОСОБА_6 є її донором. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обмеженням спілкування зі свідками.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_6 , фактично вони проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Ніякого повідомлення про підозру за цією адресою не направлялось. Її допитували як свідка, коли вона себе погано почувала, змушена була викликати швидку допомогу. Засобами для існування їхньої родини є дохід від праці на полях чоловіка та фінансова допомога від батьків. Вона є інвалідом ІІ групи, потребує трансплантації нирки. Наразі збирають кошти для проведення операції в розмірі 10000 доларів США, дата операції не визначена.

Дослідивши матеріали клопотання, докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, слідчий суддя вважає що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки стороною обвинувачення у своєму клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України та існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зазначений факт на думку слідчого судді, підтверджений матеріалами справи, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя людини, посилання захисника щодо процесуального порушення повідомлення про підозру не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами доданими до клопотання, а саме: рапортами уповноваженими особами ВП №2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. та показами свідків. Окрім того, ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні воєнного стану, який суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та погіршує криміногенну обстановку, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою змінити їх покази, на який прокурор посилається у своєму клопотанні, оскільки відповідно до ст.23 КПК України показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, ОСОБА_6 буде порушувати покладені на нього обов`язки, в тому числі й обов`язки, покладені на нього нормами КПК України, є ризик того, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою уникнення покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним. Хоча практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість вчиненого кримінального правопорушення як самостійну підставу утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності із іншими підставами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту (справа «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001).

За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Під час досудового слідства встановлено, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст.29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимого, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 встановити 60 діб, до 28 листопада 2025 року.

В задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з обмеженням спілкування зі свідками відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному під розпис.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1