Справа №766/2637/25
н/п 1-кп/766/1473/26
УХВАЛА

продовження дії запобіжного заходу

02.02.2026 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_9

обвинуваченого: ОСОБА_10

обвинуваченої: ОСОБА_11

обвинуваченої: ОСОБА_12

під час проведення в режимі відеоконференції відкритого судового розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 01.03.2024 за № 0000298 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Тарасівка Олешківського р-ну Херсонської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Херсона, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Херсона, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Херсона, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,

встановив:

На даний час триває судовий розгляд даного кримінального провадження.

До обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовжений востаннє ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.12.2025 строком до 13.02.2026.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 під вартою, мотивуючи свою позицію тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання відносно них запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились, а також тяжкістю злочинів, які їм інкримінуються.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечив проти заявленого прокурором клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою та зазначив, що ризики, які зазначені у клопотанні прокурора, недоведені.

Захисник ОСОБА_8 підтримав позицію підзахисного та вважав за можливе змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечив проти заявленого прокурором клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою та зазначив, що обвинувачення необґрунтовано, ризики, які зазначені у клопотанні прокурора, недоведені та просив змінити запобіжний захід на більш м`який домашній арешт.

Захисник ОСОБА_9 підтримав позицію підзахисного та вважав за можливе змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_10 заперечив проти заявленого прокурором клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, зазначив, що обвинувачення необґрунтовано, а ризики, які зазначені у клопотанні прокурора, недоведені.

Захисник ОСОБА_10 підтримав позицію підзахисного та вважав за можливе змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який домашній арешт.

Обвинувачена ОСОБА_11 заперечила проти заявленого прокурором клопотання, зазначила, що обвинувачення необґрунтоване.

Захисник ОСОБА_11 заперечив проти заявленого прокурором клопотання, зазначив, що ризики, які зазначені у клопотанні прокурора, недоведені та просив змінити обвинуваченій запобіжний захід на більш м`який домашній арешт або зменшити заставу.

Обвинувачена ОСОБА_12 заперечила проти заявленого прокурором клопотання, зазначила, що ризики, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання, недоведені та просила зменшити розмір застави до мінімального.

Захисник ОСОБА_12 заперечила проти заявленого прокурором клопотання, зазначила, що ризики, які зазначені у клопотанні прокурора, недоведені та вважала за можливе змінити обвинуваченій запобіжний захід на більш м`який домашній арешт, при цьому підтримала позицію підзахисної щодо зменшення розміру застави.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, виходячи з наступного.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення (ч. 3 ст. 331 КПК України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

За матеріалами справи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 зокрема обвинувачуються, у вчиненні організованою групою особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, за санкцією якого можливе призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинувачених, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість обвинувачених переховуватися від суду з огляду на усвідомлення міри покарання, яка може бути обрана їм у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих їм злочинів, оскільки серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачені можуть втекти. Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від його відбування. Соціальні зв`язки обвинувачених, зокрема і обвинуваченої ОСОБА_11 з її матір`ю, та сукупність інших відомостей про їх особу в світлі інкримінованих обставин злочину не є такими беззаперечно стримуючими факторами, які б спростували існування зазначеного ризику.

Суд враховує можливість обвинувачених впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з огляду на те, що ці особи на даний час у судовому засіданні не допитані.

Крім того, суд враховує можливість обвинувачених вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у складі організованої групи, яке пов`язано з незаконним обігом наркотичних засобів.

Станом на день розгляду клопотань прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу зазначені ризики, на думку суду, не змінились після вирішення відповідного питання слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

Крім того, при вирішенні зазначених клопотань суд бере до уваги у сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими (у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років), характеризуючі дані про їх особу (їх вік, сімейний стан, те, що обвинувачені, окрім ОСОБА_11 , власного житла на території Херсонської області не мають, офіційно непрацевлаштовані, а отже не мають законного та стабільного джерела доходу, обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, стан здоров`я обвинувачених, зокрема те, що даних на підтвердження неможливості утримання обвинувачених під вартою до суду не надходило, що дає підстави для висновку про те, що їх здоров`я не перешкоджає перебуванню ними у місцях попереднього ув`язнення).

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинувачених, тяжкості злочинів, які їм інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Окрім того, вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 суд враховує, що Херсонський апеляційний суд надавав оцінку висновкам суду щодо необхідності застосування до обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, зазначаючи у своїх рішеннях, що такий висновок є правильним (ухвали від 16.07.2025, 11.08.2025, 21.10.2025, 10.12.2025).

З приводу позиції обвинуваченої ОСОБА_12 та захисника обвинуваченої ОСОБА_11 про необхідність зменшення розміру застави до мінімального, суд зазначає, що п. 3 ч. 5 ст. 182 КК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах: від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ухвал слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.08.2024 підозрюваним ОСОБА_12 та ОСОБА_11 кожній окремо одночасно з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була визначена застава в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, як зазначено вище, є для них мінімальним розміром з огляду на тяжкість інкримінованого їм наразі злочину та унеможливлює прийняття рішення про її зменшення.

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності наведені обставини, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжного заходу на менш суворий і з метою забезпечення виконання ними процесуальних обов`язків, а також запобігання їх спробам будь - яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, вважає доцільним, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити його застосування в межах строку, визначеного законом, - по 02 квітня 2026 року включно.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178, 199, 315, 369, 376 КПК України, суд

постановив:

Строк тримання ОСОБА_8 під вартою продовжити по 02 квітня 2026 року включно.

Строк тримання ОСОБА_9 під вартою продовжити по 02 квітня 2026 року включно.

Строк тримання ОСОБА_10 під вартою продовжити по 02 квітня 2026 року включно.

Строк тримання ОСОБА_11 під вартою продовжити по 02 квітня 2026 року включно.

Строк тримання ОСОБА_12 під вартою продовжити по 02 квітня 2026 року включно.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченими, їх захисниками, прокурором протягом 5(п`яти)днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Для обвинувачених строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії ухвали.

СуддяОСОБА_1