Справа № 484/4546/25
Провадження № 1-КП/484/388/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого і мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 23.11.2021 року органом 4814, РНОКПП НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно постанови Кабінету Міністрів № 340 від 08.05.1993 року, якою затверджено положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити у Територіальному сервісному центрі МВС.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України № 844 від 16.09.2020 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» затверджено форму, реквізити та спосіб виготовлення посвідчення водія.

Таким чином, посвідчення водія є офіційним документом, оскільки може бути використане як документ, що складається та видається повноважними (компетентними) особами органів державної влади, та складене з дотриманням визначених законом форм та містить передбачені законом реквізити.

Однак ОСОБА_5 порушив наведені вимоги закону за наступних обставин.

Так, у листопаді 2024 року, перебуваючи у невстановленому місці, ОСОБА_5 , маючи мету на водіння транспортного засобу, всупереч передбаченому порядку, не бажаючи проходити відповідну підготовку і навчатись у спеціалізованих закладах, з метою подальшого використання підробленого документу, а саме посвідчення водія на своє ім`я, у незаконний спосіб вирішив придбати підроблене посвідчення водія через мережу Інтернет, для чого домовився із раніше невідомою йому особою про оплатне замовлення підробного посвідчення водія і надав такій особі фотознімки свого паспорту з усіма своїми анкетними даними, чим усунув перешкоди на шляху вчинення кримінального правопорушення та сприяв вчиненню підроблення посвідчення водія на своє ім`я з метою подальшого використання такого підробленого документу власних цілях, тобто був пособником.

За таких обставин ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України - пособництво у підробленні офіційного документа.

Крім того, 04.06.2025 року біля будинку 2 по вул. Східній в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області працівниками відділення реагування патрульної поліції Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області було зупинено транспортний засіб ВАЗ-2103, д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_5 .

При цьому ОСОБА_5 , діючи в особистих інтересах, умисно, достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, а також розраховуючи, що правоохоронці не запідозрять його у використанні підробленого документу для посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частині підтвердження права на керування транспортними засобами, в цей же час пред`явив та надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документ посвідчення водія на своє ім`я серії НОМЕР_4 , видане 19.11.2024 ТСЦ № 1242, на право керування транспортними засобами, яке він перед цим незаконно придбав у невстановленої особи через мережу Інтернет і яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлене не у відповідності до вимог, що пред`являються до даного виду документа, тобто ОСОБА_5 використав завідомо підроблений офіційний документ посвідчення водія.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи не оспорював та пояснив, що дійсно у 2024 році вирішив придбати підроблене посвідчення водія через мережу інтернет. Батько сказав, що дасть йому на це гроші. Він знайшов оголошення, домовився, скинув невідомій особі фото свого паспорта з усіма своїми даними. Приблизно через два тижні він отримав посвідчення водія і перерахував гроші в сумі 14 000 грн. Потім він спробував ввести дані вказаного посвідчення в додаток ДІЯ, однак у нього не вийшло. Коли його зупинили працівники поліції, на їх вимогу він пред`явив таке посвідчення і був викритий. Усвідомлював, що не можна виготовляти і використовувати підроблені документи. У вчиненому розкаявся.

Ніхто з учасників процесу ніякі фактичні обставини справи не оспорював, тому судом не досліджувались всі докази щодо цих обставин відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому суд роз`яснив учасникам судового провадження наслідки застосування ч.3 ст. 349 КК України, переконався у добровільності їх позицій, а також у тому, що обвинувачений вірно розуміє зміст обвинувачення та фактичні обставини, які визнає.

Крім того, інкриміноване обвинувачення підтверджується дослідженими судом письмовими доказами: довідкою ТСЦ МВС № 4842, відповідно до якої посвідчення водія з серією і номером, що вилучене у ОСОБА_5 , фактично було видане на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 не видавалося; висновком судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/115-25/9446-ДД від 19.06.2025 року, якою встановлено факт підробки документа, постановою про визнання речовим доказом вилученого у ОСОБА_5 підробленого посвідчення водія.

Суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих проступків в межах пред`явленого обвинувачення знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є проступками, а також данні про особу винного, який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно; раніше не судимий.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання своєї вини, щире каяття, сприяння розкриттю правопорушень, вчинення кримінальних правопорушень вперше.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які його обтяжують, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити в межах санкцій частин статей, за якими він обвинувачується у виді пробаційного нагляду. Остаточне покарання слід призначити на підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань.

ОСОБА_5 не працює. За таких обставин суд вважає недоцільним призначати йому покарання у вигляді штрафу, оскільки не вбачається можливості виконати таке покарання.

Покарання у виді обмеження волі суд вважає занадто суворим в даному випадку.

На підставі ст. 100 КПК України речовий доказ в наданій справі підроблене посвідчення водія, яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, але суду надано не було, слід знищити, попередньо скасувавши арешт, накладений на нього слідчим суддею.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого на рахунок держави слід стягнути судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/115-25/9446-ДД від 19.06.2025 року.

Обвинуваченому раніше запобіжний захід не обирався і суд вважає недоцільним обирати його до набрання вироком законної сили, оскільки досі він сумлінно виконував процесуальні обов`язки і не засуджується до реального відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України - 1 (один) рік пробаційного нагляду;

за ч.4 ст. 358 КК України - 1 (один) рік пробаційного нагляду.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити до відбуття ОСОБА_5 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць, у зв`язку з чим покласти на нього такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_8 від 06.06.2025 року у справі № 484/3144/25 провадження 1-кс/484/553/25 на посвідчення водія серії НОМЕР_5 , видане 19.11.2025 року на ім`я ОСОБА_5 , і знищити зазначений речовий доказ, який зберігається в матеріалах наданого кримінального провадження, але не був наданий суду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/115-25/9446-ДД від 19.06.2025 року в сумі 2 674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн. 20 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: