Справа № 199/749/26
В И Р О К

іменем України

26 січня 2026 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000006, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Нижня Кринка, м. Макіївка, Донецької області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, раніше не судимої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2026 року, близько о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на подвір`ї хостела, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , коли до неї підійшла раніше знайома - сусідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , між якими на фоні раніше виниклих неприязних відносин, стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання таких наслідків щодо здоров`я потерпілої ОСОБА_3 , у цей же день, а саме 08 січня 2026 року приблизно о 19 годині 03 хвилини, знаходячись на подвір`ї хостелу за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи у безпосередній близькості до потерпілої ОСОБА_3 , стоячи до неї обличчям, ОСОБА_4 схопила своєю правою рукою потерпілу за ланцюжок на шиї та обидві не втримавши рівновагу впали на землю. Далі, перебуваючи на землі, продовжуючи реалізувати свій кримінально-протиправний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , діючи умисно, дістала своєю правою рукою із кишені кофти, яка була одягнена на ній, предмет схожий на ніж та нанесла ним потерпілій ОСОБА_3 , яка лежала зверху на ОСОБА_4 , два удари в область лівого стегна.

Після досягнення поставленої мети, у вигляді нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, вважаючи свої умисні дії доведеними до кінця, ОСОБА_4 покинула місце вчинення кримінального правопорушення.

Внаслідок своїх умисних дій, ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді: дві колото-різані рани лівого стегна, що спричинені від двох ударів плоского колюче-ріжучого предмету, типу клинка ножа, в короткий проміжок часу, одне за одним.

Вказані тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день).

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:

- письмова заява ОСОБА_4 , складена в присутності її захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмова заява потерпілої ОСОБА_3 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченої, так і потерпілої, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченої.

Остання до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, де характеризується незадовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, утримує одну неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштована та не має постійного .

Обставини, що як пом`якшують, так і обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлені.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, є покарання у вигляді пробаційного нагляду у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки менш суворі види покарання не будуть дієвими, підстави для призначення ОСОБА_4 , як більш суворого виду покарання, так і покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, судом не встановлені і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 3812-382 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений органз питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня постановки її на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: предмет, схожий на ніж, марлеві тампони зі змивами, які зберігаються у ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області (порядковий номер 06)

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий:

26.01.2026