Провадження № 1-кс/932/7084/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Дніпро клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_5 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001273 від 28.03.2025 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_5 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001273 від 28.03.2025 року.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та обґрунтованою підозрою, про те, що солдат ОСОБА_6 в період часу з 01.08.2023 по листопад 2023 року (більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим), усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, знаходячись на тимчасово окупованій території, а саме в Калінінській виправній колонії №27, яка розташована у місті Горлівка за адресою: 84647, Донецька область, місто Горлівка, вулиця Миру 1, маючи на меті вчинити державну зраду, отримав від представників спеціальних служб держави-агресора пропозицію вступити до незаконного збройного формування, створеного на тимчасово окупованій території, а саме до так званого «добровольческого отряда имени Максима Кривоноса» (мовою оригіналу), який був сформований восени 2023 року на території «днр» для ведення бойових дій супроти Сил оборони України, висловив бажання вести бойові дії на боці ворога, після чого, перейшов на бік ворога, шляхом добровільно вступив до вказаного незаконного збройного формування, створеного на тимчасово окупованій території державою- агресором, а саме до так званого «добровольческого отряда имени Максима Кривоноса» (мовою оригіналу).

Також, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 в період часу з 01.08.2023 по листопад 2023 року (більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим), усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, знаходячись на тимчасово окупованій території, а саме в Калінінській виправній колонії №27, яка розташована у місті Горлівка за адресою: 84647, Донецька область, місто Горлівка, вулиця Миру 1, отримав від представників спеціальних служб держави-агресора пропозицію вступити до незаконного збройного формування, створеного на тимчасово окупованій території, а саме до так званого «добровольческого отряда имени Максима Кривоноса» (мовою оригіналу), який був сформований восени 2023 року на території «днр», до складу якого переважно входять колишні військовослужбовці Збройних сил України, які потрапивши в полон або добровільно перейшовши на бік рф, висловили бажання вести бойові дії на боці ворога, після чого, добровільно вступив до вказаного незаконного збройного формування, створеного на тимчасово окупованій території державою-агресором, а саме до так званого «добровольческого отряда имени Максима Кривоноса» (мовою оригіналу).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №204 дск від 13.10.2021 ОСОБА_6 призвано для проходження строкової військової служби та зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та з 13.10.2021 року призначено на посаду стрільця 3-го відділення 2-го патрульного взводу 4-ї патрульної роти стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції охорони підсудних та охорони громадського порядку) військової частини НОМЕР_1 НГУ.

З метою здійснення збройної відсічі ворогу на території Донецької області, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України виконувала бойові завдання на території Донецької області. Таким чином, ОСОБА_6 , в розумінні вимог ст.ст. 18, 19, 22, 401 КК України є військовослужбовцем, тобто суб`єктом вказаного злочину та останньому було достеменно відомо про обов`язок несення військової служби у час воєнного стану.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною та російською федерацією (далі рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, у порушення вимог п. п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та збройний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів збройних сил рф (далі зс рф) на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої окупації.

При цьому, з метою спроби виправдання агресії перед громадянами України, рф та світовою спільнотою, 21.02.2022 рф визнано так звані «донецька народна республіка» (надалі днр) та «луганська народна республіка», створені за підтримки рф навесні 2014 року на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей, незалежними державами та 22.02.2022 президентом рф направлено до ради федерації звернення про використання зс рф за її межами, яке задоволено.

На виконання наказів вищого політичного та воєнного керівництва рф 24.02.2022, військовослужбовці зс рф, шляхом агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили окупацію частини території України, в тому числі м. Маріуполь Донецької області.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено та який діє на цей час.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року» (зі змінами та доповненнями) м. Маріуполь та Маріупольська міська територіальна громада Донецької області включена до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації.

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 № 1936-XII, текстом Військової присяги є «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), вступаю на військову службу і урочисто клянусь народу України завжди бути вірним і відданим йому, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватись Конституції і законів України, зберігати державну і військову таємницю. Я клянусь захищати українську державу, непохитно стояти на сторожі її свободи і незалежності. Я присягаю ніколи не зрадити народу України».

Водночас ОСОБА_6 складеної ним присяги не дотримався та під час військової агресії Російської Федерації проти України, у порушення вимог ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зрадив українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

В період часу з 01.08.2023 по листопад 2023 року (більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим), солдат ОСОБА_6 , усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, знаходячись на тимчасово окупованій території, а саме в Калінінській виправній колонії №27, яка розташована у місті Горлівка за адресою: 84647, Донецька область, місто Горлівка, вулиця Миру 1, отримав від представників спеціальних служб держави-агресора пропозицію добровільно перейти на бік ворога та вступити до незаконного збройного формування, створеного на тимчасово окупованій території, а саме до так званого «добровольческого отряда имени Максима Кривоноса» (мовою оригіналу), який був сформований восени 2023 року на території «днр», який веде бойові дії супроти Сил оборони України.

У подальшому, у той же період часу, солдат ОСОБА_6 , знаходячись на тимчасово окупованій території, а саме в Калінінській виправній колонії №27, яка розташована у місті Горлівка за адресою: 84647, Донецька область, місто Горлівка, вулиця Миру 1, діючи зі своїх особистих мотивів, вчинив державну зраду шляхом переходу на бік ворога та добровільного вступу до незаконного збройного формування, створеного на тимчасово окупованій території, а саме до так званого «добровольческого отряда имени Максима Кривоноса» (мовою оригіналу) з метою вести бойові дії на боці ворога супроти Сил оборони України.

Також, він в період часу з 01.08.2023 по листопад 2023 року (більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим), усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, знаходячись на тимчасово окупованій території, а саме в Калінінській виправній колонії №27, яка розташована у місті Горлівка за адресою: 84647, Донецька область, місто Горлівка, вулиця Миру 1, отримав від представників спеціальних служб держави-агресора пропозицію вступити до незаконного збройного формування, створеного на тимчасово окупованій території, а саме до так званого «добровольческого отряда имени Максима Кривоноса» (мовою оригіналу), який був сформований восени 2023 року на території «днр», до складу якого переважно входять колишні військовослужбовці Збройних сил України, які потрапивши в полон або добровільно перейшовши на бік рф, висловили бажання вести бойові дії на боці ворога, після чого, добровільно вступив до вказаного незаконного збройного формування, створеного на тимчасово окупованій території державою-агресором, а саме до так званого «добровольческого отряда имени Максима Кривоноса» (мовою оригіналу).

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме в:

- державній зраді, тобто діянні, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого передбачених ч. 2 ст. 111 КК України;

- колабораційна діяльність тобто добровільна участь громадянином України в незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, та в збройних формуваннях держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого передбачених ч. 7 ст. 111-1 КК України.

04.11.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням частини території України та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на окупованій території російською федерацією та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 225 (8150) від 04.11.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_6 на 08.11.2025 о 10 год. 00 хв., 09.11.2025 о 10 год. 00 хв., 10.11.2025 о 10 год. 00 хв. за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001273 від 28.03.2025, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 було вручено, в порядку, передбаченому ч.2, 8 ст.135 КПК України, а саме шляхом її надсилання до адміністрації за місцем роботи, публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також захиснику підозрюваного.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 04.11.2025, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України, повідомлення про підозру вручено адвокату ОСОБА_4 , яка є захисником за призначенням.

Таким чином 04.11.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.7 ст. 111-1 КК України.

Постановою слідчого від 10.11.2025 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується забраними в ході досудового розслідування доказами та відповіддю оперативних співробітників на виконання доручення слідчого.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на що слідчий просив обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, посилаючись на його обґрунтованість.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти клопотання слідчого, оскільки вона не має об`єктивної можливості погодити правову позицію з підзахисним, не відомо, чи обізнаний ОСОБА_6 про наявне кримінальне провадження та про його виклики, тобто не можна казати про те, що він свідомо ухиляється від органу досудового розслідування, тому просила відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши клопотання та долучені матеріали, якими воно обґрунтовується, встановив таке.

Слідчими Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001273 від 28.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111,ч.7 ст.111-1 КК України.

Згідно ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст.276, 279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок вручення повідомлення передбачено ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

З матеріалів кримінального провадження слідує, що 04 листопада 2025 року слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора (04.11.2025) та в газеті «Урядовий кур`єр» №225 (8150) від 04.11.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження. Крім того, копію повідомлення про підозру 04 листопада 2025 року вручено захиснику ОСОБА_4

08, 09 та 10 листопада 2025 року ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, був викликаний для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та проведення процесуальних дій в якості підозрюваного.

Однак, у зазначений час ОСОБА_6 та в подальшому жодного разу не з`явився, причин своєї неявки не повідомив.

З наведеного слідує, що органом досудового розслідування у повній мірі виконано вимоги ст.ст.135, 278 КПК України та вжито заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 42 КПК України свідчить про набуття ним статусу підозрюваної особи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0001273 від 28.03.2025.

Згідно матеріалів долучених до клопотання слідує, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України Донецької області, на території так званої «днр» та до цього часу на територію України в офіційному порядку не повертався.

Положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, законодавцем передбачено можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за наявності декількох обставин, які одна від одної не залежать.

У зв`язку із тим, що підозрюваного ОСОБА_6 постановою слідчого від 10 листопада 2025 року оголошено у розшук, у сторони обвинувачення наявне право на звернення із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що викладенні у клопотанні обставини, дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколами огляду документів від 28.04.2025; протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 01.04.2025 та від 12.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.04.2025; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.04.2025, проведених за участю свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , висновком судової портретної експертизи від 26.06.2025; тощо.

На даному етапі сукупність відомостей, що містяться в матеріалах кримінального провадження є достатніми на даній стадії для висновку про обґрунтованість підозри, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя вважає виправданим.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України та у розшуку, з високим ступенем вірогідності буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, фактично вже переховується (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) та може продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється (п.5 ч.1 ст.177КПК України), а тому для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Відповідно до ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Отже, у даному випадку розмір застави слідчим суддею не визначається.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку стороною обвинувачення доведено наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України та оголошений у розшук, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню та за відсутності підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою останньому.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_5 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001273 від 28.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за участю підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1