Номер провадження: 1-кп/336/763/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей ЗМР ОСОБА_7 ,

представника ювінальної превенції ОСОБА_8 ,

психолога ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який є неповнолітнім, учня 8-го класу ЗОШ № 95, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2024 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 у період дії воєнного стану відповідно Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022, продовженого на підставі указу Президента України № 49/2024 від 05.02.2024, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу проник на територію готелю «Гранд палац» за адресою: м. Запоріжжя вул. Спартака Маковського, 15, знаходячись на території зазначеного готелю неповнолітній ОСОБА_4 , одразу попрямував до приміщення готелю, в яке проник шляхом вільного доступу, перебуваючи в середині приміщення готелю, неповнолітній ОСОБА_4 , таємно викрав майно, яке на праві власності належить потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: телевізор марки «HOFFSON» моделі «А32НОЗООТ2» з серійним номером А32НП300Т0422, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи складає 3766 гривень 67 копійки;

09 вересня 2024 приблизно о 20 годині 45 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу проник на територію готелю «Гранд палац» за адресою: м. Запоріжжя вул. Спартака Маковського, 15, знаходячись на території зазначеного готелю неповнолітній ОСОБА_4 , одразу попрямував до приміщення готелю, в яке проник шляхом вільного доступу, перебуваючи в середині приміщення готелю, неповнолітній ОСОБА_4 , таємно викрав майно, яке на праві власності належить потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: музичну колонку чорного кольору «dB TECHNOLOGIES FLEXSYS F212» L328000105 вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи складає 13234 гривень 24 копійки; музичну колонку чорного кольору «dB TECHNOLOGIES FLEXSYS F212» L328000104 вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи складає 13234 гривень 24 копійки; персонального комп`ютеру «Neo's» модель BALANCED-42058+F та персональний комп`ютер «Аmро COMPUTERS» вартість якого складає 2 000 гривень 00 копійок.

Тим самим, своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на загальну суму 32 235 гривень 15 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні. Суду пояснив, що він, 08 вересня 2024 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, вільного проник на територію готелю «Гранд палац» за адресою: м. Запоріжжя вул. Спартака Маковського, 15, та викрав телевізор марки «HOFFSON». Наступного дня, 09.09.2024, приблизно о 20 годині 45 хвилин, він знову проник на територію готелю «Гранд палац» та викрав 2 музичні колонки та 2 комп`ютери. Розуміє, що його дії незаконні, просив суд суворо не карати, зазначив, що висновки для себе зробив, щиро розкаявся, засуджує свої дії. Також додав, що викрадене майно було вилучене працівниками поліції.

Потерпілий ОСОБА_10 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, цивільний позов не заявлено.

Показання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням постанов про визнання речових доказів та довідок щодо проведення експертиз.

При цьому суд роз`яснив неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 484 КПК України порядок кримінального провадження щодо неповнолітніх, визначається загальними правилами КПК України, з урахуванням особливостей, передбачених главою 38 КПК України.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

-за епізодом від 08.09.2024 року за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення вчинене в умовах воєнного стану;

-за епізодом від 09.09.2024 року за ч.4 ст.185 КК України, як придбання, носіння, зберігання та збут вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу;

-

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 485 КПК України під час судового розгляду кримінальних правопорушень, вчинених неповнолітніми також з`ясовуються: 1) повні і всебічні відомості про особу неповнолітнього: його вік (число, місяць, рік народження), стан здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси особи, які необхідно враховувати при індивідуалізації відповідальності чи обранні заходу виховного характеру. За наявності даних про розумову відсталість неповнолітнього, не пов`язану з психічною хворобою, повинно бути також з`ясовано, чи міг він повністю усвідомлювати значення своїх дій і в якій мірі міг керувати ними; 2) ставлення неповнолітнього до вчиненого ним діяння; 3) умови життя та виховання неповнолітнього; 4) наявність дорослих підбурювачів та інших співучасників кримінального правопорушення.

Стосовно обвинуваченого складена досудова доповідь, яка долучена до матеріалів кримінального провадження та береться судом до відома при призначенні покарання.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 66 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, визначених ст.67 КК України суд не виявив.

Вивченням особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, навчається, працює неофіційно, має зареєстроване та постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Суд також бере до уваги ставлення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі та усвідомив неправомірність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, виявляв щирий жаль з приводу вчиненого та засуджує свої дії.

Також суд враховує висновки досудової доповіді органу пробації, згідно якої обвинувачений оцінюється як правопорушник з середнім рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних правопорушень. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 98 КК України до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: 1) штраф; 2) громадські роботи; 3) виправні роботи; 4) пробаційний нагляд; 5) позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до ст. 104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75 - 78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до позбавлення волі.

Іспитовий строк установлюється тривалістю від одного до двох років.

Враховуючи вище викладене, обставини вчинення злочину, його мету та мотиви, наведену вище сукупність обставин, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, досудову доповідь, суд вважає за можливе призначити покарання неповнолітньому обвинуваченому у вигляді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Призначене судом покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілого.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, та відповідає принципам рівних можливостей та справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Витрати, пов`язані із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованої державної установи, в порядку ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне покласти на законного представника матір обвинуваченого ОСОБА_5 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 65 КК України, ст.ст. 100, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна про кримінального мислення»;

4) пройти профілактичну програму «Життєві навички».

Стягнути із законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчих експертиз на загальну суму 2387,70 грн.

Речові докази:

- телевізор марки «HOFFSON» моделі «А32НОЗООТ2» з серійним номером А32НП300Т0422, музична колонка чорного кольору «dB TECHNOLOGIES FLEXSYS F212» L328000105, музична колонка чорного кольору «dB TECHNOLOGIES FLEXSYS F212» L328000104, персональний комп`ютеру «Neo's» модель BALANCED-42058+F та персональний комп`ютер «Аmро COMPUTERS», повернути потерпілому ОСОБА_10 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, законному представнику, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_11