Справа № 717/1966/25
Номер провадження 1-кп/717/37/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року селище Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого судового засідання кримінальне провадження №0000126 від 24.06.2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 за ч.3 ст.332 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 заявила письмове клопотання про повернення обвинувального акта прокурору через невідповідність його вимогам ст.291 КПК України. Захисник ОСОБА_5 вважає, що в обвинувальному акті не зазначено обов`язкової інформації щодо особи обвинуваченої, зазначено неконкретне обвинувачення, зокрема не вказано час, місце спосіб вчинення злочину, не розкрито об`єктивну сторону злочину, не конкретизований предмет злочину, дії обвинуваченої щодо вчинення злочину, що є порушенням права обвинуваченої на захист в частині характеру, причин обвинувачення.

Обвинувачена клопотання захисника підтримала повністю.

Прокурор ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору. При цьому прокурор вважає, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України. Зокрема, в обвинувальний акт складений слідчим та затверджений прокурором, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Проставлення печатки на обвинувальному акті не передбачено КПК України. Також обвинувальний акт відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України і в ньому зазначені всі необхідні елементи та відомості, які прокурор вважає встановленими. Оскільки в даному кримінальному провадженні відсутній викривач, потерпілий, юридична особа щодо якої передбачається застосування заходів кримінально-правового характеру, тому ці дані і не зазначалися, через відсутність такої необхідності. Також до обвинувального акта додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта. Тому сторона обвинувачення вважає, що обвинувачення є конкретним, так як його вважає встановленим прокурор, а інші докази будуть досліджуватися під час судового розгляду.

Відповідно до п.3) ч 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні відповідає даним вимогам КПК України.

Так, в обвинувальному акті правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 зазначена за ч.3 ст. 332 КК України

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до п.13. ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно ст.377 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Суд відхиляє доводи захисника про повернення обвинувального акта прокурору з тих підстав, що в ньому сторона обвинувачення не зазначила всіх обов`язкових елементів, передбачених ст. 291 КПК України до обвинувального акта, виходячи з такого.

Повернення обвинувального акта є правом, а не обов`язком суду, то підставою для повернення обвинувального акта не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити, чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення дотрималася вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Так, поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені ч.1 та п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

В обвинувальному акті вказані необхідні анкетні відомості обвинуваченої прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір витрат на залучення експерта, дату та місце його складення та затвердження.

Інші дані, передбачені ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не вказувалися стороною обвинувачення, так як такі дані не мали місця під час досудового розслідування і формальна зазначення відсутності таких даних не може мати наслідком невідповідність обвинувального акта в цьому конкретному кримінальному провадженні вимогам ст.291 КПК України.

Також нормами КПК України не передбачено проставлення печатки на обвинувальному акті ні слідчим, ні прокурором.

Щодо тверджень сторони захисту про недолік викладу фактичних обставин в обвинувальному акті, то суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. В обвинувальному акті, зокрема, зазначається виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України).

Саме сформульованим обвинуваченням визначаються межі судового розгляду (ч. 1 ст. 337 КПК України).

Тобто, визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті належить до дискреційних повноважень прокурора. Адже виключно прокурор уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. При цьому кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг.

При цьому, під формулюванням обвинувачення та підставами застосування заходів кримінально-правового характеру щодо особи розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.

Таким чином, формулювання обвинувачення, правова кваліфікація кримінального правопорушення та зазначення підстав застосування заходів кримінально-правового характеру щодо особи є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.

Вказана позиція кореспондується з правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 03.07.2019 року по справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якої кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Доводи сторони захисту щодо відсутності відомостей про докази вчинення кримінального правопорушення фактично стосуються питання доведеності вини або невинуватості особи. Водночас, таке питання не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні з огляду на мету цієї стадії та вичерпний перелік повноважень суду під час її проведення. Вирішення такого питання можливе виключно за результатами судового розгляду та на підставі дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Посилання захисника на відсутність в обвинувальному акті вказівки про наявність додатків - реєстру матеріалів досудового розслідування, як на підставу для повернення обвинувального акта, суд вважає необґрунтованими, оскільки не зазначення у обвинувальному акті про наявність додатків до нього - реєстрів матеріалів досудового розслідування, всіх процесуальних дій не є підставою для повернення обвинувального акта. Натомість до обвинувального акта в даному кримінальному провадженні доданий реєстру матеріалів досудового розслідування та перелік, процесуальних дій та прийняті процесуальні рішення під час досудового розслідування, в тому числі про заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема про запобіжній заходи.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.3 ст. 332 КК України, складений та підписаний слідчим 30.07.2025 року та затверджений прокурором 30.07.2025 року відповідає вимогам КПК України, тому в задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 314 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.3 ст. 332 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя