Справа № 645/4323/25
Провадження № 1-кп/645/204/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

В провадженні Немишлянського районного суду м. Харкова знаходиться вказане об`єднане кримінальне провадження.

Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який востаннє продовжено ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 26.11.2025 року на строк до 24.01.2026 року.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу згідно положень ст.331 КПК України, прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених. п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заперечував щодо клопотання прокурора, зазначив, що ризики не доведені, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або визначити йому розмір застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 заперечувала щодо клопотання, підтримала позицію обвинуваченого.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

Статтею 194 КПК України визначено, що підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження є наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжні заходи як заходи процесуального примусу застосовуються до обвинуваченого з метою запобігти можливості приховатися від слідства і суду, перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні та здійсненню правосуддя, а також запобігти спробам продовжити злочинну діяльність і полягають у обмеженні свободи пересування (ст. 177 КПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше був засуджений, не одружений, є військовослужбовцем.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Крім того, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, які інкримінуються обвинуваченому, суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявним суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Надаючи оцінку ризикам можливості обвинуваченому переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Таким чином, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилався прокурор, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України - суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який не може перевищувати 60 днів, включно до 20 березня 2026 року, без визначення розміру застави, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 315 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, з утриманням у ДУ "Харківській слідчий ізолятор" до 20 березня 2026 року включно.

Строк дії ухвали встановити до 20.03.2026 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1