Провадження № 1-кс/643/6523/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000065 від 10.01.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.5 ст.191 КК України, -

установив:

З поданого клопотання вбачається, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000065 від 10.01.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.5 ст.191 КК України яким установлено, що ТОВ "РІН - СПЕЦОДЯГ" (), ТОВ "САНСТОР" (, на теперішній час змінено назву на ТОВ «САНПОЛ»), ТОВ "ТД ФЕЛІКС" (, на теперішній час змінено назву на ТОВ «АПС ГЕНТР»), ТОВ "ТПК ВПЕРЕД ЮА" () протягом 2022 2023 років уклали низку договорів про закупівлю для державних потреб товарів речової служби та відвантажило на адресу МО України та його підрозділів матеріальні ресурси (спальні мішки) на загальну суму понад 382 млн. грн. Вказані закупівлі здійснювались за рахунок коштів державного бюджету України.

Крім цього, згідно висновку Державного підприємства "Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" №61064 від 11.04.2024 всі спальні мішки, передані МО України вказаними суб`єктами господарювання не відповідають технічним умовам (технічному опису №258 від 2018 року), затверджених Головним управлінням розвитку та супроводження матеріального забезпечення ЗС України. Тобто фактично постачальниками (суб`єктами господарювання) на адресу МО України відвантажений неякісний (некондиційний) товар військового призначення, який не відповідає умовам договорів та технічним вимогам.

Разом з цим, встановлено, що ОСОБА_6 , будучи фізичною особою-підприємцем та керівником ТОВ "РІН - СПЕЦОДЯГ", фактично виготовляла неякісні спальні мішки для Міністерства оброни України, в тому числі від імені ТОВ "САНСТОР" (на теперішній час змінено назву на ТОВ «САНПОЛ»), ТОВ "ТД ФЕЛІКС" (на теперішній час змінено назву на ТОВ «АПС ГЕНТР»), ТОВ "ТПК ВПЕРЕД ЮА".

Досудовим розслідуванням встановлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично керує процесом виробництва спальних мішків та іншого у ТОВ "РІН - СПЕЦОДЯГ" і підконтрольна ОСОБА_6 , та яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

13.11.2025 в період часу з 07:05 по 09:02 на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова про дозвіл на обшук від 10.11.2025 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Iphone 13, номер моделі MLPG3B/A, s/n: НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , номер телефону: НОМЕР_4 ; предмети зовні схожі на грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 52 од, загальною сумою 5200 доларів США; флеш-носій «Apacer» білого кольору, 1 од.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 13.11.2025 вказані предмети та речі визнані речовим доказом.

Прокурор посилається, що вилучені речі та документи відповідають ст. 98 КПК України, а саме речовим доказам, які мають істотні відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Просить слідчого суддю накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку з метою збереження речових доказів та проведення відповідних експертиз.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, надав пояснення, відповідні обставинам, викладеним у клопотанні, просив його задовольнити.

Представник власника майна у судовому засіданні проти клопотання заперечував та пояснив, що у клопотанні не доведено необхідності арешту вилученого майна та не доведено наявність ризиків, також не доведено, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні. Зазначені обставини у сукупності свідчать про неможливість задоволення клопотання. Клопотання містить лише припущення щодо можливості належності вилученого майна до речових доказів. ОСОБА_4 не є підозрюваною у кримінальному провадженні та не має до нього жодного відношення, вилучені під час обшуку грошові кошти є її особистим доходом, отриманим від законної підприємницької діяльності, не пов`язані з кримінальним провадженням та не є предметом злочину. Крім того у клопотанні не зазначено про наявність будь яких ризиків для кримінального провадження, до яких здатне призвести незастосування арешту до вилученого майна. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Дослідивши доводи клопотання й додані до клопотання документи, слідчий суддя встановив таке: слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000065 від 10.01.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.5 ст.191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 10.11.2025 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з метою відшукання, виявлення та вилучення речей і документів, що мають значення для досудового розслідування та містять відомості, які можуть бути доказами під час судового розгляду, зокрема: документи, речі, чорнові записи, електронні носії інформації, засоби мобільного зв`язку зі слідами листування, Sim-картки, блокноти, персональні електронно-обчислювальні машини та інші електронні прилади (комп`ютери, ноутбуки, планшети, жорсткі диски, флеш накопичувачі, тощо) на яких зберігається, може зберігатись інформація із відомостями про обставини, що встановлюються у даному кримінальному провадженні, грошові кошти отримані злочинним шляхом.

Згідно з копією протоколу обшуку від 13.11.2025, проведеного за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Iphone 13, номер моделі MLPG3B/A, s/n: НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , номер телефону: НОМЕР_4 ; предмети зовні схожі на грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 52 од, загальною сумою 5200 доларів США; флеш-носій «Apacer» білого кольору, 1 од.

Отже, під час обшуку вилучено речі та документи, дозвіл на вилучення яких наданий ухвалою слідчого судді про обшук.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, забезпечення збереження речових доказів (абз. 2 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку речі та предмети, схожі на грошові кошти можуть бути доказами факту та обставин, що встановлюються, зокрема містити інформацію щодо кримінального правопорушення. Для встановлення цього факту необхідно проведення комплексу слідчих та процесуальних дій, що потребує певного часу.

Доводи представника власника майна слідчий суддя оцінює критично, оскільки під час розгляду клопотання встановлені правові підстави для арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КК України, могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та інформацію про осіб, які причетні до його вчинення, а також містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Незастосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі, внаслідок того, що вилучене майно може бути відчужене, спотворене, чи взагалі знищене його володільцем. Прокурором доведена необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою його збереження та недопущення відчуження його на час досудового розслідування та з`ясування обставин вчинення злочину. Вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Зокрема, під час проведення досудового розслідування орган досудового розслідування має встановити походження грошових коштів, які були вилучені під час обшуку.

Слідчий суддя зазначає, що майно підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні, тому посилання на те, що вилучені речі та грошові кошти не мають відношення до кримінального провадження та ОСОБА_4 не є підозрюваною не є перешкодою для арешту майна.

Слідчий суддя також враховує, що обраний захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою, в тому числі, огляду мобільного телефону спеціалістами, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Разом з цим, у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

Отже, виявлені та вилучені під час проведення обшуку речі, на які прокурор просить накласти арешт, відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, ураховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення та обставини його вчинення, слідчий суддя вважає, що потреба в накладенні арешту на вилучене майно є доцільною.

Кожен з ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, доведений, отже клопотання має бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000065 від 10.01.2024, на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку 13.11.2025 за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме на:

- мобільний телефон марки Iphone 13, номер моделі MLPG3B/A, s/n: НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , номер телефону: НОМЕР_4 ;

- предмети зовні схожі на грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 52 од, загальною сумою 5200 доларів США;

- флеш-носій «Apacer» білого кольору, 1 од.

Питання щодо зберігання вилученого майна вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повна ухвала складена 28.11.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1