УХВАЛА

щодо накладення арешту на майно

03 лютого 2026 рокуСправа № 495/349/26
Номер провадження 1-кс/495/199/2026

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському клопотання начальника СВ №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про накладення арешту,

УСТАНОВИЛА:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 28.01.2026 року надійшло клопотання начальника СВ №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000009 від 03.01.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 342 КК України, про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що 03.01.2026 до чергової частини відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від заступника начальника відділу службових розслідувань управління головної інспекції ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_5 надійшло повідомлення про те, що 03.01.2026 приблизно о 00 год. 03 хв., невстановлена особа, знаходячись в приміщенні будівлі кафе МЕГА за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Плахтіївка, вул. Центральна, заподіяв одного удару в праву половину обличчя працівнику поліції ОСОБА_6 , під час виконання останнім службових обов`язків. ??

03.01.2026 відомості за вказаним фактом відповідно до положень ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000009, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, процесуальне керівництво якого здійснюється Білгород-Дністровською окружною прокуратурою.

Окрім цього, 03.01.2026 приблизно о 00 год. 03 хв., невстановлена особа, знаходячись в приміщенні будівлі кафе "МЕГА" за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Плахтіївка, вул. Центральна, 167 «б», із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, розуміючи що його буде викрито у вчиненні правопорушення, під час виконання службових обов`язків працівником правоохоронного органу - заступником начальника відділу службових розслідувань управління головної інспекції ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану на території України, шляхом ривку відкрито заволодів службовим нагрудним відеореєстратором, який в цей час знаходився у працівника поліції ОСОБА_5 та перебуває на балансі ВСР УГІ ГУНП в Одеській області, після чого з місця події втік у невідомому напрямку.

03.01.2026 відомості за вказаним фактом відповідно до положень ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000010, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, процесуальне керівництво якого здійснюється Білгород-Дністровською окружною прокуратурою.

Також, близько 23.50 години 02.01.26 в с. Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області спільною мобільною групою у складі трьох поліцейських ГУНП в Одеській області - заступника начальника ВСР УГІ майора поліції ОСОБА_7 , інспекторів ВРПП ОРУП № 2 капітанів поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , під час здійснення відпрацювання Білгород-Дністровського району переслідувався автомобіль «Renault Megan», н.з. НОМЕР_1 , який не виконав вимоги про зупинку. В подальшому, 03.01.2026 близько 00.15 год. працівники поліції наздогнали вказаний т/з в с. Плахтіївка, поруч з торговим комплексом «МЕГА», водій якого гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обізнаним про вчинення ним правопорушення тікаючи піднявся на 2 поверх та під час переслідування ОСОБА_10 вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, а саме не реагуючи на зауваження щодо припинення правопорушення наніс удар кулаком у обличчя ОСОБА_11 , розуміючи, що ним здійснюється відеофіксація, в той час як ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи поруч з ОСОБА_10 , дії яких були поєднані єдиним злочинним умислом, так само вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків в особах заступника начальника ВСР УГІ майора поліції ОСОБА_7 , інспекторів ВРПП ОРУП № 2 капітанів поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

03.01.2026 відомості за вказаним фактом відповідно до положень ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000011, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, процесуальне керівництво якого здійснюється Білгород-Дністровською окружною прокуратурою.

03.01.2026 приблизно о 00 год. 05 хв., невстановлена особа, знаходячись на відкритій ділянці місцевості біля входу у будівлю кафе "МЕГА" за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Плахтіївка, вул. Центральна, 167 «б», із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, розуміючи що його буде викрито у вчиненні правопорушення, під час виконання службових обовязків працівником правоохоронного органу - інспектором ВРПП ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_13 , з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану на території України, шляхом ривку відкрито заволодів службовим нагрудним відеореєстратором, який в цей час знаходився у співробітника поліції ОСОБА_13 та перебуває на балансі ВСР УГІ ГУНП в Одеській області, після чого з місця події втік у невідомому напрямку.

03.01.2026 відомості за вказаним фактом відповідно до положень ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000011, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, процесуальне керівництво якого здійснюється Білгород-Дністровською окружною прокуратурою.

03.01.2026 постановою прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області об`єднані в одне кримінальне провадження.

Вжитими оперативно-розшуковими заходами у вчиненні вказаного кримінального правопорушення викрито ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плахтіївка Саратського району Одеської області, мешкає: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим виникли обґрунтовані підстави вважати, що у приміщеннях будівель, котрі розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , можуть зберігатись речі і предмети, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

03.01.2026 року в період часу з 06.27 години до 07.15 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено: автомобіль марки «Renault Megane» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В ході розслідування встановлено, що на автомобілі марки «Renault Megane» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 було вчинено порушення ПДР, що стало передумовою вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, вказаний автомобіль постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Окрім цього, встановлено, що вказаний транспортний засіб на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 17.11.2025 належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 не з`явилися, просили клопотання розглядати за їх відсутності.

У судове засідання представник власника майна не з`явився, просив справу розглянути за його відсутності.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, встановлено таке.

Досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні№0000009 від 03.01.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 342 КК України.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК).

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В судовому засіданні встановлено, що 03.01.2026 в період часу з 06.27 години до 07.15 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено: автомобіль марки «Renault Megane» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В ході розслідування встановлено, що на автомобілі марки «Renault Megane» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 було вчинено порушення ПДР, що стало передумовою вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються.

Метою накладення арешту на відповідний транспортний засіб слідчим зазначено збереження речових доказів. У постанові про визнання його речовим доказом не вказано чому транспортний засіб визнано речовим доказом. Також судом не встановлено, яке значення має цнй транспортний засіб в кримінальному провадженні за попередньою правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 186 КК України, зважаючи на те, що авто не є предметом злочину за ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до частини першої статті 173КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання та відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання начальника СВ №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про накладення арешту - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_15