УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 Справа №607/24716/25 Провадження №1-кс/607/6983/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчинення кримінального правопорушення від 23.09.2025 у кримінальному провадженні №№0000155 від 26.04.2022, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2025 захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_3 подав до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу, у якій просив скасувати повідомлення про підозру від 23 вересня 2025 року у кримінальному провадженні №0000155 від 26.04.2022, складене слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 та погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_7 , відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та зобов`язати уповноважену службову особу органу досудового розслідування вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

В обґрунтування скарги зазначив, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 є незаконним, передчасним та необґрунтованим, базується на викривленому, спрощеному розумінні обставин справи, повному ігноруванні доказів невинуватості (Р2Р-діяльність) та здійснене з грубим, неприпустимим порушенням процедури вручення, що нівелює права підозрюваного.

Вказує, що 23 вересня 2025 року повідомлення про підозру не було вручено особисто ОСОБА_6 , однак його вручили бабі підозрюваного - ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 . Адвокат вважає, що слідчий помилково або умисно намагався застосувати норму ч. 2 ст. 135 КПК України, яка дозволяє вручення повістки (та підозри згідно зі ст. 278 КПК України) дорослому члену сім`ї тієї особи, яка з нею проживає. Однак, важливою та обов`язковою умовою для застосування цієї норми є факт спільного проживання та ведення спільного господарства. У даному ж випадку ця умова повністю відсутня. ОСОБА_6 тривалий час фактично не проживав за вказаною адресою. Він перебував та продовжує перебувати за межами території України, а саме у Королівстві Іспанія, що підтверджується інформацією з бази даних перетину державного кордону та довідкою Інтерполу. Вручення процесуального документа особі (бабі), з якою підозрюваний фактично не проживає і не підтримує спільного побутового зв`язку через значну географічну відстань, не створює юридичної презумпції обізнаності особи про підозру. Баба не є законним представником для отримання кореспонденції для повнолітньої особи, яка постійно мешкає в іншій юрисдикції. В даному випадку слідчий повинен був звернутися із запитом про надання міжнародної правової допомоги до компетентних органів Королівства Іспанія. Тільки вручення через іноземний суд або правоохоронний орган в порядку, передбаченому міжнародними угодами, вважається легітимним. Вказаним було порушено права ОСОБА_6 на захист, отримання роз`яснення своїх прав.

Також вважає, що на момент повідомлення про підозру, були відсутні достатні докази для підозри ОСОБА_6 у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, зокрема, відсутній обов`язковий елемент складу злочину - суб`єктивна сторона (умисел). Дії слідчого та прокурора у цьому провадженні, на думку адвоката, свідчать про системне та грубе порушення основоположних засад кримінального судочинства - змагальності сторін (ст. 22 КПК) та забезпечення права на захист (ст. 20 КПК). Захисником було подано ряд обґрунтованих та мотивованих клопотань, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі, проте, слідчий не просто формально відмовив - він фактично проігнорував клопотання та докази, позбавивши сторону захисту можливості спростувати підозру на ранньому етапі досудового розслідування.

Враховуючи вищезазначене, просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції адвокат ОСОБА_3 вказані вимоги підтримав і просив задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги представника ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_3 заперечує, оскільки вважає, що вручене 23.09.2025 повідомлення про підозру ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.ст. 276-278 КПК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами і матеріалами. Повідомлення про підозру складене та вручене у день його складання близькому родичу підозрюваного ОСОБА_8 яка є матір`ю матері підозрюваного та його бабою, підозрюваному ОСОБА_6 вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного оскільки ОСОБА_8 відмовилась від підпису про отримання повідомлення про підозру, тому факт вручення підозри підтверджено відеозаписом, засвідчено підписами понятих та захисника. Повідомлення про підозру складене за наявності достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення. Враховуючи вищенаведене, прокурор вважає, що подана скарга захисника - адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 не підлягає задоволенню із наведених причин, а тому просить у задоволенні відмовити.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні просила у задоволенні скарги відмовити у зв`язку із її необґрунтованістю, оскільки підозра була складена за наявності достатніх доказів, які були зібрані в ході досудового розслідування, вручена в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, права та обов`язки підозрюваного були зачитані усно. Також, вказала, що на момент вручення підозри згідно відомостей Державної прикордонної служби ОСОБА_6 в`їхав на територію України, однак відомості щодо його виїзду за межі України були відсутні. На даний час відомості про його точне місцеперебування відсутні, тому оголошений розшук підозрюваного.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав (ч.ч. 2, 3 ст. 276 КПКМ України).

Відповідно до ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як передбачено частиною 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 3 ст. 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

У свою чергу частинами 1,2,4 ст. 135 КПК України (глава 11 цього Кодексу) встановлено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Повістка про виклик неповнолітньої особи, як правило, вручається її батьку, матері, усиновлювачу або законному представнику. Інший порядок вручення повістки допускається лише у випадку, якщо це обумовлюється обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1,2 КПК України, якщо підозрюваним, обвинуваченим є неповнолітній або особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з ним залучається його законний представник.

Як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний.

В силу ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Слідчий суддя встановив, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 від 26.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

23.09.2025 у даному кримінальному провадженні слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням із начальником відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_7 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У цей же день повідомлення про підозру було вручене ОСОБА_8 , яка відмовилась від підпису у присутності двох понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_11 .

Крім цього, 23.09.2025 вказане повідомлення про підозру та повістка про виклик ОСОБА_6 відправлені засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , однак поштове відправлення повернулось 23.10.2025 без вручення адресату.

09.10.2025 постановою слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 оголошено у державний розшук підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що останній ухиляється від слідства та його місцезнаходження невідоме; досудове розслідування за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, зупинене.

У день складення повідомлення про підозру ОСОБА_6 був відсутній за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження та не оспорюється стороною захисту в судовому засіданні.

У зв`язку із цим повідомлення про підозру було вручене повнолітньому близькому родичу - ОСОБА_8 , яка є бабою ОСОБА_6 по матері, що підтверджено оглянутими в судому засіданні матеріалами кримінального провадження.

Отже, вручення Повідомлення про підозру мало місце в поряду, визначеному ч. 1 ст. 278 КПК України, і покликання сторони захисту на протилежне є безпідставними.

Також у повідомленні про підозру зазначені права підозрюваного, що спростовує доводи захисника про те, що під час вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 було порушене право на його захист. Крім того, під час вручення повідомлення про підозру була забезпечена участь захисника ОСОБА_11 .

Відтак, слідчий суддя доходить висновку, що повідомлення про підозру від 23.09.2025 було належним чином вручене ОСОБА_6 у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку та без порушення прав ОСОБА_6 .

Як вбачається з наданих матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_6 від 23.09.2025 вказані зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній підозрюється, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Зі змісту повідомлення про підозру слідує, що в ньому логічно та послідовно викладені фактичні обставини можливого вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

На момент складення повідомлення про підозру, тобто станом на 23.09.2025, органом досудового розслідування було зібрано ряд доказів, які в сукупності свідчили про можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень. Такі докази були достатніми для подальшого розслідування з метою висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Слідчий суддя вважає, що за встановлених під час розгляду скарги обставин, в сукупності із наданими прокурором та слідчим поясненнями підтверджено, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушенння є вірогідною та була достатньою для оголошення йому підозри.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_3 в обґрунтування доводів скарги, зокрема, доводів щодо невинуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому оголошено про підозру, надав виписки про рух коштів по карткових рахунках ОСОБА_6 в АТ КБ «Приват Банк».

Поряд з тим, доводи захисника про відсутності у діях ОСОБА_6 складу злочину та необґрунтованості підозри у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 займався трейдингом як видом діяльності та не мав умислу на вчинення шахрайських дій, на підтвердження чого надав відомості про рух коштів по рахунках ОСОБА_6 у банківських установах та незабезпечення слідчим всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження шляхом відмови у задоволення клопотань сторони захисту про проведення слідчих та процесуальних дій слідчий суддя не бере до уваги, оскільки повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Слідчий суддя наголошує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для складання та направлення обвинувального акту до суду, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що таких доказів достатньо для повідомлення про підозру.

Як встановлено під час розгляду скарги, за своїм змістом повідомлена 23.09.2025 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, наявність яких оглянута та перевірена в судовому засіданні слідчим суддею та які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Враховуючи, що слідчим суддею не здобуто доказів порушення вимог ст.ст.276-278КПК України при складенні та врученні ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, яке складене слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 23.09.2025 та погоджене начальником відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_12 в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000155 від 26.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, оскаржуване повідомлення про підозру є обґрунтованим, на момент його складення та вручення не встановлено процесуальних порушень, за даних обставин скасуванню не підлягає, а тому слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 23.09.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні №0000155 від 26.04.2022 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1