Справа № 452/4198/25
Провадження № 1-кп/452/523/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження №0001061 від 19.09.2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луки Самбірського району Львівської області; жителя АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 у званні старший сержант, який проходить службу за контрактом на посаді начальника складу складів роти матеріального забезпечення, не одруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 у жовтні 2024 року перебуваючи у місцях проведення бойових дій поблизу АДРЕСА_2 в лісовому масиві на землі виявив 9-мм самозарядний пістолет Макарова (ПМ)АС518485, промислового виробництва СРСР, 1985 року випуску, який є вогнепальною нарізною зброєю, справною та придатною до стрільби; п`ятдесят чотири патрони калібру 7,62?39мм. до автоматів системи Калашникова та його модифікацій (АК, АКМ, АКМС), самозарядних карабінів СКС, ручних кулеметів (РПК, РПКС), які є бойовими боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї (патрони промислового виготовлення); автомат Калашникова, який згідно з висновком експерта є автоматом Калашникова «АКМС», калібру 7,62?39мм, № НОМЕР_2 (та № НОМЕР_3 на газовій трубці), який є вогнепальною нарізною зброєю, промислового виробництва СРСР, 1963 року випуску, придатною до стрільби; двадцять чотири патрони калібру 9?18мм. до пістолетів Макарова (ПМ), «Форт-17», Стєчкіна (АПС) та ряду пістолет-кулеметів, які є бойовими боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї (патрони промислового виготовлення); чотириста сорок шість патронів калібру 5,45?39мм. до автоматів системи Калашникова АК-74, його модифікацій АКС-74, АКС-74У та ручних кулеметів РПК-74, які є бойовими боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї (патрони промислового виготовлення); корпус ручної оборонної гранати DM61, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху; запал ручних гранат типу DM61, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний до здійснення вибуху, - що все разом забрав і переховав у вказаному лісовому масиві в іншому місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами, вибуховою речовиною та вибуховим пристроєм, та в порушення чинного законодавства Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24 січня 1995 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року, та «Положення про дозвільну систему», затверджено постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, - незаконно придбав та зберігав вогнепальну зброю, бойові припаси, вибухову речовину та вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу.

Надалі, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами, вибуховою речовиною та вибуховим пристроєм, старший сержант ОСОБА_4 у грудні 2024 року, повернувшись до лісового масиву поблизу м. Покровськ Донецької області та, забравши раніше переховані ним у жовтні 2024 року вогнепальну зброю, бойові припаси, вибухову речовину та вибуховий пристрій, перевіз ці боєприпаси до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та продовжив незаконно зберігати до моменту їх виявлення та вилучення під час проведення обшуку 19.09.2025 року працівниками поліції.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого, позицію прокурора, докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання, зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухової речовини та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України; кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаного безпосередньо у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся; пояснив, що у 2024 року перебуваючи у зоні бойових дій у м. Покровськ Донецької області, у лісі знайшов боєприпаси та зброю, які сховав та пізніше, коли повертався додому забрав їх з собою, далі зберігав за місцем свого проживання у житловому будинку в с. Загір`я Самбірського району Львівської області.

Крім визнання вини обвинуваченим його винність в інкримінованому правопорушенні доведена сукупністю доказів зібраних у ході досудового розслідування, дослідження яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за погодженням із учасниками кримінального провадження визнав недоцільним. Водночас судом з`ясовано чи правильно розуміють сторони кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вивченням особи обвинуваченого, встановлено, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності; на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; по місцю проживання та роботи характеризується позитивно.

У відповідності до вимоги ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Тому, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості ним учиненого; також судом ураховано особу винного, його характеристику, сімейне становище, обставини вчинення злочину. Із урахуванням цього слід призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для переходу до більш м`якого покарання обвинуваченому, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального Кодексу України за вчинене, - не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставин, що обтяжує покарання не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Тому, розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_4 із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із позиціями обвинуваченого, сторони обвинувачення і захисника-адвоката; із урахуванням особи ОСОБА_4 , котрий раніше не судимий, характеристики, сімейного становища, поведінки до і після вчинення злочину, вимоги закону, наслідки та обставини вчиненого особою, - суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням, - що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Разом з тим таку кваліфікуючу ознаку як незаконне носіння вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухової речовини та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу слід особі виключити з обвинувачення, оскільки про таке не здобуто доказів ні досудовим розслідуванням, ані не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні. Саме по собі один раз у грудні 2024 року відразу фактично після придбання бойових припасів протягом нетривалого часу їх тримання при собі та перевезення автобусом додому як предмету злочину не може бути носінням; воно не супроводжувалось активними діями особи, пов`язаними із переміщенням, транспортуванням обвинуваченим зброї/бойових припасів безпосередньо при собі без передбаченого законом дозволу; за основне носить одиничний характер і було пов`язане із незаконним набуттям у власність та в подальшому зберіганням в обраному ОСОБА_4 місці. Наведене є також роз`ясненим у постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами».

Цивільного позову в установленому порядку не заявлено; витрати на залучення експерта в сумі 25850,6грн слід стягнути з обвинуваченого; питання речових доказів у кримінальному провадженні №0001061 згідно постанов про визнання речовим доказом від 17 вересня 2025 року та 28 жовтня 2025 року, - слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити покарання у виді позбавленні волі на строк 3(три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: 9-мм самозарядний пістолет Макарова (ПМ) № НОМЕР_4 ; 47 патронів калібру 7,62?39мм.; автомат Калашникова «АКМС» калібру 7,62?39мм, № НОМЕР_2 (та № НОМЕР_3 на газовій трубці), разом із дульним пристроєм для безшуменевої, безполуменевої стрільби (глушником для зменшення звуку пострілу); 7 патронів калібру 9?18мм.; 431 патрон калібру 5,45?39мм., 7 гільз від патронів калібру 7,62?39мм., 13 гільз від патронів калібру 9?18мм., 4 несправних патрони калібру 9?18мм., 15 гільз від патронів калібру 5,45?39мм, залишки після вибуху об`єктів дослідження, а саме корпусу ручної оборонної гранати DM61 та запалу ручної гранати типу DM61, 6 магазинів до автомата АК, 3 магазини до пістолета Макарова, - після набрання вироком законної сили та відповідно до Інструкції про порядок приймання, зберігання, обліку, знищення чи реалізації вилученої, добровільно зданої, знайденої зброї та боєприпасів до неї, знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 25850,6грн(двадцять п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят гривень 60коп).

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя