Провадження № 1-кс/643/5658/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Салтівського районного суду міста Харкова скаргуадвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування постанови дізнавача СД Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 30.05.2025 про закриття кримінального провадження №0000938 від 12.11.2024, -

встановив:

06.10.2025 до слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова надійшла скарга адвоката скаргуадвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування постанови дізнавача СД Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 30.05.2025 про закриття кримінального провадження №0000938 від 12.11.2024, в якій заявник просить скасувати постанову дізнавача СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 30.05.2025 про закриття кримінального провадження № 0000938 від 12.11.2024 у зв?язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, тобто на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження, винесена дізнавачем всупереч частини 2 статті 9 КПК України, не може відповідати принципу законності, який зобов`язує всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Під час дізнання не було допитано свідка ОСОБА_7 дружина позивача ОСОБА_5 . Даний свідок може підтвердити, що після ДТП у Дніпрі, ОСОБА_8 на якого водієм працював її чоловік, став йому погрожувати кримінальною відповідальністю за завдання тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, якщо вони разом не заплатять потерпілій і захиснику. ОСОБА_5 , який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, не розумів усіх наслідків, які можуть для нього настати, а тому одночасно і довіряв ОСОБА_8 , що той йому допоможе, а з другого боку побоювався не виконати його вимог, адже допомоги від інших осіб він отримати не міг. Додатково, ОСОБА_7 может підтвердити, що спочатку ОСОБА_8 пропонував їй або чоловіку отримати кредит. Вона відмовилась, тому що не розуміла конкретно на які цілі буде цей кредит витрачений. Особисто вона не довіряла ОСОБА_8 , але рішення все ж таки приймав її чоловік. У березні 2019 року, перед оформленням довіреності у нотаріуса вони передали ОСОБА_8 паспорт ОСОБА_5 , а також усі оригінали документів на право власності на квартиру. При цьому мови про те, що квартира буде продана не було. Домовленість йшла тільки про передачу документів в заставу. Потім, пройшов суд, було проголошено вирок, а паспорт і документи на квартиру так і залишались у ОСОБА_8 . ОСОБА_7 особисто поїхала додому до ОСОБА_8 і погрожуючи поліцією, змогла забрати у нього паспорт свого чоловіка. Потім, вони самостійно знайшли собі нового адвоката, який захищав ОСОБА_5 в апеляційному суді і від нього вони отримали інформацію, що їх квартиру ОСОБА_8 переоформив на ОСОБА_9 , яка, нібито, є його близькою знайомою.

Крім того, під час дізнання не було з`ясовано коли та за яких обставин познайомились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не перевірена версія, що ці особи могли бути знайомі значно раніше до вчинення спірного правочину, про що зокрема свідчать відомості, отримані із ДПС, щодо доходів, отриманих ОСОБА_9 під час роботи у ОСОБА_10 , яка ймовірно могла бути дружиною ОСОБА_8 .

Під час дізнання необхідно додаткового допитати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , допитати свідка ОСОБА_11 , вирішити питання щодо зміни кваліфікації кримінального провадження із ст. 356 КК України на відповідно частину ст. 192 КК України, а також провести інші слідчі необхідні для повного та всебічного встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 06.10.2025 заявнику поновлено строк звернення до суду зі скаргою, відкрито провадження за скаргою, призначено дату та час судового розгляду, витребувано матеріали кримінального провадження.

Витребувані матеріали надійшли до слідчого судді при супровідному листі, зареєстрованому канцелярією суду 10.10.2025 (вх. № 53820/25).

В судовому засіданні представник заявника - адвокат ОСОБА_3 підтримала заявлені у скарзі вимоги, виступивши з промовою, в котрій наголосила на аргументах, тотожних викладеним у скарзі.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлявся належним чином, клопотань та заяв до слідчого судді не надходило.

Неявка суб`єкта оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши представника заявника, ознайомившись зі скаргою, дослідивши матеріали витребуваного кримінального провадження, оцінивши докази, приходить до наступного.

Нормою ч. 3 ст. 26 КПК України врегламентовано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, на досудовому провадженні за п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів у передбаченому цим Кодексом порядку для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється внаслідок наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

Однією із підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим досудовим розслідуванням, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють відмову, зазначене є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергою слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Як вбачається із постанови дізнавача СД Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта ОСОБА_6 від 30.05.2025 кримінальне провадження № 0000938 від 12.11.2024 на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України закрито.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

До такого висновку дізнавач дійшов з огляду на результати слідства.

Встановлено, що дізнавачем було проведено допит потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що в 2019 році перебував у трудових відносинах з ОСОБА_8 , здійснював перевезення вантажу на транспорті роботодавця. В одній із поїздок вчинив ДТП. Роботодавець взяв на себе витрати по оплаті послуг адвоката. Водночас ОСОБА_5 видав довіреність на ім`я ОСОБА_8 , якою доручив останньому вчинити від його імені дії щодо розпорядження належним йому об`єктом нерухомості: квартирою АДРЕСА_1 . Правочин було вчинено. Набувачем квартири виступила ОСОБА_9 . Виручену від продажу суму коштів в розмірі 293 000,00 грн зі слів ОСОБА_5 . ОСОБА_8 йому не передав, чим спричинив майнову шкоду. Квартиру ОСОБА_5 після продажу не звільнив.

Опитаний ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_5 просив допомогти продати належну йому квартиру в зв`язку з матеріальною необхідністю. Квартира була відчужена за ціною близько 30000 доларів США, що за курсом становило 293 000,00 грн. Грошові кошти він особисто продав ОСОБА_5 у присутності покупця ОСОБА_9 біля ДК «ХЕМС».

Опитана ОСОБА_9 факт придбання нею об`єкта нерухомості у 2019 році підтвердила. Гроші передавалися нею ОСОБА_8 у присутності невідомої сторонньої особи. ОСОБА_9 підтвердила, що не заперечувала проти того, щоб у придбаному неї житлі тимчасово проживав попередній власник. Тим не менше останній так і не звільнив житло. Відтак у 2024 році вона змінила вхідні замки.

У 2024 ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом про визнання недійсною довіреності, посвідченої нотаріально. Також просив визнати недійсним договір кувпівлі-продажу квартири, укладений на підставі довіреності. Було вжито заходів забезпечення позову, згідно яких ОСОБА_9 заборонено здійснювати дії по виселенню та вселенню осіб в квартиру до вирішення спору по суті, а також відчужувати квартиру.

Диспозицією ст. 356 КПК України визначено, що самоправством є самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Однак з матеріалів кримінального провадження встановлено, що на сьогоднішній день має місце цивільно-правовий спір між учасниками кримінального провадження, що кореспондує розумні сумніви щодо наявності самої події кримінального правопорушення.

Подія кримінального правопорушення - це вчинення особою діяння, яке має ознаки злочину. Подія кримінального правопорушення розуміється як елементи об`єктивної сторони складу злочину, що відбуваються у певному часі, місці та певним способом.

У постанові від 25.09.2023 у справі № 755/18777/20 Верховний Суд виснував про те, що підставою закриття кримінального провадження за п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України є встановлення того, що не було самого факту, для розслідування якого розпочате кримінальне провадження; сама подія (факт) мала місце, однак її неможна визнати кримінальним правопорушенням.

Разом з цим кримінальне провадження №0000938 від 12.11.2024 було закрите на підставі відчутності складу кримінального правопорушення.

Водночас слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, діючи в межах дискреції, з урахуванням засад спеціально дозвільного принципу, при якому дозволено лише те, що прямо встановлено законом, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України).

При цьому навіть способи судового контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування (див. постанову ВП ВС від 04.04.2019 у провадженні № 11-945сап18).

Відповідно до ч.1 ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Виходячи із закріплених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, держава не наділяє заявників правом припису до правоохоронних органів щодо конкретних норм кримінального матеріального або процесуального законів, у межах яких, на їх думку, повинно здійснюватися провадження.

Наведене цілком узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні по справі «Аль Фаєд проти Франції» (заява № 38501/02) від 02.10.2007 зазначив, що розбіжності, що виникали між слідчими та заявником, не вказували на існування недоліків чи перешкод, які б завадили компетентним органам з`ясувати ці обставини. Окрім того, невдоволення заявника рішеннями, схвалюваними суддями, слідчими під час провадження, не були достатньою підставою для визнання несправедливості процесу у контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У силу ч. 2 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Основним засобом збирання доказів, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань є проведення слідчих (розшукових) дій.

Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Виходячи з наведеного, незгода особи з проведеними слідчими (розшуковими) діями під час досудового розслідування, їх видом (видами) та обсягом не є безумовним свідченням неповноти чи неправильності слідства.

Окрім цього, сам заявник скарги, зазначаючи, які конкретні слідчі дії, на його думку, слід вчинити, не вказує, які обставини може бути встановлено чи перевірено в результаті їх проведення.

Із врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до переконання, що доводи скаржника про незаконність оскаржуваної постанови є безпідставними та необґрунтованими, тоді як рішення слідчого є законним, обґрунтованим, таким що ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, а висновки слідчого відповідають обставинам кримінального провадження.

Безпідставне скасування процесуального документу може призвести до розтрати процесуального ресурсу держави, що є недопустимим в правовій державі. І хоч і непрямою, але похідною функцією судового контролю виступає саме недопущення таких наслідків.

Нормами статті 23 КПК України врегламентовано, що суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд, з урахуванням наведеного вище, беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, з метою виконання його завдань в рамках належної правової процедури, прийшов до висновку, що скарга є необґрунтованою, доводи скарги спростовуються матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим скарга не підлягає задоволенню, а постанова дізнавача не підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 26, 91, 93, 110, 117, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування постанови дізнавача СД Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 30.05.2025 про закриття кримінального провадження №0000938 від 12.11.2024 - відмовити.

Матеріали кримінального провадження №0000938 від 12.11.2024 повернути до Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 22.10.2025 о 09:45.

Слідчий суддя ОСОБА_1