У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/12546/25

№ 1-кс/183/2057/25

10 грудня 2025 року слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання прокурора-стажиста на посаді прокурора Самарівського відділу Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 04 грудня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000269 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

у с т а н о в и в :

До слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст. 170 КПК України надійшло клопотання прокурора-стажиста на посаді прокурора Самарівського відділу Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03 грудня 2025 до Самарівського РВП надійшло повідомлення про те, що на стаціонарному блокпосту в с. Піщанка Самарівського району було зупинено легковий автомобіль марки Деу Нексія реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який надав працівникам поліції посвідчення водія на своє ім`я з ознаками підробки.

03 грудня 2025 року слідчим Самарівського РВП проведений огляд місця події, під час якого громадянин ОСОБА_4 , добровільно, у присутності понятих надав для огляду посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 з номером НОМЕР_2 , яке поміщено до спец. пакету CRI 1138831 та вилучено до Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

04 грудня 2025 року посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 з номером НОМЕР_2 визнане речовим доказом у кримінальному провадженні №0000269 від 03.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

У судове засідання прокурор не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Інші учасники судового розгляду також в судове засідання не з`явилися.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2, п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що добровільно видане гр. ОСОБА_4 , посвідчення водія, серії НОМЕР_2 , 03 грудня 2025 року, яке поміщено до спец. пакету CRI 1138831 та вилучено до Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області,відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме є матеріальними об`єктами, які зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже, є речовими доказами кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.4 КК України, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Слідчий суддя вважає, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, оскільки існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом кримінального правопорушення і його арешт, як захід забезпечення кримінального провадження, необхідний для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки фактично є речовим доказам і зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 107, 110, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора-стажиста на посаді прокурора Самарівського відділу Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 04 грудня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000269 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт з забороною розпорядження та користування майном на добровільно видане ОСОБА_4 03 грудня 2025 року , а саме на: посвідчення водія, серії НОМЕР_2 .

Виконання ухвали покласти на слідчого.

Контроль за дотриманням прав власника арештованого майна, до скасування арешту, покласти на прокурорів, що здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні внесеному 04 грудня 2025 року дол Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000269 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1