1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2923/25 1-кс/335/3223/2025
18 вересня 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, працює в Запорізькому комунальному підприємстві міського електротранспорту «Запоріжелектротранс», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .
Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, слідчий просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.
Сторона захисту заперечувала проти клопотання слідчого. В обґрунтування заперечень захисники посилались на необґрунтованість підозри, недоведеність існування перелічених у клопотанні ризиків, недоведеність того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам. Додані до клопотання матеріали досудового розслідування не доводять існування обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому злочину. З матеріалів досудового розслідування вбачається, що з листопада 2024 року до квітня 2025 року потерпілий, будучи неодноразово допитаний слідчим, жодного разу не повідомляв про вчинення стосовно нього розбою, а про те, що підозрюваний з іншими особами заволодів належними йому грошовими коштами в сумі 180000,00 грн. потерпілий повідомив лише 25.06.2025, що викликає обґрунтовані сумніви в достовірності показань потерплого. При оцінці доводів слідчого про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, сторона захисту просила врахувати, що підозрюваний, отримавши копію клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своєчасно з`явився в судові засідання, призначенні для його розгляду. З моменту подій кримінального правопорушення підозрюваний не впливав на потерпілого, що підтверджується показаннями останнього, наданими слідчому. Стороною обвинувачення до клопотання не додано жодних доказів того, що з моменту вчинення інкримінованого підозрюваному правопорушення, останній чинив перешкоди досудовому розслідуванню. Дані про особу підозрюваного, зазначені в клопотанні, не відповідають дійсності. Зокрема, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, працевлаштований, отже має законне джерело доходу, перебуває на військовому обліку. За місцем роботи підозрюваний характеризується позитивно.
Підозрюваний зазначив, що не вчиняв інкримінованого йому злочину. Наміру чинити перешкоди кримінальному провадженню не має. Просив не застосовувати до нього найсуворіший запобіжний захід.
Заслухавши доводи учасників провадження, вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали, а також матеріали, надані стороною захисту, слідчий суддя встановив наступне.
16.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Аналіз фактичних даних, що містяться в показаннях потерпілого, протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколі допиту свідка ОСОБА_8 , дозволяє дійти висновку про ймовірну причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину.
При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. За наявності обґрунтованих даних, які спростовують всі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий за погодженням із прокурором має право змінити раніше повідомлену підозру чи за наявності для цього підстав прийняти рішення про закриття кримінального провадження.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кембелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30.08.1990, серія А, № 182, с. 16, п. 32). Однак факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування (рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom) від 28.10.1994, серія A, № 300 A, с. 27, п. 55).
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.
Клопотання слідчого обґрунтоване існуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Виходячи із тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, стадію провадження, знайомство підозрюваного з потерпілим та одним зі свідків, слідчий суддя доходить висновку про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Доводи сторони обвинувачення про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, спростовуються матеріалами, наданими стороною захисту, з яких вбачається, підозрюваний працевлаштований з 2022 року, отже, має законне джерело доходів.
Існування ризик, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, ані в клопотанні слідчого, ані прокурором під час виступу в судовому засіданні не обґрунтоване.
Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує приписи п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталену практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтування твердження про можливу втечу цієї особи (п. 95 рішення ЄСПЛ від 26.06.2012 у справі «Пірузян проти Арменії»).
У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (п. 62 рішення ЄСПЛ від 16.12.2010 у справі «Боротюк проти України»).
На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, якій доцільно застосувати до підозрюваного, слідчий суддя окрім тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення враховує його вік, сімейний стан, стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, наявність житла, в якому він постійно проживає протягом тривалого часу, постійного місця роботи, належну процесуальну поведінку підозрюваного з моменту повідомлення останньому про підозру, відсутність судимостей.
Частиною 1 чт. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).
Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту виконується органами Національної поліції, працівники яких з метою контролю за поведінкою підозрюваного мають право з`являтися в житло особи, яка перебуває під домашнім арештом, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На переконання слідчого судді, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною підозрюваному залишати цілодобово житло, з покладенням на підозрюваного обов`язку носити електронний засіб контролю, в повній мірі забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, унеможливить вчинення ним перешкод кримінальному провадженню.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати своє житло цілодобово та з покладенням на нього обов`язку носити електронний засіб контролю, з`являтися до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального провадження, за першим викликом, і у призначений час; здати до повноважного органу на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду із м. Запоріжжя; утриматись від спілкування зі свідками, потерпілим та підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_6 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово до 16 листопада 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України:

-прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та в подальшому цілодобово не відлучатись з місця проживання, якщо це не пов`язано з обов`язком з`являтись за викликом слідчого, прокурора або суду;

-з`являтися до слідчого, прокурора, суду (в залежності від стадії кримінального провадження) за викликом у призначений час;

-не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду із м. Запоріжжя;

-утриматися від спілкування з підозрюваними, свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Встановити строк дії даної ухвали до 16 листопада 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали складений 19 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1