465/8666/25
1-кп/465/1236/25
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

03.10.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000648 від 04 серпня 2025 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України, -

встановив:

У провадженні судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 перебувають матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000648 від 04 серпня 2025 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 30.09.2025 призначено підготовче судове засідання.

01.10.2025 прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 подано клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави. Клопотання обгрунтоване тим, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 є запобігання можливості ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, забезпечення її належної процесуальної поведінки, запобігання незаконного впливу нею на учасників кримінального провадження, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, попередження вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення. Зазначає, що оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не працює, немає постійного офіційного джерела доходів, вчинила дане кримінальне правопорушення під час того,як 21.05.25 до Шевченківського районного суду м.Львова було направлено обвинувальний акт щодо неї за ч.2 ст.307 КК України та звільнено її з-під варти у зв"язку з внесенням застави, відтак неможливе застосування більш м"якого запобіжного заходу, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила таке задоволити.

Захисник та обвинувачена заперечили проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявили клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Обвинувачена зазначила, що вона дійсно не працює, однак була на обліку в Центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю в сумі 8000грн., має двох неповнолітніх дітей 2014 та 2016 року народження,має місце проживання. Вона зобов"язується з"являтись на виклики суду та просить обрати їй цілодобовий домашній арешт.

Адвокат ОСОБА_6 вказав,що обвинувачена має постійне місце проживання, міцні родинні зв"язки, не має наміру уникати суду, просить обрати їй запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Розглянувши клопотання , заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 05.08.2025 застосовано до ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000648 від 04 серпня 2025 року запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 02.09.25, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 01.09.2025 продовжено строк застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 04.10.25.

Ч.3 ст.315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст.199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України, санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев"яти до дванадцяти років.

Суд вважає встановленим, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, щодо можливості ухилення обвинуваченої від суду, незаконного впливу на інших учасників у даному кримінальному провадженні та можливості вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені ризики не зменшилися.

У ході підготовчого судового засідання з`ясовано, що вік та стан здоров`я обвинуваченої дозволяє застосування до неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, доказів протилежного стороною захисту суду не надано.

Суд враховує те, що з метою уникнення покарання обвинувачена може переховуватись від суду.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд звертає увагу, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року, Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Рішенням Європейського суду з прав людини «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень».

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Суд вважає, що наведені прокурором у судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Суд враховує, що відносно ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України в рамках іншого кримінального провадження 12.03.2025 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Львова вже обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та остання 14.03.2025 була звільнена з-під варти у зв`язку із внесенням застави.

Однак, відповідних висновків для себе не зробила, знову вчинила кримінальне правопорушення,передбачене ч.2 та ч.3 ст.307 КК України, яке підпадає під кваліфікацію особливо тяжкого, при цьому розуміючи та усвідомлюючи наслідки своїх дій.

За наведених обставин суд вважає,що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, що не спростовано в судовому засіданні стороною захисту, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у клопотанні обвинуваченої та її захисника слід відмовити.

Частиною 3 ст.183 КПК визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Проте, ч.4 цієї статті передбачає право суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні,зокрема, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З метою забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам останньої переховуватися від суду, чинити тиск на інших учасників провадження, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченої під час розгляду справи у суді, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку тримання під вартою на шісдесят днів, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 199, 314, 315, 331 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 - задоволити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 01.12.2025 включно, без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту- відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору та направити начальнику Державної установи "Львівська установа виконання покарань (№ 19)" для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1