В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/1071/25 (справа № 308/13008/25), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000561 від 01.09.2025 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Малий Кобелячок, Новосанжарського району Полтавської області, громадянки України, українки, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.08.2025 року близько 14:00 год. на КПП «Чоп (Тиса)», на виїзд з України на власному авто марки «Voyager Chrysler», д.н.з. НОМЕР_1 прибули громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та їх донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, на виконання вимог п. 20 наказу Міністра внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261 Інструкції, ОСОБА_8 , який перебував у прикордонному наряді «Перевірка документів» прийняв рішення щодо поглибленої перевірки наданих документів з метою встановлення їх дійсності та з`ясування наявності підстав для виїзду.

В свою чергу, ОСОБА_4 , 31.08.2025 року близько 14:20 год., перебуваючи у міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» НОМЕР_2 прикордонного загону, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та, достовірно знаючи, що інспектор ОСОБА_8 є службовою особою прикордонної служби, який перебуває у прикордонному наряді «Перевірка документів», а також в силу займаної посади здійснює перевірку документів, які дозволяють виїзд/в`їзд в України, діючи з прямим умислом, під час перевірки документів та встановлення законних підстав для виїзду з України, за нездійснення останнім додаткової перевірки наданих її чоловіком ( ОСОБА_6 ) документів та пришвидшення здійснення прикордонного оформлення, тобто за сприяння в безперешкодному перетині її чоловіком ОСОБА_6 державного кордону на виїзд з України, надала інспектору ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 100 Євро, що станом на 31.08.2025 згідно з курсом НБУ становило 4 819 грн. 60 коп..

Такими діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 після роз`яснення їй суті обвинувачення та положень ст. 63 Конституції України і ст. 18 КПК України, свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнала повністю за обставин зазначених у обвинувальному акті, погодилася давати покази, пояснила суду все так як зазначено у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги те, що прокурор та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченої та долю речових доказів та допитом обвинуваченої.

Потерпілі у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 с. Малий Кобелячок, Новосанжарського району Полтавської області, громадянка України, українка, з вищою освітою, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за яким проживає фактично, має міцні соціальні зв`язки: чоловіка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою з інвалідністю ІІ групи за загальним захворюванням (довідка МСЕК № 531932 від 20.05.2024 року) та неповнолітню доньку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ); є особою з інвалідністю та пенсіонером по інвалідності ІІ групи за загальним захворюванням (посвідчення серії НОМЕР_4 , довідка МСЕК № 103791 від 11.05.2021 року), працює на посаді доцента кафедри нервової хвороби Полтавського державного медичного університету, раніше не судима.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , які передбачені ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , які передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи до обвинуваченої ОСОБА_4 вид та міру покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, наявність однієї обставини, що пом`якшує покарання, а саме: щирого каяття, відсутність обставини, що обтяжують покарання, як характеризуючі дані суд приймає до уваги те, що вона веде осілий спосіб життя, має зареєстроване місце проживання та міцні соціальні зв`язки, є особою з інвалідністю, раніше не судима, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 основного покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

Судові витрати вістуні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України слід також скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.09.2025 року у справі № 308/12559/25 (провадження № 1-кс/308/5181/25).

Керуючись ст.ст. 100, 174, 369, 370, 373, 374, 376, 377, 392, 395, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити їй основне покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (Сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.09.2025 року у справі № 308/12559/25 (провадження № 1-кс/308/5181/25), а саме: арешт, накладений на купюру номіналом 100 Євро серії «SB», яку упаковано до спец, пакету НПУ № NPU5027855, вилучену 31.08.2025 року о 15 годині 10 хвилин в ході огляду місця події, а саме в службовому приміщенні митного пункту пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» НОМЕР_5 прикордонного загону, який знаходився за адресою: Ужгородський район, с. Соломоново, вул. Яблунева, буд. 2.

Речові докази:

-купюру номіналом 100 Євро серії «SB, яку вилучено та упаковано до спец, пакету НПУ №NPU5027855, яку за постановою від 01.09.2025 року визнано речовим доказом та передано до AT КБ «Приват банк» на зберігання, - конфіскувати;

-оптичний носій інформації - диски «DVD+R RW» № 111102-S1, який упаковано до паперового конверту та за постановою від 04.09.2025 року був визнаний речовим доказом, - залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

В апеляційному порядку може бути оскаржений вирок, який був ухвалений судом першої інстанції і не набрав законної сили. Апеляційну скаргу мають право подати особи, зазначені у ст. 393 КПК України.

Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції до Закарпатського апеляційного суду, - через суд, який ухвалив судове рішення, тобто через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено КПК України, може бути подана: на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснити право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя ОСОБА_1