Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 1-183/11
Номер провадження 1-в/711/163/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси заяву адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

До Придніпровського районного суду м.Черкаси надійшла заява від адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 про зняття арешту.

Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 23.12.2024. ОСОБА_5 є сином ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину у встановлені статтею 1270 ЦК України строки, тобто у шестимісячний строк, шляхом подання відповідної заяви до Другої черкаської державної нотаріальної контори, якою 21.08.2025 було відкрито спадкову справу № 270/2025. Вищевказане підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 , виданим Соснівським районним відділом ЗАГСу м. Черкаси 02.10.1979, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.08.2025 № 82276338 та інформацією, зазначеною у постанові державного нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори від 21.08.2025 № 1173/02-31. До складу спадкового майна після ОСОБА_5 ввійшла 1/3 частка у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю, ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому 27.12.1999. Право власності зареєстровано, що підтверджується інформацією про зареєстроване право власності, виданою КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 06.05.2025 за № 62420. ОСОБА_4 звернулась до Другої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю, її сину - ОСОБА_5 . Державним нотаріусом Другої черкаської нотаріальної контори 21.08.2025 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1173/02-31, а саме відмовлено ОСОБА_4 , у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі пункту 4,20 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерств юстиції України 22.02.2012 № 296/5, у зв`язку з наявністю у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації про накладення арешту на майно спадкодавця, ОСОБА_5 . Відповідно до вищевказаної постанови згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на нерухоме майно ОСОБА_5 накладено арешт на підставі постанови про арешт на майно, б/н, виданої СУ УМВС України в Черкаській області 08.02.2011, номер обтяження 10841172, зареєстровано реєстратором Черкаської філії Державного підприємства ««Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 16.02.2011 за № 10841172.

Згідно з пунктом 4.20 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерств юстиції України 22.02.2012 № 296/5, якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Відповідно до інформації, зазначеної у листі Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 08.08.2025 № «до засудженого громадянина ОСОБА_5 вироком суду не було застосовано конфіскацію майна, рішення стосовно скасування арешту на майно повинно бути відображено у тексті вироку».

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України

Враховуючи вищезазначене, у зв`язку з тим, що заявник позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права без вирішення питання про зняття арешту з нерухомого майна, яке увійшло до складу спадкового майна, вона змушена звернутися до суду та має на це право.

Щодо арешту майна, накладеного на підставі постанови про арешт на майно, б/н, виданої СУ УМВС України в Черкаській області 08.02.2011, номер обтяження 10841172, зареєстровано реєстратором ЧФДП ««Інформаційний центр» МЮУ 16.02.2011 за № 10841172. Арешт нерухомого майна, накладений на підставі постанови про арешт на майно, б/н, виданої СУ УМВС України в Черкаській області 08.02.2011 зареєстровано у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна. Реєстраційний номер обтяження номер обтяження 10841172. Обтяження зареєстровано 16.02.2011 реєстратором Черкаської філії Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Документом, який є підставою для реєстрації обтяження, є постанова про арешт на майно, б/н, видана СУ УМВС України в Черкаській області 08.02.2011. Об`єктом обтяження є 1/3 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Власник ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 . Заявник СУ УМВС України в Черкаській області. Вищевказане підтверджується інформацією з ДРРП щодо об`єкта від 21.08.2025 № 440322659. Відповідно до інформації, зазначеної у листі Черкаського районного управління Головного управління національної поліції в Черкаській області від 08.08.2025 № «арешт на 1/3 частки квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було накладено 16.02.2011 слідчим слідчого управління УМВС України в Черкаській області під час розслідування кримінальної справи № від 18.12.2010 за обвинуваченням громадянина ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених статтею 307 частина 2, статтею 185 частина 2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.307 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів) передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна. З метою забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна слідчим відповідно до вимог чинного законодавства було накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_5 . Вищевказана кримінальна справа, після закінчення розслідування, з обвинувальним висновком була направлена до Придніпровського районного суду м. Черкаси та 12.12.2011 вищевказаним судом громадянина ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених статтею 307 частина 2, статтею 185 частина 2 Кримінального кодексу України (редакція 2001 року) та засуджено до 5 років позбавлення волі. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки і звільнено із залу суду. Враховуючи, що до засудженого громадянина ОСОБА_5 вироком суду не було застосовано конфіскацію майна, рішення стосовно скасування арешту на майно повинно бути відображено у тексті вироку.

Згідно з інформацією, зазначеною у постанові старшого слідчого відділу ОВС СУ УМВС України в Черкаській області від 08.02.2011, в межах кримінального справи № по якій ОСОБА_5 , 1979 року народження, притягувався до кримінальної відповідальності за ст.307 ч.2 КК України, приймаючи до уваги, що при розгляді кримінальної справи судом в якості додаткової міри може бути застосовано конфіскацію майна обвинуваченого ОСОБА_5 , в цілях забезпечення вироку суду, а також забезпечення заявлених цивільних позовів, керуючись статтею 29 КПК України було постановлено: 1. Провести опис та накласти арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_5 , 1979 року народження, прож. АДРЕСА_1 . 2. Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб. 3. Накласти арешт на майно, яке належить обвинуваченому ОСОБА_5 , 1979 року народження, прож. АДРЕСА_1 .

Саме на підставі вищевказаної постанови 16.02.2011 реєстратором Черкаської філії Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна. Відповідно до резолютивної частини вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України - п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України засудженого ОСОБА_5 було звільнено від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки. Незважаючи на те, що до обвинуваченого ОСОБА_5 не було застосовано конфіскації майна, рішення стосовно арешту, накладеного на підставі постанови старшого слідчого відділу ОВС СУ УМВС України в Черкаській області від 08.02.2011, в межах кримінального справи № по якій ОСОБА_5 , 1979 року народження, притягувався до кримінальної відповідальності за статтею 307 частиною 2 Кримінального кодексу України, не було відображено у вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2011 по справі № 1-183/11.

Враховуючи те, що постанову слідчого про накладення арешту на майно ОСОБА_5 було винесено до дня набрання чинності КПК України 2012 року, а саме 08.02.2011, а арешт зареєстровано у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 16.02.2011, за таких обставин, питання щодо зняття арешту з майна має бути вирішено у порядку, який діяв на час накладення арешту, а саме у порядку, передбаченому КПК України 1960 року.

Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Оскільки, при постановленні вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2011 (справа № 1-183/11) суд не вирішив питання про зняття арешту з майна, накладеного постановою про арешт на майно, б/н, виданою СУ УМВС України в Черкаській області 08.02.2011, номер обтяження 10841172, зареєстровано реєстратором ЧФДП ««Інформаційний центр» МЮУ 16.02.2011 за № 10841172, арешт порушує права власності Позивача та підлягає зняттю. Таким чином, у зв`язку з тим, що до ОСОБА_5 не було застосовано конфіскацію майна, арешт, накладений на підставі постанови старшого слідчого відділу ОВС СУ УМВС України в Черкаській області від 08.02.2011, в межах кримінальної справи № по якій ОСОБА_5 , 1979 року народження, притягувався до кримінальної відповідальності за статтею 307 частиною 2 Кримінального кодексу України, має бути скасований та знятий.

Враховуючи викладене, просить суд зняти арешт, накладений на майно ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а саме на 1/3 частку у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі постанови про арешт на майно, б/н, виданої СУ УМВС України в Черкаській області 08.02.2011, номер обтяження 10841172, зареєстрований реєстратором Черкаської філії Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 16.02.2011 за № 10841172 у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна.

Сторони в судове засідання не з`явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Від заявниці ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_3 , до початку судового розгляду надійшла заява про проведення розгляду заяви без їх участі, на задоволенні заяви наполягають з підстав зазначених в ній.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 абзац 3,4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до п.9 Розділу XI «Перехідні Положення» КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 411 КПК України (в редакції 1960 року) питання зв`язані виконанням вироку, вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора. В судове засідання, як правило, викликається засуджений, а за його клопотанням захисник. Якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, викликається також при необхідності цивільний позивач і цивільний відповідач. Неявка цих осіб не зупиняє розгляду справи.

Відповідно до ст.126 КПК України (в редакції 1960 року) - забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, деб ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

В справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобов`язаний вжити необхідних заходів до забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, склавши про це постанову.

Відповідно до частини 4 статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У вище згадуваній кримінальній справі, за якою 12.12.2011 суд ухвалив вирок, ОСОБА_5 набув процесуальне становище обвинуваченого, у подальшому - засудженого, і ті питання, які не були розглянуті судом при постановлені вироку мають місце питання про зняття арешту з майна засудженого.

Відповідно до ст.539 КПК України - питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Відповідно до ст.41 ч.1 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Наведені Конституційні гарантії права володіти своїм майном поєднується з такими ж вимогами ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 де зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, яка відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України "Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права" та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.

Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Копеський проти Словаччини» зазначено, що майном може бути як «існуюче майно», так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права. «Легітимні сподівання» за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п.14 ч.1. ст.537 КПК України - під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Згідно п.14 ч.2 ст.539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 23.12.2024.

ОСОБА_5 є сином ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину у встановлені законом строки, шляхом подання відповідної заяви до Другої черкаської державної нотаріальної контори, якою 21.08.2025 було відкрито спадкову справу № 270/2025.

До складу спадкового майна після ОСОБА_5 ввійшла 1/3 частка у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю, на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому 27.12.1999. Право власності зареєстровано, що підтверджується інформацією про зареєстроване право власності, виданою Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 06.05.2025 за № 62420.

ОСОБА_4 звернулась до Другої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю, її сину - ОСОБА_5 .

Державним нотаріусом Другої черкаської нотаріальної контори 21.08.2025 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1173/02-31, а саме відмовлено ОСОБА_4 , у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі пункту 4,20 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерств юстиції України 22.02.2012 № 296/5, у зв`язку з наявністю у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації про накладення арешту на майно спадкодавця, ОСОБА_5 .

Відповідно до вищевказаної постанови, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на нерухоме майно ОСОБА_5 накладено арешт на підставі постанови про арешт на майно, б/н, виданої СУ УМВС України в Черкаській області 08.02.2011, номер обтяження 10841172, зареєстровано реєстратором Черкаської філії Державного підприємства ««Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 16.02.2011 за № 10841172.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права без вирішення питання про зняття арешту з нерухомого майна, яке увійшло до складу спадкового майна, та приймаючи до уваги вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 12.12.2011 до засудженого ОСОБА_5 не застосовано конфіскацію майна, що також підтверджується листом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 08.08.2025 № , тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та скасувати арешт на майно зазначеній в ній.

Керуючись ст.ст. 170, 537,539 КПК України,ст.ст. 321, 391 ЦК України суд,

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 про зняття арешту - задовольнити.

Скасувати арешт на майно ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а саме на 1/3 частку у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови про арешт на майно, б/н, виданої СУ УМВС України в Черкаській області 08.02.2011, номер обтяження 10841172, зареєстрований реєстратором Черкаської філії Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 16.02.2011 за № 10841172 у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна.

Копію ухвали суду про скасування арешту направити для виконання до відділУ реєстрації речових прав управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради (18001. Черкаська обл.. м. Черкаси, вул. Благовісна, 170), до Другої Черкаської державної нотаріальної контори.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду на протязі 7 діб з часу її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1