ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/470/25 Справа № 694/2449/25 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 вересня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000122 від 11.01.2025, якою застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тальне Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого вищу освіту, працюючого екстреним медичним техніком (бригада екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад) Калинопільської підстанції Звенигородської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги структурного підрозділу комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради», малолітніх і неповнолітніх дітей на утриманні не має, є учасником бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Просив слідчого суддю застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, визначити підозрюваному, як альтернативний, розмір застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605600,00 грн. У разі внесення застави, просив покласти на ОСОБА_8 процесуальні обов`язки.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.09.2025 у задоволенні клопотання старшого слідчого відмовлено та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, заборонивши останньому залишати житло за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20:00 год. вечора до 06:00 год. ранку. Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки:

- прибувати до слідчих із числа слідчої групи за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20:00 год. вечора до 06:00 год. ранку без дозволу слідчого, прокурора та суду, окрім випадків необхідності надання підозрюваному невідкладної медичної допомоги за межами місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити підозрюваному ОСОБА_8 будь-яким способом спілкуватися із свідками по цьому кримінальному провадженню, за відсутності слідчого чи прокурора.

Строк дії ухвали визначено до 09.11.2025 року включно.

Слідчий суддя, оцінюючи підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, зазначив, що слідчим додано в судовому засіданні до матеріалів справи постанову від 12.09.2025 про об`єднання матеріалів досудових розслідувань, відповідно до якої матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000122 від 11.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та № 0000392 від 11.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, об`єднані в одне провадження за № 0000122 від 11.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим, на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозра оголошена та вручена ОСОБА_8 лише за ч. 1 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів.

Слідчий суддя вважав доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК, оскільки тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Ризик впливу на свідків обумовлюється можливим використанням ОСОБА_8 обізнаності про осіб, які є свідками у даному кримінальному провадженні, з метою підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще незавершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя виходив із того, що під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 виявлено насадження рослин коноплі, які візуально містили ознаки догляду за ними. І хоча підозра ОСОБА_8 вручена лише за ч. 1 ст. 307 КК України, але обставини та результати проведеного обшуку вказують на те, що в будинку виявлено порожні зіп-пакети, електронні ваги, а також сушена речовина рослинного походження, тому є ймовірність, що він продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення.

На думку слідчого судді, наразі виключних обставин для утримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою немає, оскільки останній має постійну роботу, самостійно утримує дружину, яка має інвалідність 2 групи, доньку, яка продовжує навчання та не має самостійного заробітку, хворих батьків, має сталі соціальні зв`язки, характеризується позитивно, є учасником бойових дій, має відповідне посвідчення, з початку війни добровільно вступив до лав ЗСУ, брав участь в активних бойових діях в районі Бахмута, отримав поранення, тобто необхідність у обранні найтяжчого запобіжного заходу відсутня.

Встановлені у судовому засіданні ризики, на думку слідчого судді, не дають достатніх підстав для застосування найтяжчого виняткового запобіжного заходу.

Визначаючи час перебування під домашнім арештом, слідчий суддя врахував, що підозрюваний для забезпечення життєвих потреб має офіційне працевлаштування, утримує сім`ю самостійно, оскільки дружина є особою з інвалідністю, відтак перебування під домашнім арештом у нічний час доби дасть змогу останньому працювати.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із одночасним визначенням розміру застави.

В апеляційній скарзі сторона обвинувачення зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що свідчить про те, що останній під загрозою покарання може переховуватись від органів досудового слідства та суду.

Вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 з деякими свідками особисто знайомий, що дає підстави вважати, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування свідків у кримінальному провадженні.

Вважає, що до підозрюваного ОСОБА_8 , з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Частинами 1, 2, 6 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відповідно до п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000122 від 11.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме: вимоги ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» та ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої діяльність з обігу наркотичних речовин, обіг яких обмежено, включених до таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», на території України без передбаченого Законом дозволу забороняється, маючи умисел на незаконне придбання наркотичного засобу з метою збуту у невстановлені досудовим розслідуванням час, дату, місці та спосіб, придбав рослини коноплі, які помістив до поліетиленових зіп-пакетиків в кількості 2 штук, пластикової ємності та зберігав з метою збуту за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 та у транспортному засобі, яким користується, а саме: автомобілі «LandRoverDiscoverySport» д.н.з. НОМЕР_1 .

Злочинну діяльність ОСОБА_8 було припинено 10.09.2025, коли в період часу з 18:46 год. по 00:15 год. за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 працівниками поліції проведено санкціонований обшук, під час якого виявлено та вилучено:

- в приміщенні кухні пакувальний матеріал, а сааме: зіп-пакетики розміром 4х6 см. в кількості 200 штук;

- електронні ваги в кількості 4 штук різної форми;

- один зіп-пакетик із вмістом речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору, який відповідно до висновку експертизи речовин матеріалів та виробів №СЕ-19/124-25/13476-НЗПРАП від 11.09.2025 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс масою 2.52 грам, яку він зберігав з метою збуту;

- у завантажувальному бункері твердопаливного котла виявлено пластикову ємність червоного кольору із вмістом верхівкових частин речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору зі специфічним запахом;

- у завантажувальному бункері твердопаливного котла виявлено висипані верхівкові частини речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору зі специфічним запахом.

Також, під час проведення санкціонованого обшуку 11.09.2025 в період часу з 00:29 год. по 00:48 год. в салоні автомобіля «LandRoverDiscoverySport» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 та використовується останнім у дверній карті водійського автомобіля, виявлено один зіп-пакетик із вмістом речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору зі специфічним запахом.

Таким чином, ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів.

11.09.2025 ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.09.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: даними протоколу проведення обшуку від 10.09.2025; даними протоколу проведення обшуку у автомобілі «LandRoverDiscoverySport» д.н.з. НОМЕР_1 від 11.09.2025; висновком експерта № СЕ-19/124-25/13476-НЗПРАП від 11.09.2025; матеріалами проведення негласних слідчих розшукових дій та іншими матеріали кримінального провадження.

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Слідчий суддя, застосовуючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, вважав такий запобіжний захід достатнім та таким, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також дасть йому можливість виконувати свої обов`язки щодо осіб, які знаходяться на його утриманні.

Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому посилання прокурора про необхідність застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за наявності ризиків передбачених п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку колегії суддів, є безпідставним.

Крім того, на час розгляду справи за цим клопотанням стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, чи його повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Домашній арешт є одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2, ч. 6 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

На час розгляду апеляційної скарги прокурором не надано доказів ухилення ОСОБА_8 від органу досудового розслідування, прокуратури чи суду під час перебування під домашнім арештом, як і не надано доказів порушення покладених ухвалою суду на підозрюваного інших процесуальних обов`язків.

За викладеного, доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги прокурора, на думку колегії суддів, суттєвими не являються та не можуть бути підставами для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вони не підтверджені матеріалами справи.

На переконання апеляційного суду запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у даному кримінальному провадженні, зокрема, можливості переховування від органу досудового розслідування та/або суду і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування до ОСОБА_8 обраного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні знайшов своє відображення в тому, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз.

Також враховуючи, що в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 також було виявлено насадження рослин коноплі, сушену речовину рослинного походження, яка була пофасована у зіп-пакети, порожні зіп-пакети, електронні ваги, наведене свідчить про можливість вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення, або продовження кримінального правопорушення в якому він підозрюється.

Колегія суддів, враховує дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, родину, є учасником бойових дій, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання.

В матеріалах справи наявні медичні документи, які свідчать про стан здоров`я ОСОБА_8 . Зокрема, як вбачається з медичної характеристики на солдата ОСОБА_8 з 26.09.2007 по 05.10.2007 ОСОБА_8 пролікований КНП «Катеринопільська БПЛ», діагноз - проникаюче ножове поранення черевної порожнини із пошкодженням печінки, внутрішньо-черевною кровотечею та випадінням сальника, з 30.05.2022 по 04.06.2022 пролікований в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , діагноз спайкова хвороба органів черевної порожнини. Стан після проникаючого ножового поранення (2007 р.).

Доводи апеляційної скарги, враховані слідчим суддею при прийнятті ухвали про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту з покладанням відповідних обов`язків. На думку колегії суддів, обраний слідчим суддею запобіжний захід, враховуючи особу підозрюваного, є співмірним з тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

На думку колегії суддів, застосування найсуворішого, виняткового запобіжного заходу такого, як тримання під вартою, з урахуванням усіх досліджених доказів та обставин, є невиправданим, а тому клопотання слідчого про застосування запобіжного відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, натомість обраний слідчим суддею запобіжний захід домашній арешт у певний час доби, на переконання колегії суддів, буде необхідним і достатнім запобіжним заходом для підозрюваного та таким, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді першої інстанції від 12.09.2025 є законною та обґрунтованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 181, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 12 вересня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4