печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001078 від 20.03.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001078 від 20.03.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 від 20.03.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 189 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.03.2025 приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 та інші невстановлені в ході досудового розслідування особи маючи на меті незаконне позбавлення волі людини за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, з корисливих мотивів, протягом тривалого часу, зустрілись у офісному приміщенні за адресою: м. Київ, провулок Музейний, 4, на 3 поверх (БЦ «Європа») із ОСОБА_7 вчинили злочин за наступних обставин.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи у приміщенні за адресою: м. Київ, провулок Музейний, 4, на 3 поверх (БЦ «Європа»), діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне позбавлення волі людини - ОСОБА_7 висунули останньому вимогу передати їм грошові кошти. Погрожуючи застосуванням фізичного насильства, ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами примусили потерпілого написати боргові розписки на суму 11 000 000 грн. на користь ОСОБА_5 та 49 000 000 грн. на користь ОСОБА_8 .

Надалі, 12.03.2025 приблизно о 19 год. 15 хв. ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами перебуваючи у офісному приміщенні за тією ж адресою, на виконання вказівки невстановленої особи, реалізуючи спільний злочинний умисел, під погрозою фізичного насильства примусили ОСОБА_7 сісти в автомобіль AUDI Q8, після чого перевезли його до місця мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно утримували проти його волі.

Так, 13.03.2025 приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_8 разом з іншими невстановленими особами знову доставили потерпілого до офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де, продовжуючи реалізацію спільного умислу, вимагали від нього грошові кошти. У цей же день, ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи у приміщенні за адресою: м. Київ, провулок Музейний, 4 (БЦ «Європа») отримали від ОСОБА_7 частками готівкові кошти у сумі 2 774 897 грн. Після чого ОСОБА_7 повторно відвезли до квартири ОСОБА_8 , де ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами продовжували утримувати потерпілого проти волі останнього.

Продовжуючи свої дії, ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, 14.03.2025 приблизно о 12 год. 00 хв. доставили ОСОБА_7 до офісного приміщення на провулку Музейному, 4 в м. Києві, де із застосуванням погроз продовжили вимагати грошові кошти з останнього.

У подальшому, у період часу з 14.03.2025 по 18.03.2025, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, під погрозами фізичного насильства примусили ОСОБА_7 написати розписку на 25 000 доларів США, що еквівалентно до курсу НБУ - 1 037 500 грн. та передати у заставу належний йому автомобіль AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_1 . У зазначений період, ОСОБА_7 постійно утримувався проти своєї волі та супроводжувався ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами між офісом за адресою: м. Київ, пров. Музейний, буд. 4 та квартирою АДРЕСА_3 .

19.03.2025 ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, реалізуючи спільний злочинний умисел, примусили ОСОБА_7 надати довіреність на ім`я ОСОБА_5 з метою подальшого заволодіння грошовими коштами у банківських установах та іншим майном, а також повідомили йому про начебто наявність боргів перед іншими особами. Після чого, приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 на автомобілі BMW X7, д.н.з. НОМЕР_2 утримуючи ОСОБА_7 проти волі останнього відвіз потерпілого до бізнес-центру за адресою: м. Київ, вул. Рибальська, 6, де його зустріли троє невстановлених осіб, які продовжили висувати вимоги щодо передачі грошових коштів.

Дії, ОСОБА_5 спільно з невстановленими особами, спрямовані на утримання ОСОБА_7 проти його волі тривали у період з 19.03.2025 по 20.03.2025 потерпілий утримувався проти своєї волі за адресою: м. Київ, вул. Рибальська, 6, де з нього продовжували вимагати грошові кошти.

Однак, 20.03.2025 близько 19 год. 00 хв. потерпілий ОСОБА_7 був виявлений у бізнес-центрі за адресою: м. Київ, вул. Рибальська, 6 та звільнений працівниками поліції.

ОСОБА_5 , спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, у період з 12.03.2025 по 20.03.2025 незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_7 , утримували його проти волі, супроводжуючи ці дії погрозами застосування насильства та вимаганням грошових коштів у значних розмірах, чим заподіяли потерпілому фізичні та моральні страждання.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у незаконному позбавленні волі людини за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, з корисливих мотивів, здійснюване протягом тривалого часу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Окрім цього, на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX в Україні із

05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, та який діє на даний час.

У ході досудового розслідування встановлено, що 12.03.2025 приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 та інші невстановлені в ході досудового розслідування особи маючи на меті вимагання, що завдасть майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчиненому в умовах воєнного стану, зустрілись у офісному приміщенні за адресою: м. Київ, провулок Музейний, 4, на 3 поверх (БЦ «Європа») із ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи у приміщенні за адресою: м. Київ, провулок Музейний, 4, на 3 поверх (БЦ «Європа»), діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті вимагання, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчиненому в умовах воєнного стану, висунули ОСОБА_7 вимогу передати їм грошові кошти. Погрожуючи застосуванням фізичного насильства, ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами примусили потерпілого написати боргові розписки на суму 11 000 000 грн. на користь ОСОБА_5 та 49 000 000 грн. на користь ОСОБА_8 .

Надалі, 12.03.2025 приблизно о 19 год. 15 хв. ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами перебуваючи у офісному приміщенні за тією ж адресою, на виконання вказівки невстановленої особи, реалізуючи спільний злочинний умисел, під погрозою фізичного насильства примусили ОСОБА_7 сісти в автомобіль AUDI Q8, після чого перевезли його до місця мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно утримували проти його волі.

Так, 13.03.2025 приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_8 разом з іншими невстановленими особами знову доставили потерпілого до офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де, продовжуючи реалізацію спільного умислу, вимагали від нього грошові кошти. У цей же день, ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи у приміщенні за адресою: м. Київ, провулок Музейний, 4 (БЦ «Європа») отримали від ОСОБА_7 частками готівкові кошти у сумі 2 774 897 грн. Після чого ОСОБА_7 повторно відвезли до квартири ОСОБА_8 , де ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами продовжували утримувати потерпілого проти волі останнього.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, 14.03.2025 приблизно о 12 год. 00 хв. доставили ОСОБА_7 до офісного приміщення на провулку Музейному, 4 в м. Києві, де із застосуванням погроз продовжили вимагати грошові кошти з останнього.

У подальшому, у період часу з 14.03.2025 по 18.03.2025, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, під погрозами фізичного насильства примусили ОСОБА_7 написати розписку на 25 000 доларів США, що еквівалентно до курсу НБУ - 1 037 500 грн. та передати у заставу належний йому автомобіль AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_1 . У зазначений період, ОСОБА_7 постійно утримувався проти своєї волі та супроводжувався ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами між офісом за адресою: м. Київ, пров. Музейний, буд. 4 та квартирою АДРЕСА_3 .

19.03.2025 ОСОБА_5 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, реалізуючи спільний злочинний умисел, примусили ОСОБА_7 надати довіреність на ім`я ОСОБА_5 з метою подальшого заволодіння грошовими коштами у банківських установах та іншим майном, а також повідомили йому про начебто наявність боргів перед іншими особами. Після чого, приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 на автомобілі BMW X7, д.н.з. НОМЕР_2 утримуючи ОСОБА_7 проти волі останнього відвіз потерпілого до бізнес-центру за адресою: м. Київ, вул. Рибальська, 6, де його зустріли троє невстановлених осіб, які продовжили висувати вимоги щодо передачі грошових коштів.

Дії ОСОБА_5 спільно з невстановленими особами, спрямовані на утримання ОСОБА_7 проти його волі тривали у період з 19.03.2025 по 20.03.2025 потерпілий утримувався проти своєї волі за адресою: м. Київ, вул. Рибальська, 6, де з нього продовжували вимагати грошові кошти.

Однак, 20.03.2025 близько 19 год. 00 хв. потерпілий ОСОБА_7 був виявлений у бізнес-центрі за адресою: м. Київ, вул. Рибальська, 6 та звільнений працівниками поліції.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою невстановлених досудовим розслідуванням осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, у період з 12.03.2025 по 20.03.2025 вчинили вимагання відносно ОСОБА_7 , внаслідок чого заволоділи грошовими коштами у сумі 3 812 397 грн., що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчиненого в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано підозрюється у вимаганні, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Попередня правова кваліфікація кримінальних правопорушень (злочинів), за якими здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні - ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії нетяжких, тяжких та особливо тяжких злочинів, зокрема, санкція ч. 3 ст. 209 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

05.09.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, а саме про те, що він підозрюється у незаконному позбавленні волі людини за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, з корисливих мотивів, здійснюване протягом тривалого часу, передбаченому ч. 2 ст. 146 КК України, а також вимаганні, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочинів, передбаченому ч. 4 ст. 189 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання спробам останнього вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України , а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив їх задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом забезпечення належної поведінки підозрюваного, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, посилаючись на те що: підозра є необґрунтованою а обставини викладені в ній є не повними та недостовірними; ризики на які посилається слідчий у клопотанні - відсутні та не доведені прокурором у судовому засіданні. Просили відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001078 від 20.03.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 189 КК України.

05.09.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, а саме про те, що він підозрюється у незаконному позбавленні волі людини за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, з корисливих мотивів, здійснюване протягом тривалого часу, передбаченому ч. 2 ст. 146 КК України, а також вимаганні, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочинів, передбаченому ч. 4 ст. 189 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У даному випадку слід брати до уваги те, що відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

В той же час, згідно з ч.4 ст. 194 КПК України у разі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого у клопотанні та прокурора в судовому засіданні про наявність у підозрюваного наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати ходу досудового розслідування, вчинятиме інші кримінальні правопорушення, у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу» (аналогічні справи - «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Крім того, дане твердження кореспондується з рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп / 2003, згідно з яким тяжкість злочину законом не визначається як обов`язкова підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

У рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, «Мамедова проти Росії» від 01 червня 2006 року, а також правових позицій, викладених у п. 80 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, та у рішенні у справі «Тодоров проти України» від 12 січня 2012 р., визначено принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, згідно з яким «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Відповідно до правової позиції, викладеній у листі ВССУ, від 4 квітня 2013 року №511-550/0/4-13, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК України.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, враховуючи, що стороною обвинувачення було доведено наявність обґрунтованої підозри, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з одночасним покладенням на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду/слідчого судді за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не спілкуватись із свідками, експертами, підозрюваними та іншими учасниками в кримінальному провадженні №0001078 від 20.03.2025.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному проваджені № 0001078 від 20.03.2025, обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду/слідчого судді за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не спілкуватись із свідками, експертами, підозрюваними та іншими учасниками в кримінальному провадженні №0001078 від 20.03.2025.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 04.12.2025 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1