Провадження № 1-кп/686/1190/25
09 жовтня 2025 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника адвоката: ОСОБА_5 розглянувши у
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Хмельницький, українка, громадянка України, розлучена, із середньою освітою, має на утримані малолітню дитину 2017 року народження проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима: 25.03.2025 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі із застосування ст. 75 КК України строком на 1 рік
у вчиненні злочинів передбачених частиною 3 статті 307 КК України,
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 за частиною 3 статі 307 КК України.
Прокурором в ході судового засідання заявлено клопотання про продовження строку обраного щодо обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Стороною захисту заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який домашній решт та зменшення розміру застави, оскілки відпали ризики, обвинувачена дала покази, вказала при яких обставинах вчинила злочин і як.
Обвинуваченій під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дію якого закінчується 31.10.2025 року. До спливу цього строку судове провадження завершити не представляється можливим.
Суд заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження приходить до наступного.
При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у ви гляді тримання під вартою враховуються вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження його дії. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»). Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Суд враховує, що ризики, які були доведені прокурором в суді при продовженні обвинуваченій ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою зменшились. ОСОБА_4 дала зізнавальні покази, повідомила, що має понести відповідальність за скоєне у виді позбавлення волі, не збирається ухилятись від суду та від покарання. Крім того суд враховує, що остання обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років (частина 3 статті 307 КК України). Проте у справі не з`ясовані обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами: не дослідженні письмові докази, що знаходяться у сторони обвинувачення, відтак обвинувачена, знаходячись на волі, може лише частково перешкоджати кримінальному провадженню. Вказаний судом ризик продовжити злочинну діяльність на сьогодні не підтверджені відповідними доказами, а враховуючи за яких обстав був вчинений злочин по якому ОСОБА_4 обвинувачується, даний ризик є не обґрунтованим.
Наведене свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу та що такий захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання нею процесуальних рішень по справі, проте з врахуванням позиції обвинуваченої, її відношення до пред`явленого обвинувачення, її участь у вчиненні злочину, суд вважає, що є підстави для зменшення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.
Керуючись статтями 177, 178, 331, 350 КПК України, -
Дію обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжити по 07 грудня 2025 року включно.
Визначити відносно ОСОБА_4 заставу у розмірі 90 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 272 520 (двісті сімдесят дві тисячі п`ятсот двадцять) гривень, у разі внесення якої покласти на ОСОБА_4 зобов`язання прибути до суду за кожною вимогою, а також на неї слід покласти наступні обов`язки:
-повідомляти прокурора, суд про зміну місця свого проживання;
-не відлучатись з населеного пункту, у якому проживає, без дозволу суду;
-утримуватись від спілкування зі свідками у даному провадженні;
-здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд за межі України, у випадку наявності;
У разі не виконання даних обов`язків , застава звертається в дохід держави.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення, є обов`язковою для виконання і може бути оскаржена в частині продовження дії запобіжного заходу в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня винесення рішення, а особа, яка перебуває під вартою з моменту отримання копії рішення.

Суддя: