Справа №359/735/26
Провадження №1-кп/359/419/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінальне провадження №0000011, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2026 року, що надійшло до суду 30.01.2026 року з обвинувальним актом та доданими матеріалами, по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ Донецької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

та вивчивши матеріали кримінального провадження

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто, вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Так, в липні 2019 року ОСОБА_3 (нині Кубрак) звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За наслідком розгляду позову суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області 14.11.2019 (справа №359/6428/19) ухвалено рішення, яким позов задоволено частково. Відповідно змісту рішення суду з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 15 липня 2019 року, до дня досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення набуло чинності 17.12.2019.

ОСОБА_2 був присутній в судовому засіданні та достовірно знав про ухвалене судом рішення, а також останньому достеменно відомо, що з 10.02.2020 державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області розпочате виконавче провадження про примусове виконання рішення суду.

З листопада 2019 по листопад 2025 рік, ОСОБА_2 , достовірно знаючи про необхідність сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання доньки ОСОБА_4 , вчинив злісне ухилення від сплати таких аліментів, в порушення покладених на нього, як на батька обов`язків, передбачених наступними законами України:

ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно яких батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття;

ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України;

ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно якої на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Так, ОСОБА_2 в період часу з листопада 2019 по листопад 2025, перебуваючи на території Бориспільського району, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, вчинив дії спрямовані на невиконання рішення суду, зокрема не маючи обмежень та протипоказань по стану здоров`я, на роботу не влаштувався, в подальшому не повідомив державного виконавця про офіційне працевлаштування та отримання доходів від Великоолександрівської школи мистецтв і ремесел імені Олександра Зюзькіна Пристоличної сільської ради в період часу з кінця 2021 по 15.11.2023, крім того, починаючи з 15.11.2023, після звільнення з офіційного місця роботи, на облік у Бориспільській філії Київського обласного центру зайнятості не став та за допомогою щодо працевлаштування не звертався, займався тимчасовими підробітками, тобто маючи можливість виконання рішення суду про виплату аліментів, заходів спрямованих на погашення заборгованості не приймав, тим самим не виконує рішення суду, допустивши заборгованість по аліментах в розмірі 279925 грн. 31 коп., що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив умисні дії, що виразились в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто скоїв кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

З цього приводу, в матеріалах кримінального провадження, містяться відомості та докази тому, що обвинувачений в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, згідний з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згідний з розглядом обвинувального акту судом у спрощеному провадженні (а.с. 162-163).

Законний представник потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 також подала заяву, згідно якої не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні, та останній роз`яснені, зрозумілі та відомі положення ч.2 ст. 302 КПК України щодо позбавлення права оскарження вироку в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження (а.с. 164-165).

Судом також встановлено, що під час досудового розслідування підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а прокурор ОСОБА_7 подала клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та виклику учасників судового провадження на підставі ч. 1 ст. 302 КПК України (а.с. 166-167).

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваного у суду не виникало, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_2 , на думку суду, своїми умисними діями, що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 164 КК України. Вчинення ним даного кримінального проступку не оспорюється.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання за вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення.

При призначенні обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд керується вимогами ст. 65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, наявністю пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, матеріальний та сімейний стан особи, тощо.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_2 раніше не судимий, є громадянином України, тривалий час має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, немає постійного заробітку та доходу, до лікарів нарколога та психіатра за допомогою за місцем проживання не звертався, характеристика за місцем проживання відсутня.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, сприяння досудовому розслідуванню у встановленні істини в справі, тощо.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено, про них не зазначив і прокурор в обвинувальному акті.

Таким чином, при призначенні обвинуваченому покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що ОСОБА_2 має бути призначене за вчинений кримінальний проступок покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин.

Підстав для обрання більш суворого покарання на даний час судом не встановлено, час громадських робіт дозволяє їх добровільне виконання в нетривалий час, зважаючи на відсутність працевлаштування обвинуваченого. Щодо обрання більш суворого покарання у виді арешту чи обмеження волі судом не встановлено.

Тому саме таке покарання, на думку суду, має на меті не лише покарання, а також виправлення обвинуваченого, з урахуванням обставин вчиненого ним, його матеріального та сімейного становища, тощо.

Процесуальних витрат, речових доказів судом не встановлено. про них не зазначено у обвинувальному акті, такі не містяться і в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5, 65-67, 164 КК України, ст. 100, 368, 370-374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1