1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4415/25 1-кс/335/424/2026
02 лютого 2026 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України,
Слідчий СВ відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше грудня 2024 року у ОСОБА_7 виник умисел спрямований на незаконне збагачення, шляхом шахрайського заволодіння чужим майном, видаючи себе за працівника податкової служби, однак, розуміючи, що без певних пізнань та навичок він одноособово не зможе втілити свій злочинний задум в дію, оскільки для реалізації задуманого потрібно імітувати діяльність державної податкової служби, тобто роботу начальника, секретаря та інших працівників, за попередньою змовою групою осіб, з числа осіб, які б прагнули збагатитись шляхом вчинення корисливих злочинів, та які б беззаперечно виконували його вказівки, дотримувалися встановлених ним правил поведінки та які допоможуть вчинити ряд певних послідовних дій, в тому числі зможуть створити умови, необхідні для вчинення злочинів, або будуть приймати безпосередню участь у їх вчиненні.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, за попередньою змовою групою осіб з метою незаконного збагачення за рахунок коштів, отриманих шахрайським шляхом, ОСОБА_7 , підшукав осіб, які б користувалися довірою, зберігали таємницю і виконували його вказівки. Зокрема, він повідомив ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , з якими перебував у дружніх відносинах, про свої злочинні наміри та довів до їх відома деталі вказаного злочинного плану. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , бажаючи отримати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливими мотивами, прийняли пропозицію ОСОБА_7 , та надали свою добровільну згоду з метою незаконного збагачення за рахунок коштів, отриманих шахрайським шляхом на території України.
В свою чергу, ОСОБА_7 придбав бази даних у вигляді «Excel таблиці» з суб`єктами господарської діяльності, в яких мається назва суб`єкта, мобільні телефони керівників, мобільні телефони бухгалтерів, регіони, громади, та прибутки, яку вирішив використовувати для здійснення діяльності організованої групи, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману.
Так, в період часу 13.12.2024 по 13.05.2025, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 придбали мобільні номери телефонів, зареєстрували їх в месенджері та «Getcontact» з ідентифікаторами як - «керівник державної податкової інспекції» відповідного регіону України, підшукали мешканців міста Запоріжжя, які за грошову винагороду передавали банківські карти з прив`язаними до них, підконтрольними мобільними номерами для входу до онлайн банкінгу, на які потерпілі повинні були перераховувати грошові кошти.
Так, 13.12.2024 ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, реалізуючи загальний злочинний план, маючий на меті особисте збагачення, використовуючи раніше придбаний мобільний телефон фірми «NOMI», в корпусі сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , сім-карту мобільного оператора «Київстар», з номером НОМЕР_2 , який згідно мобільному додатку «Getcontact», ідентифікований як керівник державної податкової інспекції.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , 04.12.2024, діючи умисно, підшукав особу для оформлення банківського рахунку у відділені АТ КБ «Приватбанк» а саме № НОМЕР_3 , яка зареєстрована на - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В подальшому, ОСОБА_4 , з використанням заздалегідь підготовленого та невстановленого під час здійснення досудового розслідування мобільного телефону та мобільного номеру, здійснив дзвінок на мобільний номер телефону потерпілого ОСОБА_10 НОМЕР_4 , якому назвався як секретар керівництва Податкової служби України, з проханням зателефонувати начальнику Податкової служби, вказавши мобільний номер телефона оператора «Київстар» НОМЕР_2 .
Після чого, 13.12.2024 о 16:28 ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , отримав телефонний дзвінок на вищевказаний номер з вищевказаного мобільного номеру телефону потерпілого ОСОБА_11 , в ході якого, представившись керівником податкової служби, ввів в оману потерпілого, шляхом вигаданої ситуації з приводу приїзду перевірки до Державної податкової інспекції та попрохав перерахувати грошові кошти на підконтрольну банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка оформлена на - ОСОБА_9 .
13.12.2024 потерпілий ОСОБА_11 з особистої банківської карти АТ «Приватбанк» за № НОМЕР_5 перерахував грошові кошти у сумі 40 000 гривень на банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 .
Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 на суму 40 000 гривень, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими повністю обґрунтовуються пред`явлена підозра, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом обшуку від 13.05.2025 за місцем проживання ОСОБА_7 ; протоколом обшуку від 13.05.2025 за місцем орендованого приміщення ОСОБА_7 ; Протоколом проведення НСРД, передбаченої ст. 264 КПК України; протоколом огляду мобільного телефону - Iphone 13, яким особисто користувався - ОСОБА_8 ; протоколом огляду мобільних телефонів - NOMI, які були вилучені під час проведення обшуку та якими особисто користувався - ОСОБА_7 ; протоколом тимчасового доступу до речей та документів у оператора стільникового зв`язку - ПрАТ «Київстар»; протоколом огляду вилученої тимчасовим доступом у оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» інформації; протоколом огляду вилученого ноутбуку «Lenovo idea pad L 340 s/n pf226922 із зарядним пристроєм та жорстким диском Kingston sxs 1000g; протоколом огляду зовнішнього носія інформації «Kingston» з написом (отработано) 128 Gb; проведеними тимчасовими доступами до речей та документів в банківських установах - АТ КБ «Приват Банк», АТ «Універсал банк», АТ «Ощадбанк», АТ «ПУМБ», АТ «МТБ банк», в яких підтверджено надходження грошових коштів від потерпілих та їх подальше обготівкування ОСОБА_4 , за вказівкою ОСОБА_7 ; іншими матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.
На даний час виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на потерпілого у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України.
Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:
1. ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органів досудового розслідування.
ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що у зв`язку із повідомленням йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, у подальшому його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що тягне за собою певні негативні наслідки у вигляді санкції, передбаченої ч. 2 ст. 190 КК України, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.
Підтвердженням наявного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те що ОСОБА_4 , під час дії на території України воєнного стану в Україні, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на територію яка перебуває в тимчасовій окупації, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.
Отже існує ризик того, що ОСОБА_4 ,у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.
Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду.
2. Підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні.
У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на учасників кримінального провадження.
Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні.
3. Крім того встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, правомірного джерела доходу не має і на життя заробляє шляхом вчинення шахрайств, у зв`язку з чим існує ризик того, що останній продовжить вчиняти кримінальні правопорушення.
Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, стороною обвинувачення встановлено обґрунтовану наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3,5 ст. 177 КПК України.
При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство прийшло до висновків, що:є наявні вагомі докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; підозрюваний вчинив умисний злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосовувати до нього запобіжний захід, пов`язаний з обмеженням волі та свободи пересування; репутація підозрюваного, який характеризується негативно.
Без застосування найсуворішого запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_4 , може: переховуватися від органів досудового слідства та /або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні;
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Так, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення підозрюваним незаконного впливу на потерпілого та свідків.
Все вищезазначене дає органу досудового розслідування достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, у подальшому може: переховуватися від органів досудового слідства та /або суду; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Так, під час розслідування встановлено, що особисте зобов`язання не може бути застосоване до підозрюваного, оскільки даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а кримінальне правопорушення, яке вчинив останній передбачає покарання у вигляді позбавлення волі. У зв`язку з чим, вказаний запобіжний захід буде не пропорційним вчиненому підозрюваним злочину.
Окрім цього, неможливість обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, обґрунтовується тим, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді не надходило відповідних клопотань від поручителів. У своєму колі спілкуванні осіб, які викликали довіру у органа досудового розслідування не має. Вказаний запобіжний захід буде не пропорційним вчиненому підозрюваним злочину.
Про неможливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді застави свідчить те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину з корисливих мотивів, та є підстави вважати, що внесені як застава грошові кошти могли бути ним здобуті злочинним шляхом.
Про неможливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту свідчить те, що ОСОБА_4 вчинив зазначене кримінальне правопорушення за адресою свого фактичного мешкання.
На підставі викладеного, орган досудового розслідування вважає підозрюваного ОСОБА_4 суспільно-небезпечною особою та враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення останнім, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, для їх запобігання, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» та у разі обрання щодо підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, просить визначити максимальний розмір застави - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з викладених у ньому підстав.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, просили залишити клопотання слідчого без задоволення, покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Розглянувши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
30.01.2026 року ОСОБА_4 повідомлено обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу („Мюррей проти Сполученого Королівства" („Murrey v. the United Kingdom"). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи („Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" („Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom").
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Аналізуючи наведені стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження можливо дійти висновку, що вони містять відомості про ймовірну причетність підозрюваного ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, натомість на переконання слідчого судді до повноважень якого не входить оцінка доказів на предмет їх належності, допустимості та достатності, тощо, однак така причетність має бути перевірена органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження.
Представлені докази на даному етапі не можуть стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені Кримінального процесуального кодексу України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя не у повній мірі не може погодитися з існуванням ризиків, про які вказує слідчий, виходячи за наступного.
Як вказує сторона обвинувачення, ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді позбавленні волі на строк до 3 років, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, чим може перешкоджати встановленню істини по справі, що свідчить про наявний ризик, передбачений пунктом 1 частиною першою ст. 177 КПК України.
Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеним наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (який, на думку слідчого, підтверджується тим, що ОСОБА_4 вчинив не тяжке кримінальне правопорушення, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років та може переховуватися від органу досудового розслідування та суду).
У клопотанні, так і в судовому засіданні слідчим та прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно не працевлаштований, правомірного джерела доходу не має.
Також, не доведеним наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідків, оскільки з матеріалів, долучених до клопотання не вбачається про наявність свідків у даному кримінальному провадженні.
Під час розгляду клопотання прокурор має довести перед слідчим суддею наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні (ст. 194 КПК України).
Згідно з п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
За викладених обставин, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.
Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_4 , встановлено, що останній має постійне місце проживання та реєстрацію, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину, з`явився за викликом до суду.
Отже, долучені до клопотання докази, в своїй сукупності не можуть переконливо свідчити про наявність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, аналізуючи поведінку підозрюваного під час досудового розслідування, зокрема відсутність в матеріалах кримінального провадження доказів невиконання обов`язків та доказів ухилення підозрюваного в участі у слідчих діях не надані.
За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, отже, вважає обґрунтованим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.
Оцінивши в сукупності всі вищезгадані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_4 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 179, 184, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою- залишити без задоволення..
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК Українизапобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, строком до 30 березня 2026 року включно, а саме:
- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та до суду у призначений час;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із потерпілим у даному кримінальному провадженні та іншими підозрюваними.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , положення ч. 2 ст. 179 КПК України, у відповідності до якої, у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1