Провадження № 1-кс/712/4831/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, подане у рамках кримінального провадження № 0000158 від 04.07.2025 за ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 369-2, ч. 2 ст. 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст поданого клопотання та його обґрунтування

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000158 від 04.07.2025 за ч. 1 ст. 114-1, ч. 2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 2 ст. 369-2 КК України про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що за даними досудового розслідування до вчинення зазначених злочинів причетний громадянин ОСОБА_5 , який, використовуючи особисті зв`язки серед посадових осіб КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» та ІНФОРМАЦІЯ_1 , за грошову винагороду сприяв військовозобов`язаним особам в ухиленні від мобілізації, у тому числі шляхом організації оформлення фіктивної медичної документації та подальшого отримання відстрочки від призову.

ОСОБА_5 08.10.2025 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

Під час його особистого обшуку вилучено грошові кошти долари США, купюри номіналом 100 доларів у кількості 13 (тринадцять) штук, скріплені гумкою та поміщені у прозорий файл. При цьому 3 (три) купюри мають такі серійні номери MF 52411329E, LG 60347468C, MK 05822496A, а 10 (десять) є імітаційними засобами (виготовлені на кольоровому принтері) з однаковим серійним номером LL 75608844A; мобільний телефон «iPhone 12» із встановленими sim-картами, одна з яких віртуальна.

Слідчим 09.10.2025 винесено постанову про визнання вилучених під час обшуку речей і предметів (окрім грошових коштів) речовими доказами у провадженні як таких, що відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні слідчий просить задовольнити клопотання про накладення арешту на вказані вище речі.

Позиції сторін кримінального провадження

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Представника володільця майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 10.10.2025 подав письмове заперечення на клопотання про арешт майна, у якому просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись те, що слідчим не наведено належного обґрунтування підстав і мети арешту за ст. 170 КПК України, не конкретизовано та не доведено належність майна підозрюваному, не подано доказів, що підтверджують право власності чи фактичне володіння, а також не надано матеріалів, які б підтверджували доказове значення вилучених предметів.

Нормативне регулювання арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені ст. ст. 131, 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування в установленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Частиною 7 ст. 236 КПК України передбачено, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюти готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Мотиви та оцінка слідчого судді

Встановлено, що СВ УСБУ в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000158 від 04.07.2025, у рамках якого 08.10.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2, ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Під час особистого обшуку ОСОБА_5 , проведеного 08.10.2025 під час затримання, вилучено грошові кошти долари США, купюри номіналом 100 доларів у кількості 13 (тринадцять) штук, скріплені гумкою та поміщені у прозорий файл. При цьому 3 (три) купюри мають такі серійні номери MF 52411329E, LG 60347468C, MK 05822496A, а 10 (десять) є імітаційними засобами (виготовлені на кольоровому принтері) з однаковим серійним номером LL 75608844A; мобільний телефон «iPhone 12» із встановленими sim-картами, одна з яких віртуальна.

Слідчий суддя вважає, що характер цих речей кореспондується з предметом доказування у цьому провадженні (ст. 114-1, ст. 369-2, 436-2 КК України) та свідчить про наявність розумних підозр вважати, що зазначені речі можуть містити відомості, які будуть використані як докази факту чи обставин (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Із наданих суду матеріалів убачається, що досудове розслідування перебуває на стадії з`ясування всіх обставин злочинів, а також можливої причетності підозрюваного та інших осіб до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Отже, на цій стадії досудового розслідування повернення вилучених речей може призвести до втрати доказової інформації, унеможливити встановлення фактичних джерел їх походження та кола осіб, причетних до злочинів.

З огляду на це існує потреба забезпечити їх збереження від приховування, знищення або зміни (абз. 2 ч. 1 ст. 170, ч. 11 ст. 170 КПК України).

З урахуванням установлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, тому, що завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

З огляду на ту обставину, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, клопотання підлягає задоволенню.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу на те, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження і відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із забороною користуватися та розпоряджатися ним будь-яким чином, а саме на купюри номіналом 100 доларів США у кількості тринадцять шт., скріплені гумкою та поміщені у прозорий файл, троє з яких мають серійні номери MF 52411329E, LG 60347468C, MK 05822496A, а десять з яких є імітаційними засобами (виготовлені на кольоровому принтері) з однаковим серійним номером LL 75608844A та мобільний телефон «iPhone 12», версія 18.6.2, моделі MGJE3ZP/A, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , із встановленими sim-картами № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , одна з яких віртуальна, у кількості 1 шт.

Виконання ухвали покласти на слідчих, які входять до складу групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1