Справа № 357/820/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 8 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 15.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

20.01.2026 (здано до відділення поштового зв`язку 16.01.2026) до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 15.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення згідно з поданим клопотанням:

до Білоцерківського РУП надійшло повідомлення від старшого оперуповноваженого СБН ОСОБА_5 про те, що за адресою: м Біла Церква, вул Олеся Гончара, 20, було зупинено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при, собі наркотичну речовину «Кратом» для власного вжитку.

У ході проведення затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 KПK України, при проведенні особистого обшуку останнього було виявлено пакування поштової посилки служби «Нова Пошта», у якій знаходилися два паперових пакета з порошкоподібною речовиною зеленого кольору. Зазначені паперові пакети було вилучено та упаковано до спеціального пакета НПУ № PSP 7128922. Крім того, з первинного пакування служби «Нова Пошта» за допомогою дактилоскопічного порошку було виявлено та вилучено сліди папілярних ліній пальців рук, які в подальшому упаковано до паперового конверта з відповідними пояснювальними написами. Крім того, з паперових конвертів бежевого кольору з порошкоподібною речовиною зеленого кольору, які містилися в первинному пакуванні служби «Нова Пошта», за допомогою ватної палички, було здійснено змиви, які в подальшому упаковано до паперового конверта з відповідними пояснювальними написами.

Також у ході проведення затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України, при проведенні особистого обшуку у останнього було виявлено та вилучено належний йому мобільний телефон марки Iphone 13, IМЕІ 1: НОМЕР_1 , який вилучено до спец пакету NРU5000952.

16.01.2026 в період часу з 09 год. 06 хв по 10 год. 05 хв. проведено огляд мобільного телефону марки Iphone 13, ІМEІ 1: НОМЕР_1 , у ході якого вказаний телефон з первинним пакуванням перепаковано до спеціального пакету NРU6088093.

Виходячи з того, що було виявлено та вилучено предмети, які можуть містити відомості, які були використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучений мобільний телефон.

Відомості про участь сторін при розгляді клопотання та фіксування судового процесу:

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав у повному обсязі.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, не заперечував проти накладення арешту без заборони використання мобільного телефону.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання за відсутності сторін кримінального провадження, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду вказаного клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Правове обґрунтування рішення:

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного.

Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Згідно з ч.3 ст.208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею були враховані вимоги пп. 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Слідчим відділом Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000093 від 15.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

15.01.2026 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України, в ході особистого обшуку в нього було виявлено та вилучено, окрім іншого, мобільний телефон марки Iphone 13, IМЕІ 1: НОМЕР_1 , який поміщено до спец пакету NРU5000952.

16.01.2026 проведено огляд вказаного мобільного телефону, після чого вказаний телефон з первинним пакуванням перепаковано до спеціального пакету NРU6088093.

Постановою слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 від 16.01.2026 вищевказаний мобільний телефон визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на мобільний телефон, є забезпечення збереження речових доказів, а також запобігання подальшого користування та розпорядження майном з боку його власника та інших осіб, оскільки вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, зберегло на собі його сліди, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, необхідне для проведення судових експертиз.

Водночас слідчим не доведено необхідність застосування максимального за ступенем втручання обмеження права власності у вигляді заборони користування мобільним телефоном. Із матеріалів клопотання та встановлених судом обставин убачається, що вказаний мобільний телефон уже оглянуто, перепаковано до спеціального пакета, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження, а відтак ризики його знищення, пошкодження чи зміни відомостей, що мають доказове значення, мінімізовані. Слідчий у клопотанні не навів жодних конкретних даних про те, що подальше користування зазначеним майном може призвести до втрати або спотворення доказової інформації, унеможливити проведення судових експертиз чи іншим чином перешкодити досудовому розслідуванню. За таких обставин накладення арешту із забороною користування мобільним телефоном не відповідало б вимогам розумності та співмірності обмеження права власності, визначеним статтями 132 та 173 КПК України, і призвело б до невиправданого втручання у правомочності власника майна..

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на мобільний телефон шляхом заборони розпорядження ним до проведення необхідних слідчих дій.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати мобільний телефон доказом в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 372, КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 15.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон марки Iphone 13, IМЕІ 1: НОМЕР_1 , поміщений до спеціального пакету NРU6088093, який належить ОСОБА_6 .

Арештом визначити заборону розпорядження вказаним майном для власника та інших осіб.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження, дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 .

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення, з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1