ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1436/25 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Харкова від 05 листопада 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою від 24 жовтня 2025 року,-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

03.11.2025 року заявник ОСОБА_6 подав до суду скаргу, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб ВП № 1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою від 24.10.2025 року.

В обґрунтування скарги зазначав, що 24.10.2025 року він подав заяву до ВП№ 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області про вчинення кримінального правопорушення. Відомості за заявою відділом поліції не були внесені до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Харкова від 05 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою від 24 жовтня 2025 року.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі, з урахуванням доповнень, заявник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя не надав оцінки імперативним приписам ч.1 ст.214 КПК України,які не були виконані уповноваженими особами ВП № 1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області.

Вказує, що слідчим суддя, відмовляючи у задоволенні скарги посилався на те, що відомості за подіями 17.01.2025 року вже були внесені до ЄРДР, однак слідчий суддя не надав належної оцінки тому факту, що 17.01.2025 року він став жертвою кримінального правопорушення за ч.1 ст.184 КК України двічі. Так, в заяві від 17.01.2025 року він повідомляв про кримінальне правопорушення з боку стоматолога та незаконної вимоги оплатити послуги у розмірі 1600 грн, а в заяві від 24.10.2025 року він повідомляв про кримінальне правопорушення вчинене групою осіб, стоматологом та керівником 5 стоматологічної поліклініки щодо незаконної вимоги оплатити 1680 грн.

Позиції інших учасників судового провадження

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 просить провести судове засідання без його участі.

Дізнавач СД ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області до початку судового засідання подав заяву, в якій просить провести судове засідання без його участі та відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 , оскільки заява від 24.10.2025 року долучена до матеріалів кримінального провадження № 0000437 від 16.08.2025 року за ч.1 ст.184 КК України.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності сторін, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.

Так, ч.1 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п.4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Аналогічні вимоги закріплені у Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.

Частина 2 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Положення закріплює, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема - мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

У свою чергу, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені лише слідчий, дізнавач, прокурор, що також узгоджується із загальними засадами кримінального судочинства, в тому числі принципом диспозитивності щодо розподілу процесуальних функцій.

Разом з цим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

У постанові від 01.12.2022 року у справі №522/7836/21 (провадження №51-2328км22) Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду констатував той факт, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбачені КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого.

Виходячи з цього, слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та позбавлений повноважень надати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, повідомлення про вчинене кримінального правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених вище і тільки після прийняття рішення органом досудового розслідування щодо заяви про вчинення кримінального провадження слідчим суддею, у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР, може бути надана оцінка заяві про вчинення кримінального провадження та прийнятому органом досудового розслідування рішенню. Наявність такої оцінки є обов`язковою для здійснення функції судового контроля слідчим суддею, тобто носить цілком преюдиціальний характер.

Аналізом змісту ч.1 ст.214 КПК України встановлено, що у разі встановлення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, а у разі встановлення відсутності в заяві відомостей про вчинене кримінальне правопорушення орган досудового розслідування повинен повідомити заявника про відмову у внесенні відомостей за такою заявою. Тобто заявник у всякому разі повинен бути сповіщений про прийняте рішення.

Як убачається з матеріалів провадження, 24.10.2025 заявник ОСОБА_6 подав заяву до ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про вчинення 17.01.2025 року кримінального правопорушення за фактом незаконної вимоги оплати за надання медичної допомоги у комунальному закладі охорони здоров`я - КНП «Міська стоматологічна поліклініка № 5» Харківської міської ради, яка була зареєстрована в журналі єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) за № 30983.

Відповідно до змісту заяви ОСОБА_6 від 24.10.2025 року, він повідомляв про незаконну вимогу оплати за надання медичної допомоги у комунальному закладі охорони здоров`я - КНП «Міська стоматологічна поліклініка № 5» Харківської міської ради у сумі 1680 грн.

Відповідно до листа дізнавача ВП№ 1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області № від 20.11.2025 року, звернення-заява, яка надійшла 24.10.2025 року від ОСОБА_6 , була прийнята та за результатами її розгляду її було долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000437 від 16.08.2025 року за ч. 1 ст. 184 КК України.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відомості про вчинення кримінального правопорушення за № 0000437 від 16.08.2025 року за ч. 1 ст. 184 КК України внесені на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова від 05.08.2025 року по справі № 644/6097/25, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 за фактом порушення права на безоплатну медичну допомогу працівниками КНП «Міська стоматологічна поліклініка № 5» Харківської міської ради..

Разом з цим, як убачається зі змісту заяви ОСОБА_6 , та не заперечується самим апелянтом, про вчинення кримінального правопорушення від 24.10.2025 року, обставини, про які він зазначає, стосуються подій 17.01.2025 року щодо незаконної вимоги оплатити стоматологічні послуги.

Тобто, події, зазначені в заяві ОСОБА_6 , стосуються подій, за фактом яких вже зареєстровано відомості в ЄРДР та за вказаним фактом проводиться досудове розслідування, хоча як вважає заявник з різним колом осіб причетних до кримінального правопорушення.

Разом із тим, положення ст. 214 КПК України не містять вимог про внесення до ЄРДР за окремим порядковим номером відомостей про вчинення кожного з тих діянь, що охоплюються єдиним умислом особи і передбачені відповідною диспозицією як альтернативні форми виявлення суспільно небезпечного діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 60 КПК заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася з заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Частиною 2 даної статті визначені права заявника, до яких відноситься також право заявника подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи.

Тобто, вказаною нормою прямо передбачено право заявника подавати на підтвердження своєї заяви будь-які речі та документи як до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, так і на досудовому розслідуванні.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що на процес збирання доказів у кримінальному провадженні можуть впливати й інші учасники кримінального провадження, зокрема, заявник та потерпілий, їх представники, шляхом подання на підтвердження своєї заяви речей і документів (пункт 2 частини 2 статті 60 КПК України), подання доказів слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, заявлення клопотань, надання пояснень тощо (частина 1 статті 56 КПК України).

У той же час ні заявник, ні потерпілий, ні слідчий суддя не уповноважені спрямовувати хід досудового розслідування, зокрема, шляхом нав`язування слідчому та прокурору саме тієї кваліфікації кримінального правопорушення, яка є бажаною для них, чи яку вони вважають правильною, а також не уповноважені спрямовувати хід досудового розслідування, зокрема, шляхом нав`язування слідчому та прокурору коло осіб причетних до кримінального правопорушення.

За таких обставин, твердження заявника ОСОБА_6 про те, що з боку посадових осіб ВП № 1 ХРЦП № 2 ГУНП в Харківські областідопущено бездіяльність, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки згідно відомостей, наданих до суду першої інстанції, вбачається, що заява від 24.10.2025 року була зареєстрована та долучена до матеріалів провадження та перевірки доводів, викладених у заяві шляхом проведення відповідних слідчих (розшукових) дій та інших заходів в межах кримінального провадження № 0000437 від 16.08.2025 року за ч. 1 ст. 184 КК України, відкритого саме за подіями, про які зазначається у вказаній заяві, що свідчить про слушність доводів слідчого судді про відсутність бездіяльності, пов`язаної з виконанням вимог ст.214 КПК України органом досудового розслідування.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх підстав та відомостей для внесення їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З огляду на вказані відомості, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки органом досудового розслідування була надана належна та об`єктивна оцінка повідомленню про кримінальне правопорушення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною, оскільки її постановлено у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Харкова від 05 листопада 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою від 24 жовтня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4