Провадження № 1-кп/592/276/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ворожба Білопільського району Сумської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не має постійного місця проживання, не одружений, із середньою спеціальною освітою, працездатний, який не працює та не навчається, раніше судимий 29.01.2025 Липоводолинським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин, -

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України у кримінальних провадженнях №0003273 від 06.11.2024 та № 0000842 від 07.08.2025,

з участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022 (зі змінами та доповненнями), на всій території України діє воєнний стан.

05.11.2024 приблизно о 23:10 ОСОБА_3 знаходився неподалік ринку по вул. 1-а Набережна р. Стрілки, 1. У цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом проникнення до торгового місця та викрадення одягу. У подальшому ОСОБА_3 , з метою реалізації свого злочину умислу, шляхом вільного доступу проникнув на територію ринку за вищевказаною адресою, де підшукав торгове місце № 27-28, яке було зачинене на ролет за допомогою навісного замку. У свою чергу ОСОБА_3 вирішив проникнути до вищевказаного торгового місця з метою викрадення верхнього одягу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, ОСОБА_3 , знаходячись поблизу торгового місця № 27-28 на території ринку по вул. 1-а Набережна р. Стрілки, 1, що належить КП «Паркінг» Сумської міської ради, та яким користується ФОП ОСОБА_7 , знайшов на землі молоток, який вирішив використати як знаряддя для зламу навісного замку. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення, ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, протиправно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні, скориставшись тим, що у зв`язку із дією комендантської години на території міста Суми, його дії таємні для сторонніх осіб, 05.11.2024 близько о 23:17, за допомогою молотка пошкодив навісний замок ролету торгового місця № 27-28, та проникнув до приміщення зазначеного торгового місця.

У подальшому, ОСОБА_3 знаходячись у приміщенні торгового місця №27-28 ринку по вул. 1-а Набережна р. Стрілки, буд. 1, звернув увагу на чоловічий костюм спортивний ТМ «НЕСТOR» 30568, колір-сірий, розмір-М (код. НФ-00064427) та куртку чоловічу марки М.А.D.I.S.S., style M9960, color -GRAY, size- 4XLO загальна вартість яких, становить 4 878 грн, та вирішив їх викрасти. Маючи на меті доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_3 одягнув на себе спортивний ТМ «НЕСТОР» 30568, при цьому не встиг викрасти куртку чоловічу марки М.А.D.I.S.S., оскільки на місці був викритий працівниками охорони.

Усвідомивши, що його протиправні дії викриті, ОСОБА_3 , припинив реалізацію свого наміру на заволодіння одягом, тобто не вчинив всіх дій, які вважав за необхідне для доведення свого злочинного умислу до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Крім того, ОСОБА_3 , засуджений 29.01.2025, Липоводолинським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт та з 11.03.2025 перебуває на обліку Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області.

09.06.2025 ОСОБА_3 було під підпис роз`яснено порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт, про що свідчить підписана власноруч підписка. Під час ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання, засуджений повідомив, що на даний час ніде не працює. Йому було доведено, що на підставі ч. 1 ст. 36 КВК України та ч. 2 ст. 38 КВК України, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначаються органами місцевого самоврядування. Громадські роботи виконуються не більш як чотири години на день, а неповнолітніми - дві години на день, але не менше двадцяти п`яти - годин на місяць.

Засудженому також було доведено та роз`яснено, що визначені ст. 37 КВК України обов`язки.

Також засудженого було ознайомлено зі ст. 40 КВК України та доведено, що є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт та його наслідки, 09.06.2025 вручено направлення до КП «Сумикомунінвест» СМР, відповідно до якого засуджений повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт з 10.06.2025.

Відповідно до інформації з КП «Сумикомунінвест» від 09.06.2025 щодо відбування покарання ОСОБА_3 звернувся з направленням та відповідно до розпорядження підприємства йому було проведено інструктаж з правил техніки безпеки при виконанні громадських робіт.

Також КП «Сумикомунінвест» СМР 09.06.2025 видано розпорядження від № 20 відповідно до якого засуджений з 10.06.2025 повинен приступити до виконання громадських робіт у ДП «Казка», що знаходиться за адресою: м. Суми, проспект Шевченка, 27.

За інформацією КП від 01.07.2025, засуджений протягом червня 2025 відпрацював 0 годин, з встановлених графіком 60 годин.

За вказаними фактами, ОСОБА_3 надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не виходив на відпрацювання без поважних причин. Засудженому винесено попередження від 20.06.2025 про притягнення до кримінальної відповідальності.

Також, за інформацією КП від 04.07.2025, від 11.07.2025, від 18.07.2025 та від 25.07.2025, ОСОБА_3 був відсутній на відпрацюванні з 30.06.2025 по 04.07.2025, з 07.07.2025 по 11.07.2025, з 14.07.2025 по 18.07.2025 та з 21.07.2025 по 25.07.2025.

За вказаними фактами, ОСОБА_3 надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не прибув на відпрацювання без поважних причин. Засудженому повторно винесено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності від 29.07.2025.

В подальшому, за інформацією КП від 01.08.2025 та від 08.08.2025, засуджений ОСОБА_3 був відсутній на відпрацюванні з 28.07.2025 по 01.08.2025 та з 04.08.2025 по 08.08.2025.

Станом на 29.08.2024, громадянин ОСОБА_3 до відпрацювання не приступив, відпрацював 0 години громадських робіт, з встановлених вироком суду 120 годин.

У подальшому, не зважаючи на винесені неодноразові письмові попередження, ОСОБА_3 до подальшого відбування призначених йому вироком Липоводолинським районним судом Сумської області від 29.01.2025 до громадських робіт не приступив не маючи на те поважних причин.

Загалом, ОСОБА_3 не відпрацював ні однієї години, із призначених 120 годин громадських робіт згідно вироку Липоводолинського районного суду Сумської області від 29.01.2025.

Таким чином, засуджений ОСОБА_3 будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, обов`язками засудженої особи, а також будучи неодноразово письмово попередженим про наслідки ухилення від відбування цього виду покарання, зокрема, з можливістю бути притягнутим за такі дії до кримінальної відповідальності, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи необхідність відбування призначеного йому вироком суду покарання у виді громадських робіт, при цьому маючи реальну можливість його відбувати, з метою ухилення від відбування покарання не відпрацював 120 годин із призначених 120 годин громадських робіт згідно вироку Липоводолинського районного суду Сумської області від 29.01.2025.

Дії ОСОБА_3 щодо замаху на таємне викрадення одягу, належного ФОП ОСОБА_8 , вартістю 4878 грн суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на крадіжку, кваліфікуючими ознаками якого є «поєднано з проникненням у інше приміщення» та «вчинено в умовах воєнного стану».

Дії ОСОБА_3 щодо ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе визнав повністю та дав показання про те, що в 2024 році в холодну пору року підробляв на будівництві оборонних споруд, йому заплатили 5000 грн та дали кілька вихідних. Доки доїхав до м. Суми, то витратив всі кошти, а вечорі він замерз і, оскільки у нього не було коштів та теплого одягу, вирішив вчинити крадіжку одягу. Після чого, вночі, під час комендантської години, переліз через паркан на територію ринку по вул. 1-а Набережна р. Стрілки, 1, та предметом, що був поряд, збив замок на кіоску, який здійснював торгівлю одягом. Потім відчинив ролети, одягнув спортивний костюм та хотів одягнути куртку, проте закінчити вчинення злочину йому не вдалось, оскільки прибули працівники охоронної фірми «Явір» які перешкодили подальшим його діям.

Крім того пояснив, що після вступу в силу вироку Липоводолинського районного суду м. Суми від 29.01.2025 його працівники центру пробації та роз`яснили порядок відбування покарання у виді громадських робіт, а саме, що йому необхідно прибути до дитячого парку для виконання громадських робіт. Він жодного разу не прибув туди, оскільки вважав вирок необґрунтованим, бо він завдавав тілесні ушкодження для самозахисту. Коли його повторно знайшли працівники центру пробації, він повідомив, що не буде відбувати покарання, про що написав письмову заяву.

Також пояснив, що щиро кається у вчинених злочинах, розуміє, що не можна красти та що призначене вироком покарання необхідно виконувати незалежно від ставлення до нього. Також зазначив, що злочини були вчинені під впливом тяжких особистих обставин, оскільки він є сиротою, прийомні батьки мали велике господарство та надмірно використовували його працю, у зв`язку з чим він звертався до суду з позовом про позбавлення їх батьківських прав, у якому було відмовлено. Коли йому виповнилось 18 років він залишив прийомних батьків та пішов навчатись в професійно-технічне училище. Після закінчення ПТУ не захотів повертатись до прийомних батьків, а поїхав до м. Суми, де проживав деякий час по АДРЕСА_2 , проте залишив вказане місце проживання, оскільки там проживали наркозалежні особи. Липоводолинський районний суд Сумської області тривалий час розглядав справу, оскільки він не з`являвся до суду та перебував у розшуку. До затримання проживав в підвалі, має намір повернутись проживати на АДРЕСА_2 . Деякий час працював на будівництві оборонних споруд, а перед затриманням допомагав військовим мити автомобілі на мийці самообслуговування. Зазначив, що щиро кається у вчиненому, просив вибачення у потерпілої та повернув викрадене майно, не розумів суворості покарання, яке йому загрожує, зобов`язався відбути будь-яке призначене покарання, та просив не призначати покарання у виді позбавлення полі, зазначивши, що має намір укласти контракт на проходження військової служби.

Показання обвинуваченого щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, є послідовними, не містять протиріч, а тому визнаються належними доказами, які підтверджують пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення.

Визнавши на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку прокурора та захисника, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що щодо стану велосипеда на момент викрадення та його вартості, які характеризують особу обвинуваченого, та тих, які необхідні для вирішення питання про стягнення судових витрат та долю речових доказів.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке буде необхідне та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальним проступком та незакінченим замахом на вчинення тяжкого злочину, обсяг викраденого майна, особу обвинуваченого, який на момент вчинення злочину був несудимим, проте був обвинувачений у вчиненні умисного злочину, не працює, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд враховує, що шкода від злочину відшкодована шляхом повернення майна.

Суд не може прийняти до уваги висновок досудової доповіді від 08.01.2025, оскільки він складений без співбесіди з ОСОБА_3 до його засудження Липоводолинським районним судом Сумської області та ухилення від відбування призначеного покарання.

Як обставини, які пом`якшують покарання, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає: щире каяття обвинуваченого; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; молодий вік обвинуваченого.

Передбачених ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

При визначенні виду і розміру кримінального покарання суд також враховує, що одним із європейських стандартів кримінального судочинства є принцип «nulla poena sine lege» (ніякого покарання без закону), закріплений у ч.1 ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 «не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення», а також принцип «пропорційності», коли призначене особі покарання є непропорційним втручанням держави у права людини (остаточне рішення ЄСПЛ від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12).

Згідно прецедентної судової практики ЄСПЛ «тяжкість вчиненого злочину не повинна бути основним визначальним фактором щодо покарання, а щодо ув`язнення та його строків акценти треба зміщувати в бік досягнення ресоціалізації», тобто незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства. При цьому, суд враховує автономну концепцію поняття «покарання» в усталеній судовій практиці ЄСПЛ, яка передбачає, що «покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів» (рішення від 09.10.2003 у справі «Езех и Коннорс проти Сполученого Королівства» (Ezeh and Connors v. UK), заяви № 39665/98, № 40086/98), хоча це не виключає, що покарання може бути спрямоване на досягнення кількох цілей, поряд з карою та запобіганням це може бути ще й відшкодування.

Враховуючи викладене, засади, передбачені ст. 65 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи обставини вчинення злочину та вартість викраденого майна, особу ОСОБА_3 , який раніше не відбував покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, суд вважає за потрібне перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі.

Вирішуючи питання про запобіжний захід, з врахуванням вимог ч. 2 ст. 377 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, який систематично ухилявся від суду та обставин, враховуючи, що ризики, встановлені в ухвалі Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.11.2025 не зменшились, суд не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого з-під варти. З цих же підстав, ОСОБА_3 підлягає направленню до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі на підставі ч. 2 ст. 57 КВК України.

У кримінальному провадженні цивільні позови не заявлені.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 371, 374, 376, 381, 392 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 29.01.2025 більш суворим, призначеним за цим вироком (ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 185 КК України), ОСОБА_3 призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Призначити ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком (ч. 2 ст. 389 КК України), частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком (ч. 4 ст. 70 КК України) та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 2 (два) місяці.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

На підставі ч. 2 ст. 57 КВК України направити засудженого до обмеження волі ОСОБА_3 до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КПК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19.11.2025 по день прибуття до місця відбування покарання з розрахунку, що один день переднього ув`язнення відповідає двом дням обмеження волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення товарозначої експертизи в сумі 1989,75 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.11.2024 (справа № 592/18539/24) на: рукавиці чорного кольору «THINSVLATE»; барсетку чорного кольору із особистими речами та стартовим пістолетом типу ПМ з маркуванням «RETAY ПМ»; молоток з дерев`яним руків`ям; навісний замок «TL» зі слідами пошкодження; штани джинсові чорно-сірого кольору, розмір 34, «FANGSIDA»; кофту чорного кольору з воротом сірого кольору «S p. TEXBASIC»; штани чорного кольору з білими вставками «EVERLAST» - скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.11.2024 (справа № 592/18542/24) на: спортивну майстерку чорного кольору, з написом «YAKUZA» «893/66», розмір М; спортивний костюм сірого кольору марки «HECTOR», що складається із майстерки та спортивних брюк, розмір М - скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.11.2024 (справа № 592/19111/24) на кофту темно-сірого кольору з биркою «MANTARY» - скасувати.

Речові докази:

-рукавці чорного кольору «THINSVLATE»; барсетку чорного кольору із особистими речами та стартовим пістолетом типу ПМ з маркуванням «RETAY ПМ»; штани джинсові чорно-сірого кольору, розмір 34, «FANGSIDA»; кофту чорного кольору з воротом сірого кольору «S p. TEXBASIC»; штани чорного кольору з білими вставками «EVERLAST»; спортивну майстерку чорного кольору, з написом «YAKUZA» «893/66», розмір М; - повернути ОСОБА_3 ;

-спортивний костюм сірого кольору марки «HECTOR», що складається із майстерки та спортивних брюк, розмір М, кофту темно-сірого кольору з биркою «MANTARY» повернути потерпілій ОСОБА_7 ;

-оптичні диски DVD-R №MFP6558XX101920Z3, №MFP685XX13125445FF, №PAP631CK26012405, №PAP8, №MSP685XK13125443 - залишити в матеріалах кримінального провадження, що зберігається в Окружній прокуратурі м. Суми;

-молоток з дерев`яним руків`ям; навісний замок «TL» зі слідами пошкодження знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9