ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/34902/25

Провадження № 11-сс/820/21/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

представника заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відео конференції апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2025 року про відмову в задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого в місті Хмельницькому, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и л а:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

01.12.2025 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою, в якій просить зобов`язати уповноважену службову особу ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому внести відомості за його заявою від 06.10.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування. В обґрунтування поданої скарги зазначав, що 06.10.2025 ОСОБА_5 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому із повідомленням про можливе вчинення неправомірних дій окремими працівниками ДУ «Хмельницький СІЗО», однак відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою не внесено, а отже вимоги ст.214 КПК України не виконані.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого в місті Хмельницькому, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з огляду на те, що у заяві ОСОБА_5 від 06.10.2025 викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення злочину, оскільки не містять жодних даних, що підтверджують реальність конкретної події злочину. Слідчий суддя вказав, що фактично, викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення відомості зводяться до суб`єктивної незгоди скаржника із діями представників адміністрації ДУ «Хмельницький СІЗО» в цілому, заявник не вказує на коректні об`єктивні дані, які свідчать про наявність ознак злочину в діях працівників слідчого ізолятора, а тому неможливо зробити висновок про те, що у цій заяві містилось повідомлення про вчинення злочину.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2025 року, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого в місті Хмельницькому, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 06.10.2025 року.

Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень. Зокрема, в ухвалі суд фактично дав оцінку доводам заяви по суті, зробив висновок про відсутність ознак кримінального провадження та погодився з позицією органу ДБР щодо «реакції заявника», а не юридичної суті заяви. Водночас, під час розгляду скарги за ст.303 КПК України предметом судового контролю є сам факт невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а не доведеність чи недоведеність вини будь-кого.

Зазначає, що посилання суду на окремі правові позиції Верховного Суду використані вибірково та неправильно, оскільки у даному випадку у заяві містяться відомості про можливе перевищення службових повноважень, психологічний тиск та створення умов, що могли спричинити шкоду життю та здоров`ю особи. На думку заявника, такі обставини об`єктивно підлягають перевірці в межах кримінального провадження, а не шляхом відмови у реєстрації.

У підсумку ОСОБА_5 наголошує, що відмова у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та подальше підтвердження такої відмови судом позбавляє заявника доступу до правосуддя, що суперечить ст.55 Конституції України, ст.13 Європейської конвенції з прав людини та практиці ЄСПЛ щодо обов`язку держави забезпечити ефективне розслідування.

Позиції учасників судового провадження.

Заявник ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 підтримали доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 , просили скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2025 року та прийняти нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого в місті Хмельницькому, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 06.10.2025 року.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, що надійшли на адресу апеляційного суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню та виходить з наступного.

Мотиви суду

Згідно зі ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог, передбачених ст. ч.1 п.1 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка зокрема полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі представник заявник ОСОБА_5 оскаржує відмову у задоволенні скарги його представника - ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 06.10.2025 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги заявника, колегія суддів вважає їх слушними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 214 ч.1 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з частиною ст. 214 ч.4 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

З аналізу положень ст. 214 КПК України вбачається, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, тобто сам факт подання заяви не може бути безумовною підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяв і повідомлень є наявність в них фактичних даних, які вказують на ознаки кримінального правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 (зі змінами внесеними згідно з Наказом Офісу Генерального прокурора № 231 від 17.08.2023) згідно з пунктом 1 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, до Реєстру вносять відомості, серед яких зокрема час та дата надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; тощо.

До аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд, зазначивши у постанові від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18, що за змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

При розгляді скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчими суддями не здійснюється оцінка обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, оскільки процесуальні вимоги передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Між тим, слідчий суддя не врахував наведені чинні вимоги законодавства та практику касаційної інстанції, і хоча й послався на висновки, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, проте фактично не врахував їх при вирішенні питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За результатом перевірки матеріалів встановлено, що 06.10.2025 року ОСОБА_5 звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із скаргою, у якій зазначив, що представник ДУ «Хмельницький СІЗО» ОСОБА_7 погрожує йому карцером, обмежує у праві на телефонні дзвінки рідним, чинить психологічний тиск та доводить його до самогубства. Через психологічний та фізичний тиск працівників СІЗО він здійснював спроби самогубства, різав вени 26.08.25 року.

Із секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини скарга ОСОБА_5 була направлена до Хмельницької обласної прокуратури (отримана адресатом 23.10.2025 року за № 28660-25) з метою організації перевірки інформації, викладеної у ній.

Із Хмельницької обласної прокуратури скарга ОСОБА_5 була направлена до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому (отримана адресатом 31.10.2025 року за № 3177зкп/х/).

Листом за вих. № 3177зкп/х/14-01-01-86878/2025 року від 10.11.2025 року за підписом в.о. керівника Першого СВ (з дислокацією у м. Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_8 заявнику було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР у зв`язку із тим, що у зверненні від 06.10.2025 року не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування. Водночас, матеріали направлено до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України для проведення перевірки в межах компетенції. Відомостей про результати перевірки заяви ОСОБА_5 Центрально-Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань МЮ України матеріали справи не містять.

Колегія суддів вважає, що лист ТУ ДБР за вих. № 3177зкп/х/14-01-01-86878/2025 року від 10.11.2025 року про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР не містить ніяких обґрунтувань та доводів на відсутність конкретики у заяві ОСОБА_5 про ознаки злочинів, які б давали підстави для такого рішення.

Аналізуючи апеляційні вимоги ОСОБА_5 , колегія апеляційного суду виходить з того, що відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ст. 214 ч.5 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Як вбачається із змісту копії скарги ОСОБА_5 від 06.10.2025 року, яка була направлена до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, він конкретно зазначив прізвище особи працівника ДУ «Хмельницький СІЗО» ОСОБА_7 який на його думку здійснює незаконні дії щодо нього, безпідставно погрожує доганами та карцером, обмежує у праві на телефонні дзвінки рідним, психологічно принижує та доводить його до самогубства. ОСОБА_5 також зазначив, що через ці дії конкретного працівника СІЗО він 26.08.2025 року вчиняв спробу самогубства, перерізав собі вени.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що зміст заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення відповідає вимогам ст. 214 ч.5 КПК України та містить виклад обставин, що на думку заявника можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та безумовно підлягають перевірці у межах вимог ст. 214 КПК України.

Відтак, слідчий, прокурор чи інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язана була прийняти та зареєструвати таку заяву, внести відомості до ЄРДР та розпочати проведення перевірки в рамках кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Всупереч цьому, уповноважена особа ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький, не знайшла підстав для внесення відомостей до ЄРДР та відмовила у такому, чим порушила вимоги ст. 214 ч.1 КПК України, і тим самим допустила бездіяльність.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зміст скарги ОСОБА_5 містить достатньо відомостей та виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, які є підставою для уповноважених осіб внести відомості до ЄРДР та у порядку ст. 214 КПК України розпочати досудове розслідування.

Колегія суддів вважає, що з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарги на бездіяльність уповноваженої особи, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, слідчому судді необхідно було зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви про кримінальне правопорушення. Уповноважені органи зобов`язані лише здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Аналіз ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2025 року у контексті доводів апеляційної скарги та з урахуванням наведених норм КПК України дає підстави колегії суддів для висновку, що під час розгляду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 06.10.2025 року, слідчим суддею в постановленій за результатами розгляду скарги ухвалі не наведено мотивів та підстав її прийняття, які б відповідно до вимог КПК України вказували на вчинення судом дій з метою забезпечення належного реагування на заяву скаржника про кримінальне правопорушення.

Судом залишено поза увагою, що ст. 214 ч.1 КПК України містить імперативний припис, згідно із яким слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Частиною четвертою цієї норми КПК України встановлено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Статтею 6 пунктом 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. При цьому статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Конвенцію було ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», а тому вона є частиною національного законодавства України.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням наведених норм та засад, визначених КПК України та судовою практикою, враховуючи обставини, наведені заявником щодо наявності в діях працівника ДУ «Хмельницький СІЗО» ОСОБА_7 кримінального правопорушення щодо ОСОБА_5 підлягають перевірці в межах визначених КПК України з ухваленням відповідного процесуального рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заявника ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі ст. 409 КПК України з постановленням нової ухвали згідно ст. 407 ч. 3 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2025 року про відмову в задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого в місті Хмельницькому, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - скасувати.

Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 06.10.2025 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3