Провадження № 1-в/204/1297/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника (ВКЗ) ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Чечелівського районного суду міста Дніпра заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про припинення застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 , застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 , змінено застосування примусових заходів медичного характеру та переведено його у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2024 року щодо ОСОБА_6 , змінено примусові заходи медичного характеру та переведено у заклад з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

До Чечелівського районного суду міста Дніпра надійшла заява представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про припинення застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом стосовно ОСОБА_6 .

В заяві представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України», до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 1041 від 23 вересня 2025 року, ставиться питання про те, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом потребує припинення застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

В судовому засіданні представник Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» ОСОБА_5 заяву просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві та на висновок комісії лікарів-психіатрів №1041 від 23.09.2025 року, зазначила, що на даний час виражених ознак одужання немає, проте стан пацієнта залишається стабільним. Враховуючи сформований шизофренічний дефект, у пацієнта наявні позитивні зміни, немає агресивних проявів. Надалі пацієнт планує проживати за місцем реєстрації в Казахстані.

Пацієнт ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що почуває себе добре, приймає лікування. Вказав, що вбив батька через голоси, яких на даний час немає. Усвідомлює необхідність подальшого лікування, просив задовольнити заяву лікаря-психіатра.

Захисник підтримав заяву та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст. 95 Кримінального кодексу України та ст. 512 КПК України порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно ч. 2 ст. 95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру.

Відповідно до висновку комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 1041 від 23 вересня 2025 року, вбачається, що на тлі прийому медикаментозної терапії у поєднанні з реабілітаційними заходами поновлення розладів сприйняття не відмічалось. Емоційні порушення згладжені, агресивності, конфліктності не спостерігалось. Переважала негативна симптоматика в рамках шизофренічного процесу зі звуженням кола інтересів, бажань, емоційним очерствінням, падінням енергетичного потенціалу особистості. Сформоване формально правильне відношення до свого психічного стану, вироблені позитивні соціально-терапевтичні настанови на майбутнє, погоджується з необхідністю прийому підтримуючого лікування у майбутньому. Усвідомлює протиправність скоєного діяння, вказує жаль. Відповідно до шкали HCR-20V3: ризик насильства у майбутньому низький. Комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку, що ОСОБА_6 потребує припинення застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Підстав не довіряти вказаному висновку комісії лікарів-психіатрів судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява представника закладу про припинення застосування примусових заходів медичного характеру є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом не потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Керуючись ст.ст.94, 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст.ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про припинення застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Припинити застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , 22 вересня 1990 року, призначених ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області 29 грудня 2015 року та змінених ухвалами Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2023 року та 20 грудня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1