Справа № 643/1193/26
Провадження № 1-кс/643/975/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000749 від 08.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

установив:

З поданого клопотання вбачається, що Слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000749 від 08.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, яким установлено, що члени міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», із залученням третіх осіб, всупереч норм діючого законодавства України, прийняли незаконне рішення про встановлення групи інвалідності військовозобов`язаним особам.

Установлено, що до вказаної протиправної діяльності причетна громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка, займаючи посаду заступника директора з експертизи тимчасової непрацездатності Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця», діючи за попередньою змовою із в.о. завідуюча міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період 2024 року, здійснила дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Так, ОСОБА_4 , використовуючи свої зв`язки у лікарському закладі за місцем своєї роботи, організувала фіктивне проходження лікарсько-консультативної комісії військовозобов`язаних громадян України за умови відсутності їх об`єктивного обстеження та здійснила формування підроблених направлень цих осіб на МСЕК (форма № 088/о) та доданих до них документів з метою подальшого отримання такими особами довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії форми 157-1/0, яка є підтверджуючим документом щодо встановлення особі статусу інваліда, що згідно до п. 2 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надає можливість уникнути призову під час мобілізації.

У подальшому, ОСОБА_4 забезпечила прийняття необґрунтованого встановлення членами Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» військовозобов`язаним особам групи інвалідності, без об`єктивного обстеження та оцінки стану всіх систем організму, а також без наявності медичних документів про достатній обсяг обстежень і лікувальних заходів, які підтверджують стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 та членів міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», військовозобов`язаним особам, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, внаслідок чого створені перешкоди законної діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо виконання обов`язків з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, функціонування системи військового обліку призовників, призову громадян на військову службу, підготовки та проведення в особливий період мобілізації людських ресурсів.

Окрім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що до вказаної протиправної діяльності причетні лікарі Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця», серед яких громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на прохання ОСОБА_4 , використовуючи своє службове положення, здійснила підписання направлення на медико-соціальну експертну комісію за формою № 088/о як член лікарської консультативної комісії Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця», на підставі якого членами міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» встановлено статус інваліда громадянам України чоловічої статі призивного віку.

22.01.2026 в період часу з 06:29 до 08:47 на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова про дозвіл на обшук від 24.12.2025 проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_6 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено, належне ОСОБА_6 , а саме: телефон марки Redmi Note 9, s/n: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , без сім картки; телефон марки Realme 14 Pro 5 G, s/n: НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 ; IMEI 2: НОМЕР_6 , з наявними сім-картками у ньому оператора Водафон н.м.т.: НОМЕР_7 , та Київстар н.м.т.: НОМЕР_8 .

Прокурор посилається, що вилучені речі відповідають ст. 98 КПК України, а саме речовим доказам, які мають істотні відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Просить накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку з метою збереження речових доказів.

Прокурор подав заяву, відповідно до якої підтримав клопотання та просив його розглянути у свою відсутність.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Дослідивши доводи клопотання, додані до нього документи, слідчий суддя встановив таке: Слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000749 від 08.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 24.12.2025 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення шляхом відшукання та вилучення предметів, речей і документів із відомостями, встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та мають значення для досудового розслідування і можуть бути доказами під час судового розгляду, а саме: засобів мобільного зв`язку, Sim-карток, магнітних носіїв інформації, персональних електронно-обчислювальних машин та інших електронних приладів (комп`ютерів, ноутбуків, планшетів, жорстких дисків, флеш-накопичувачів, тощо), блокнотів, чорнових записів, медичної документації, в якій містяться відомості щодо здійснення злочину, банківських карток та грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.

Згідно з копією протоколу обшуку від 22.01.2026, у період часу з 06:29 до 08:47 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: телефон марки Redmi Note 9, s/n: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , без сім картки; телефон марки Realme 14 Pro 5 G, s/n: НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 ; IMEI 2: НОМЕР_6 , з наявними сім-картками у ньому оператора Водафон н.м.т.: НОМЕР_7 , та Київстар н.м.т.: НОМЕР_8 .

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, забезпечення збереження речових доказів (абз. 2 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку речі можуть бути доказами факту та обставин, що встановлюються, зокрема містити інформацію щодо кримінального правопорушення. Мобільний телефон може містити відомості про способи здійснення протиправної діяльності, а також інформацію про інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінальних правопорушень. Для встановлення цього факту необхідно проведення комплексу слідчих та процесуальних дій, що потребує певного часу.

Слідчий суддя вважає, що незастосування цього заходу забезпечення кримінального провадження буде перешкоджати встановленню істини по справі, внаслідок того, що вилучене майно може бути відчужене, спотворене, чи взагалі знищене його володільцем. Прокурором доведена необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою його збереження та недопущення відчуження його на час досудового розслідування та з`ясування обставин вчинення злочину. Вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Отже, майно підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя також враховує, що обраний захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою, в тому числі, огляду мобільного телефону спеціалістами, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Разом з цим, у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

Отже, виявлені та вилучені речі, на які прокурор просить накласти арешт, відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, ураховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення та обставини його вчинення, слідчий суддя вважає, що потреба в накладенні арешту на вилучене майно є доцільною.

Кожен з ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, доведений, отже клопотання має бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000749 від 08.07.2025 на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_6 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , майно, належне ОСОБА_6 , а саме:

- телефон марки Redmi Note 9, s/n: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ,

- телефон марки Realme 14 Pro 5 G, s/n: 7DMJ9DU4HA9XBUBU, IMEI: НОМЕР_5 ; IMEI 2: НОМЕР_6 , з наявними сім-картками у ньому оператора Водафон н.м.т.: НОМЕР_7 , та Київстар н.м.т.: НОМЕР_8 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Питання щодо зберігання вилученого майна вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1