Справа №463/5879/25
Провадження №1-кп/463/451/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої вирішується питання

про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001060 від 02.06.2025, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,-

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

встановив:

Слідчий СВ Львівського РУП№1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Галицької окружної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001060 від 02.06.2025 відносно ОСОБА_4 .

У ході розгляду клопотання встановлено, що 01.06. 2025 близько 20-00 год. ОСОБА_4 , під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, та який продовжено до 07.08.2025, шляхом вільного доступу, поблизу території обладнаної для паркування автомобілів, що розташована навпроти будинку №20 по вул.Погулянка у м.Львів, таємно викрала велосипед марки «Decathlon Rockrider ST 120» білого кольору, номер DK 8BH DX 9FZ, серійний номер 0092 3177 6477, що належить громадянину Китайської народної республіки ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), вартістю 12000 грн. Після вчинення таємного викрадення майна ОСОБА_4 утримуючи при собі зазначений викрадений велосипед, покинула на ньому місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) матеріальної шкоди на суму 12000 грн.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що згідно висновку судово-психіатричного експерта №998 від 16.06.2025, ОСОБА_4 в період інкримінованих їй дій страждала тяжким психічним розладом у формі шизофренії та за своїм психічним станом не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповідно до вказаного висновку ОСОБА_4 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення нею суспільно небезпечних діянь відповідно до положень ст.92 КК України.

В судовому засіданні прокурор дане клопотання підтримала та зазначила, що є підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 .

Захисник та законний представник проти задоволення клопотання не заперечив.

ОСОБА_4 у судовому засіданні факт вчинення вказаного в клопотанні суспільно-небезпечного діяння не заперечила, однак зазначила, що ніякої крадіжки не було, лише взяла покататись велосипед, який мала намір повернути.

Заслухавши думку прокурора, захисника, законного представника, безпосередньо дослідивши докази подані під час судового розгляду, оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, провівши у повному обсязі судовий розгляд, дослідивши надані суду докази, перевіривши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку до задоволення з наступних підстав.

Участь ОСОБА_4 у вчиненні суспільно небезпечного діяння підтверджується наступними доказами: протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) від 01.06.2025; протоклом огляду предмету від 05.06.2025 - DVD-R диску на якому наявний відеозапис з камер відеоспостереження; протоколом огляду предмету від 05.06.2025, а саме інтернет сторінки щодо вартості велосипеда; заяви ОСОБА_4 від 05.06.2025 про добровільну видачу працівникам поліції викраденого велосипеда; протокол огляду від 05.06.2025, яким оглянуто викрадений велосипед та 16.06.2025 повернуто на відповідальне зберігання потерпілому; протоклом огляду предмету від 09.06.2025 - DVD-R диску на якому наявний відеозапис з камер відеоспостереження

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 , які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, мають ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Згідно з ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №998 від 16.06.2025, ОСОБА_4 в період інкримінованих їй дій страждала тяжким психічним розладом у формі шизофренії та за своїм психічним станом не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 страждає тяжким психічним розладом у формі шизофренії. Не може усвідомлювати свої дії та керувати ним. Відповідно до вказаного висновку ОСОБА_4 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення нею суспільно небезпечних діянь відповідно до положень ст.92 КК України.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.

Судово-психіатрична експертиза проведена відповідно до вимог ст.242 КПК України.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Статтею 93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, може зумовити заподіяння неминучої шкоди цій особі або іншим особам.

Відповідно до ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З врахуванням викладеного вище, суд вважає що до ОСОБА_4 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Враховуючи положення п.15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у постанові №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 93, 94КК України, ст.ст.372, 376, 512, 513 КПК України суд, -

ухвалив:

клопотання задовольнити.

застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази:

- DVD-R диски з камер відеоспостережень, залишити при матеріалах справи;

- велосипед марки «Decathlon Rockrider ST 120» білого кольору, номер DK 8BH DX 9FZ, серійний номер 0092 3177 6477, який переданий на зберігання ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) вважати повернутим за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1