Справа № 515/158/26
Провадження № 1-кп/515/578/26
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Татарбунари Одеської області кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 02 січня 2026 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спаське Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним

Постановою Татрбунарського районного суду Одеської області від 19 лютого 2025 року у справі № 515/1893/24 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на один рік;

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 40 800,00 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі 36 КУпАП ОСОБА_4 призначено, остаточне адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800, 00 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Разом з цим, ОСОБА_4 , достеменно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили 04.03.2025, так-як був особисто з нею ознайомлений під підпис, та достовірно знаючи, що його позбавлено права керування транспортними засобами на строк п`ять років, умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч судовому рішенню, 12 грудня 2025 року близько 17:27 годині, рухаючись по вулиці Сонячна в селі Спаське, Білгород-Дністровського району Одеської області, керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ-2107» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керувати транспортними засобами, та був зупинений працівниками СРПП відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області за порушення Правил Дорожнього руху, а саме п. 9.2 б, п.21.1, та в подальшому під час перевірки документів і бесіди з ОСОБА_4 встановлено порушення ним Правил дорожнього руху, а саме: п. 2.5 та п. 2.1 а. За що відносно останнього, поліцейським СРПП ВП 2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 та т.в.о. начальника СРПП ВП №2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , за порушення Правил Дорожнього руху, а саме п. 9.2 б неподання водієм попереджувального сигналу світловими покажчиками повороту перед перестроюванням, поворотом або розворотом, в даному випадку перед поворотом; п. 21.1, що означає перевезення більшої кількості пасажирів, ніж передбачено технічною характеристикою транспортного засобу (кількістю місць для сидіння), що є небезпечним і забороняється, в даному випадку перевезення пасажирів на даху автомобіля; п. 2.5, відповідно до якого, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд для встановлення стану сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого) або впливу препаратів, що знижують увагу та реакцію, згідно з чинним законодавством; п. 2.1 а - водій механічного транспортного засобу зобов`язаний мати при собі під час керування, а саме: посвідчення водія, реєстраційний документ на ТЗ, поліс автоцивілки, було складено відповіді протоколи про адміністративне правопорушення та винесено відповідні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі.

Вищевказані дії ОСОБА_4 свідчать про умисне ухилення останнього від виконання вказаного судового рішення, що набрало законної сили.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Під час судового провадження між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості від 04 лютого 2026 року, відповідно до умов якої, ОСОБА_4 беззастережно визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті. Сторонами узгоджено призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий згідно ч. 4 ст. 75 КК України. На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 відповідні обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді про визнання винуватості зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду на відповідність її вимогам КПК та КК України, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 04 лютого 2026 року між прокурором та обвинуваченим.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Речові докази, що визначені постановою старшого слідчого відділення № 1 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_8 від 05 січня 2026 року в межах досудового розслідування № 0000007, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2026 року, згідно положень пункту 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 468-470, 473-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 лютого 2026 року, укладену між прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Сплив іспитового строку для засудженого відраховувати з 04 лютого 2026 року.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1, 5 ст. 476 КПК України.

Речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку вручити ОСОБА_4 , захиснику та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1