ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3705/25 Справа № 212/7495/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

02 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Покровського районного суду м. Кривий Ріг від 21 листопада 2025 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 ,до 19 січня 2026 року включно, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Покровського районного суду м. Кривий Ріг від 21 листопада 2025 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 ,до 19 січня 2026 року включно. Мотивуючи вказане рішення, суд зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, а також, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зникли та не змінились під час розгляду клопотання. Вік та стан здоров`я дозволяють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На зазначену ухвалу суду захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій вона просить ухвалу Покровського районного суду м. Кривий Ріг від 21 листопада 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 . Вважає, що суд першої інстанції безпідставно продовжив йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки всі ризики, на які посилається прокурор в своєму клопотанні, є надуманими. Зазначає, що у обвинуваченого ОСОБА_8 наявні міцні соціальні зв`язки, має дружини та неповнолітнього сина, а також одиноку хвору матір, яка потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується відповідними медичними документами. Вказує, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, має вищу освіту, а тому є можливість його офіційно працевлаштування, що підтверджується гарантійним листом ТОВ «УПРАВИТЕЛЬ-КР», які гарантують працевлаштування ОСОБА_8 на посаду майстра.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та йогозахисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтримали доводи своєї апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 394 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Згідно вимог ст. 12 КПК України кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Таким чином, законність та обґрунтованість обмеження права на свободу та особисту недоторканність має бути перевірена судом у найкоротший строк.

Згідно з практикою Європейського Суду, зокрема рішенням у складі Великої палати у справі «Labita v.Italy» від 06.04.2000 р., тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Як встановлено з наданих судом першої інстанції матеріалів, запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 продовжений під час судового провадження в суді першої інстанції до 19 січня 2026 року включно.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На думку колегії суддів, ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, які згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів.

Колегія суддів вважає, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , а саме: ризик переховування від суду, ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, ризик вчинення ними інших кримінальних правопорушень, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на теперішній час продовжують існувати.

Разом з цим, колегія суддів, розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу, враховує надані стороною захисту документи, яким не надана оцінка судом І інстанції.

Так, з наданих документів вбачається, що у обвинуваченого ОСОБА_8 наявні міцні соціальні зв`язки, а саме він має дружини та неповнолітнього сина, а також одиноку хвору матір, яка потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується відповідними медичними документами. Обвинувачений ОСОБА_8 зареєстрований за місцем проживання своєї матері. З наданих стороною захисту документів вбачається, що обвинувачений єдиний хто може здійснювати нагляд за своєю матір`ю. Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, має вищу освіту, а тому є можливість його офіційно працевлаштування, що підтверджується гарантійним листом ТОВ «УПРАВИТЕЛЬ-КР», які гарантують працевлаштування ОСОБА_8 на посаду майстра.

Вирішуючи питання про продовження або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує вимоги статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Харченко проти України», відповідно до якої тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля.

Крім того, колегією суддів враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 вже тривалий час знаходиться під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, прокурор не довів належних доказів продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи роль обвинуваченого ОСОБА_8 в організованій злочинній групі, в якій він обвинувачується, з огляду на його міцні соціальні зв`язки, а саме ОСОБА_8 має дружини та неповнолітнього сина, а також одиноку хвору матір, яка потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується відповідними медичними документами,обвинувачений єдиний хто може здійснювати нагляд за своєю матір`ю, що підтверджується відповідними документами, має постійне місце проживанняза адресою проживання своєї матері, якій потрібний постійний сторонній догляд, а також, з урахуванням, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, має вищу освіту, а тому є можливість його офіційно працевлаштування, що підтверджується гарантійним листом ТОВ «УПРАВИТЕЛЬ-КР», які гарантують працевлаштування ОСОБА_8 на посаду майстра, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, що на думку колегії суддів, забезпечить обвинуваченим ОСОБА_8 належне виконання свої процесуальних обов`язків.

Таким чином, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з постановленням нової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Покровського районного суду м. Кривий Ріг від 21 листопада 2025 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 - скасувати.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , строком по 19 січня 2026 року включно.

На обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не залишати приміщення квартири АДРЕСА_2 з 20:00 години до 06:00 години;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та реєстрації;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

- заборонити спілкування із свідками, іншими обвинуваченими та експертами в даному кримінальному провадженні.

З метою перевірки та контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_8 покласти обов`язки щодо проведення перевірок за місцем мешкання останнього на Криворізьке РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженню.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: