Справа № 953/3905/24
н/п 1-кс/953/7529/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2025 р. Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 25.10.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000570 від 05.05.2024

ВСТАНОВИВ:

20.11.2025 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 25.10.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000570 від 05.05.2024, за ч.2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що у провадженні слідчого СУ ГУНП в Харківській області перебувало кримінальне провадження № 0000570 від 05.05.2024, за ч.2 ст. 286 КК України за фактом ДТП та наїзду на пішохода, який помер, вона визнана по даному кримінальному провадженні потерпілою.

Зазначає, що оскарження постанови про закриття кримінального провадження вже було предметом оскарження і за її скаргою ухвалою слідчого судді від 26.03.20215 року постанова про закриття була скасована та повернуто для проведення досудового розслідування із вказівкою, які необхідно провести слідчі дії.

Однак, слідчим 25.10.2025 року винесено постанову про закриття кримінального провадження, з якою вона знов не згодна, просить скасувати та поновити строк на її оскарження. Вказує, що слідчий не виконав вимоги слідчого судді, які були вказані під час скасування попередньої постанови, постанова містить протиріччя, не можливо встановити чи порушив водій ПДР України, в контексті висновків, що водій не міг уникнути зіткнення, не усунуті протиріччя між показами водія та свідка, і ці всі обставини треба з*ясувати для правильного вирішення справи. Вважає, що постанову про закриття провадження винесено передчасно, формально, без з*ясування всіх обставин справи, без проведення всіх слідчих дій для встановлення істини по справі.

Розгляд скарги призначено до судового розгляду, до суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0000570 від 05.05.2024, за ч.2 ст. 286 КК України.

В судове засідання заявник не з*явилася, повідомлена належним чином, направила на адресу суду заяву, в якій просить скаргу задовольнити в повному обсязі, проводити розгляд у її відсутність.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду. Враховуючи строки судового розгляду, суд вважає за необхідне розглянути скаргу у їх відсутність.

Дослідивши матеріали скарги, вислухавши заявника, адвоката, дослідивши кримінального провадження № 0000570 від 05.05.2024, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебувало кримінальне провадження № 0000570 від 05.05.2024, за ч.2 ст. 286 КК України за фактом ДТП 04.05.2024 року та отримання ушкоджень пішоходом ОСОБА_5 , який помер в лікарні.

25.10.2025 року слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000570 від 05.05.2024, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення.

В постанові слідчий вказує, що за фактом ДТП було проведено огляд місця події, опитано матір загиблого ОСОБА_3 , допитано 17.09.2024 року свідка ОСОБА_6 , 07.12.2024 року свідка ОСОБА_7 , 18.09.2024 року проведений слідчий експеримент, проведена судово-медична експертиза, встановлений причинний зв*язок між отриманим комплексом ушкоджень у загиблого ОСОБА_5 внаслідок ДТП 04.05.2024 року та настанням його смерті, 30.07.2024 року проведено авто-технічну експертизу, за висновками якої водій ОСОБА_8 не мав технічної уникнути наїзду на пішохода, після скасування ухвали від 31.12.2024 року 10.09.2025 року повторно допитано свідка ОСОБА_7 , яка показання не змінила, 17.10.2025 року зі свідком Купіною проведено слідчий експеримент.

Слідчий суддя, аналізуючи подану заявником скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 25.10.2025 року враховує наступне.

Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно матеріалів справи, заявник є потерпілою по даному провадженню, обґрунтувала пропуск строку на оскарження постанови від 25.10.2025 року, а тому суд вважає за можливе поновити їй строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 25.10.2025 року, вважаючи, що він пропущений з поважних причин.

В ч. 5 ст. 38 КПК України зазначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, а у ст. 9 КПК України закріплено положення про те, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим при винесенні постанови від 25.10.2025 року про закриття кримінального провадження не виконані всі вимоги чинного законодавства щодо з*ясування повних обставин, які підлягають з*ясуванню для повного, всебічного та неупередженого розгляду справи.

Так, слідчим при винесенні постанови вказано, що проведена авто-технічна експертиза від 09.10.2024 року, за висновками якої водій ОСОБА_8 не мав технічної уникнути наїзду на пішохода та з технічної точки зору порушень ПДР України, які б перебували у причинному зв*язку з подією не встановлено.

За вихідними даними, які надав слідчий експерту, за оцінкою яких експертом надано висновок щодо технічної можливості водія уникнути наїзду на пішохода, для проведення даної експертизи - «водій гальмування застосувати не зміг».

Однак, згідно показань свідка ОСОБА_9 , допитаної під час досудового розслідування «вона чула звук гальмування автомобіля та удар», що не враховано слідчим та не усунуті ці протиріччя шляхом призначення додаткової авто-технічної експертизи з повними вихідними даними за всіма матеріалами досудового розслідування.

Дана позиція, в тому числі була викладена у постанові слідчого судді 26.03.2025 року щодо необхідності усунення протирічь, що в повному обсязі слідчим зроблено не було.

Таким чином, дослідивши всі ці обставини і матеріали кримінального провадження, які надані до слідчого судді, приходжу до висновку, що постанова від 25.10.2025 року про закриття провадження винесена передчасно, без з*ясування всіх обставин кримінального правопорушення та проведення всіх слідчих дій, а тому підлягає скасуванню для повного, всебічного та об*єктивного розгляду.

При новому розслідуванні слідчому слід виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів всіх учасників. Керуючись ст.ст. 303 - 307, 309, 369 - 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 25.10.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000570 від 05.05.2024 - задовольнити.

Постанову слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 25.10.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000570 від 05.05.2024, за ознаками ч.2 ст.286 КК України - скасувати.

Направити матеріали кримінального провадження № 0000570 від 05.05.2024 до ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1