Провадження № 1-кс/752/7724/25
У Х В А Л А

17 вересня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання подане слідчою слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про застосування підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України запобіжного заходу у вигляді застави в межах кримінального провадження № 0002681 від 12.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, подане в порядку глави 18 Кримінального процесуального кодексу України,

встановив:

до Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання подане слідчою слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про застосування підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України запобіжного заходу у вигляді застави в межах кримінального провадження № 0002681 від 12.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

В обгрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002681 від 12.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 - заступник командира роти № 1 батальйону № 1 полку № 1 та ОСОБА_9 - поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку № 1 проходять службу на вказаних посадах Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до посадових обов`язків поліцейських патрульної поліції, затверджених Наказом Департаменту патрульної поліції, на поліцейських патрульної поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покладено наступні обов`язки: у разі отримання інформації про можливе вчинення корупційного чи дисциплінарного правопорушення негайно інформувати безпосереднього керівника та (або) служби моніторингу патрульної поліції і вживати заходів щодо його запобігання та припинення.

Згідно норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські Управління патрульної поліції міста Києва Департаменту патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 згідно з приміткою 1 до ст. 364 КК України та ч. 3 ст. 18 КК України є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», поліцейські Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були оснащені нагрудними відеокамерами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.09.2025 працівники патрульної поліції екіпажу «Рубін-152» у складі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , під час несення служби на території Голосіївського району м. Києва, здійснювали патрулювання, що полягало у забезпеченні публічного порядку та безпеки дорожнього руху, а також у виявленні та документуванні правопорушень.

Так, 12.09.2025 близько 21:44 год., вказаними працівниками патрульної поліції було отримано повідомлення про те, що за адресою м. Київ, вул. Миколи Грінченка, буд. 18-Б на території АЗС «Avantage 7» виявлено невідому особу без свідомості, котра перебуває в мікроавтобусі за кермом.

В ході реагування на вказаний виклик ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в автомобілі «Volkswagen Multivan» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час спілкування із ОСОБА_4 , у працівників поліції виникла підозра, щодо можливого перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння через відповідні зовнішні ознаки, а саме не чітке мовлення, порушену координацію рухів та запах алкоголю з ротової порожнини. В ході подальшого під час спілкування ОСОБА_4 було повідомлено про заборону керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та запропоновано знайти водія, аби поїхати до місця проживання.

Надалі ОСОБА_4 почав цікавитись у працівників поліції про час їхнього залишення території АЗС «Avantage 7» з метою свого подальшого руху за кермом та висловив пропозицію поліцейському ОСОБА_9 , щодо надання неправомірної вигоди у розмірі 200 (двісті) доларів США за надання йому можливості безперешкодно керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння з подальшим не складанням щодо нього адміністративних матеріалів, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що отримав попередження про кримінальну відповідальність за вказані дії, а саме надання надання неправомірної вигоди службовій особі за .

У подальшому громадянин ОСОБА_4 , ігноруючи попередження працівника поліції, з прямим умислом, спрямованим на надання неправомірної вигоди службовій особі, повторно запропонував поліцейському надати неправомірну вимогу, маючи на меті передати грошові кошти у вищевказаній сумі за отримання можливості безперешкодно керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння з подальшим не складанням щодо нього адміністративних матеріалів, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Надалі працівник поліції ОСОБА_9 неодноразово попереджав ОСОБА_4 , про те, що його дії є протиправними та можуть потягнути за собою кримінальну відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Після чергового попередження про кримінальну відповідальність о 22:06 год. 13.09.2025 ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Миколи Грінченка, буд. 18-Б на території АЗС «Avantage 7» дістав з кишені власного одягу 200 (двісті) доларів США та у момент потискання руки працівнику поліції, передав останньому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 200 (двісті) доларів США, передавши їх з руки в руку, чим здійснивши надання неправомірної вигоди. Після чого працівник поліції ОСОБА_9 викликав слідчо-оперативну групу для документування зазначеного факту.

Таким чином, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що працівник УПП ДПП в м. Києві, який перебував у форменому одязі (однострої поліцейського), є службовою особою та виконує службові обов`язки, зобов`язаний виявляти й припиняти правопорушення на транспорті та документувати їх шляхом складання адміністративних матеріалів, діючи умисно, протиправно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, перебуваючи біля транспортного засобу працівників патрульної поліції, висловив пропозицію та згодом надав неправомірну вигоду працівникам патрульної поліції за надання можливості безперешкодно керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння з подальшим не складанням щодо нього адміністративних матеріалів, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

12 вересня 2025 року о 23 год. 35 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

13 вересня 2025 року останньому повідомлено про підозру, у вчинені ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України - надання неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Крім того, у клопотанні зазначено такі підстави для звернення із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави:

- наявність достатніх підстав вважати, що злочинів, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а саме, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України;

- наявність ризиків, передбачених п.п. 1-3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.

При визначенні розміру застави слідчий керувався тяжкістю та специфікою злочину у якому підозрюється ОСОБА_4 .

Прокурор клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому. Зазначив, що зібрані на теперішній час докази свідчать про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, що йому інкримінується та підтверджують існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За твердженням прокурора, застосування до підозрюваного запобіжного заходу є необхідним заходом для досягнення дієвості кримінального провадження, запобігання існуючим ризикам та виконання ним процесуальних обов`язків.

Розмір застави, визначений у межах п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, та є непомірним для підозрюваного.

Підозрюваний та захисник заперечували проти клопотання, з тих підстав, що ризики зазначені стороною обвинувачення необгрунтовані та не підтверджені жодними належними доказами.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У п. 184 рішенні у справі «Мерабішвілі проти Грузії» ЄСПЛ вказав, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

12 вересня 2025 року о 23 год. 35 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

13 вересня 2025 року останньому повідомлено про підозру, у вчинені ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України - надання неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Обгрунтованість підозри підтверджується:

- рапортом працівника патрульної поліці ОСОБА_9 ;

- оглядом місця події від 12.09.2025;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 13.09.2025;

- допитом свідка ОСОБА_10 ;

- допитом свідка ОСОБА_11

- допитом свідка ОСОБА_8 ;

- допитом свідка ОСОБА_9

- протоколом огляду предмета від 13.09.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Досліджені докази дають підстави для висновку щодо можливої причетності ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст.369 КК України.

Зазначені обставини підтверджують наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

На цій стадії, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, в обґрунтування клопотання детектив посилається на існування таких ризиків:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування, суду оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років, що може спонукати підозрюваного уникати відповідальності, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого діяння, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може почати переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

2.Незаконно впливати на свідків. підозрюваний може вплинути на свідків у вказаному кримінальному провадженні. Свідки, які на теперішній час допитані на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного можуть змінити показання, у тому числі в залі судового засідання під час судового розгляду, оскільки підозрюваній з матеріалів справи відоме їх місце проживання.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний вже вчинив кримінальне правопорушення суть діяння якого (пропозиція неправомірної вигоди) свідчить про готовність підозрюваного до протиправної поведінки, тому органом досудового розслідування не вбачається підстав для довіри підозрюваному у виконанні ним покладених процесуальних обов`язків.

4. Перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.

Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені при розгляді клопотання ризики переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків у провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з урахуванням його особистих характеристик, сторона обвинувачення приходить висновку, що щодо ОСОБА_4 , слід застосувати запобіжний захід у вигляді застави, оскільки будь-який інший не здатен запобігти тим ризикам, які названі вище.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення в клопотанні та під час судового засідання довела наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1-4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 182 КК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

З урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, дійшов висновку, що на теперішній час, застосування більш м`яких запобіжних заходів, як-то особистого зобов`язання, не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

За таких підстав клопотання слідчого за погодженням прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді застави належить задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже розмір застави повинен головним чином визначатися, виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваного у вчиненні нетяжкого злочину, визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У клопотанні слідчий просить визначити підозрюваному заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 заставу у розмірі, а саме: 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривні (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят ) гривень.

За наведених вище обставин клопотання слідчого погоджене прокурором про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави належить задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 182, 194, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

клопотання подане слідчою слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про застосування підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України запобіжного заходу у вигляді застави в межах кримінального провадження № 0002681 від 12.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, українцю, громадянину України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривні (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого чи прокурора у кримінальному провадженні №0002681 від 12.09.2025 року за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення та потерпілими у кримінальному провадженні № 0002681 від 12.09.2025 року;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за реквізитами:

ТУДСАУ в місті Києві; ; МФО: 820172; банк: Державна казначейська служба України м. Київ; UA1012089; призначення платежу: застава за … (П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) від … (дата ухвали) по справі № …, кримінальне провадження №..., внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу), згідно квитанції від … (дата та № квитанції).

Термін дії, покладених слідчим суддею обов`язків визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 13 листопада 2025 року включно, .

Роз`яснити підозрюваному, що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва, що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні №0002681 від 12.09.2025 року .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1