Справа № 710/1191/25
Провадження № 1-кп/710/139/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2025 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора начальника Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у приміщенні Шполянського районного суду Черкаської області кримінальне провадження №0000339, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, освіта середня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, депутатом не є, особою з інвалідністю не є, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , близько 16 год. 20 хв., 10.08.2025, маючи протиправний умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, прийшов до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 та реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, здійснене всупереч волі законного власника, розуміючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла, відкривши хвіртку проник на територію подвір`я, після чого шляхом витягування скоби, на якій тримався навісний замок, проник у господарське приміщення, де через кілька хвилин був затриманий місцевими жителями.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому діянні свою вину визнав та дав показання щодо вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме 10.08.2025 йдучи по вул. Грушевського в с.Лебедин, зайшов на подвір`я незнайомої особи, щоб знайти щось, що можна здати на металобрухт, тому зайшов у сарай, відкривши клямку, де хотів витягти плиту, однак його помітили місцеві жителі.

В суді встановлено, що обвинувачений повністю визнає свою вину у вчинені інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погоджується із кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд вправі визнати недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, суд з`ясувавши думку учасників судового провадження, та відсутність заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, допитавши обвинуваченого, щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 162 КК України, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке класифікується на момент вчинення та розгляду справи як кримінальний проступок, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, посередню характеристику обвинуваченого по місцю проживання та те, що обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлені.

З урахуванням всіх вказаних обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення покарання в межах санкції ч.1 ст. 162 КК України, у виді обмеження волі, як необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень та звільнення від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Згідно з частиною другою статті 124 КПК процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Матеріальна шкода не завдана.

Арешт на майно по кримінальному провадженню не накладався.

Речові докази: відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, який рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Оскарження в апеляційному порядку вироку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не допускається.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1