Провадження № 1-кп/638/1765/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000779 від 23.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові Харківської області, українки, громадянки України, освіта неповна середня, офіційно не працює, незаміжня, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 22.04.2025 приблизно о 15 год. 25 хв. більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 прибули до квартири АДРЕСА_3 , де мешкає потерпіла ОСОБА_6 . Представились потерпілій волонтерками та розповіли, що прибули з метою надання інформації щодо отримання гуманітарної допомоги останньою. ОСОБА_6 зацікавилась вищевказаною інформацією та впустила ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до своєї квартири.

Перебуваючи в приміщенні квартири ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спілкувались з останньою з приводу отримання нею гуманітарної допомоги. При цьому ОСОБА_4 побачила, що в пакеті з документами ОСОБА_6 знаходиться пакет з грошовими коштами. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне заволодіння грошовими коштами потерпілої. Діючи умисно, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна та подальшого обернення його на свою користь, розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що ОСОБА_6 є особою похилого віку та відволіклась на спілкування з ОСОБА_5 , впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та її дії лишаються непомітними для оточуючих, взяла з пакету з документами належні потерпілій грошові кошти у сумі 4200 грн та сховала до карману своєї спортивної кофти, таким чином, таємно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 , спричинивши останній матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , не повідомляючи останню про скоєння нею крадіжки майна потерпілої, з місця вчинення скоєння злочину зникла, обернувши викрадене майно на власну користь, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну щоду у розмірі 4 200 грн ( чотири тисячі двісті гривень).

Отже, ОСОБА_4 є винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні ОСОБА_4 обставини вчинення злочину не оспорювала, свою вину повністю визнала, вказала, що більше такого не вчинить, не заперечувала проти того, щоб докази щодо обставин злочину, визнаних нею не досліджувалися. Прокурор також не заперечувала проти того, щоб докази щодо обставин злочину, визнаних ОСОБА_4 не досліджувалися. У зв`язку з цим суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, а ОСОБА_4 підтвердила, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, її позиція добровільна, а також суд роз`яснив їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суду надано розписку потерпілої ОСОБА_6 , написану слідчому СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, яка вказаною розпискою засвідчила той факт, що вона прийняла від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 4200 грн.

Відповідно до ст. 66 КК України суд вважає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , щире каяття та добровільне відшкодування збитків потерпілій.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

У судовому засіданні прокурор просила призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання у виді у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові Харківської області, має неповну середню освіту, офіційно не працює, незаміжня, раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 69-1 Кримінального кодексу України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

ОСОБА_4 у суді вину у скоєному визнала, щиро каялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення; збитки у кримінальному провадженні відшкодувала.

Тому суд, враховуючи особу винної, яка згідно довідки № 20-09052025/63060 непогашених та незнятих судимостей не має та обставини, що пом`якшують покарання, вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень є покарання у межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 75 Кримінального кодексу України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд, враховує те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, зважаючи на обставини справи, вважає, що можливо виправлення засудженої без відбування покарання, шляхом звільнення її від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку три роки з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні, процесуальні витрати відсутні, запобіжні заходи не застосовувалися, цивільні позови не заявлялися.

Керуючись статтями 368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України:

1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1