У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк та зобов`язання вчиненими певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на бездіяльність слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові у кримінальному провадженні №0000257, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк та зобов`язати розглянути в порядку ст. 220 КПК України клопотання про визнання потерпілою від 04.12.2025.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що 04 грудня 2025 нею було подано до слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові у кримінальному провадженні №0000257 клопотання про визнання її потерпілою.

Зазначає, що станом на момент подання скарги, відповіді вона не отримала.

У зв`язку з наведеним, просить визнати бездіяльність слідчого та зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0000257 розглянути подане нею клопотання.

Заявник ОСОБА_3 не скористалася правом на участь у судовому засіданні та подала заяву, згідно якої просила задоволити скаргу у повному обсязі та розглянути без їх участі.

Представник Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та будь яких заперечень щодо скарги не надав, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином. Однак, його неявка не перешкоджає розгляду скарги по суті відповідно до ст. 306 КПК України.

Дослідивши скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається зі скарги та доданих до неї матеріалів, 04.12.2025 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові у кримінальному провадженні №0000257 із клопотанням про визнання потерпілою.

Однак, станом на дату подання скарги, відповіді на клопотання надано не було.

Положеннями ст. 220 КПК України регламентовано, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів встановлено, що на момент розгляду даної скарги, слідчим Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові у кримінальному провадженні №0000257, всупереч ст. 220 КПК України у визначений даною нормою строк будь-якої відповіді на клопотання ОСОБА_3 від 04.12.2025 не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема п. 1 бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

З огляду на викладене, керуючись принципом змагальності кримінального провадження (стаття 22 КПК України) відносно подання до суду доказів своєї правової позиції, враховуючи те, що доказів розгляду клопотання заявника від 04.12.2025 року не надано, вважаю, що особа, яка прийняла зазначене вище клопотання про залучення до провадження потерпілого не виконала вимоги статті 220 КПК України.

Таким чином приходжу до висновку про необхідність задоволення скарги в цій частині.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Тобто, КПК України чітко передбачає перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, та відповідно які рішення приймаються слідчим суддею за результатами розгляду скарги.

Заявник згідно прохальної частини скарги також просить визнати бездіяльність слідчого.

З огляду на викладені норми КПК України слід дійти до висновку, що визнання протиправною саме бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом. Такі вимоги є безпідставними оскільки вони виходять за рамки положень ч. 2 ст. 307 КПК України, якою визначений перелік рішень слідчого судді за результатами розгляду скарг під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України.

Враховуючи вищенаведене скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові у кримінальному провадженні №0000257 розглянути клопотання ОСОБА_3 від 04.12.2025 року у відповідності до статті 220 КПК України.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1