Провадження № 1-кп/932/1800/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в залі Шевченківського районного суду міста Дніпра кримінальне провадження № 0000339 від 11 листопада 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2025 року, приблизно о 19 год 30 хв ОСОБА_3 знаходячись в кваритрі 5 будинку 80 по Запорізькому шосе у місті Дніпра, де на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у ОСОБА_3 виник конфлікт з її матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_3 07.11.2025, близько о 19 год 30 хв, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , стоячи в безпосередній близькості до потерпілої ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин нанесла удари долонею правої руки по лівій частині голови потерпілої ОСОБА_4 після чого, штовхнувши останню на ліжко, нанесла удари долонями обох рук по обличчю з обох сторін потерпілої ОСОБА_4 , тим самим завдавши не менше 9 ударів, які спричинили тілесне ушкодження у вигляді дев`яти синців обличчя, тулубу, обох верхніх кінцівок, що спричинені від не менше 9 ударів тупого твердого предмету (предметів), можливо рукою нападника, що на підставі п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, шо мають незначні скороминущі наслідки.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 , які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

До обвинувального акта, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана письмова заява ОСОБА_3 , складена у присутності її захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Також, до обвинувального акта надано складену та підписану письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , згідно з якою вона погодилась зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, при цьому зазначивши, що ознайомлена із обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодилась із розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів у тому, що зазначена заява обвинуваченої є усвідомленою, відповідає її внутрішній волі, а її процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному ч. 2 ст. 381 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Встановлені в цьому кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10.11.2025 (том 1 а.с. 8);

- висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 3350 від 10.11.2025 з фото-таблицею (том 1 а.с. 9-10);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілої від 14.11.2025 (том 1 а.с. 16-19);

- висновком експерта № 3419е від 17.11.2025 (том 1 а.с. 24-25);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_3 (том 1 а.с. 42-45).

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 скоїла вказане кримінальне правопорушення (проступок) за встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження, а її діяння правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65-67 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчиненого обвинуваченою ОСОБА_3 умисного кримінального проступку, відомості про особу обвинуваченої, яка свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала, офіційно не працевлаштований, раніше не судима, у лікаря нарколога чи психіатра на обліку не перебуває, скарг за місцем мешкання від сусідів не надходило.

Як обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставина, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, - вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах.

Санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та необхідним обрати їй покарання у виді громадських робіт у межах санкції статті Особливої частини КК України. Підстав для застосування до обвинуваченої дії ст. 69 КК України суд не вбачає.

У частині 1 ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373-376, 381, 382 КПК України

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на 150 (сто п`ятдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом 30 днів з дня отримання копії судового рішення відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення направити учасникам кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1