КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/9325/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Калуга Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного управління Служби безпеки України ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та продовжено відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 23.01.2026 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від 25.11.2025 року скасувати, та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного управління Служби безпеки України ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 - відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що вважає ухвалу незаконною, необгрунтованою, та невмотивованою, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, так як викладені у ній висновки очевидно не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для її скасування судом апеляційної інстанції.

Враховуючи, що висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, апелянт вважає, що вона підлягає скасуванню.

23.12.2025 року на адресу Київського апеляційного суду м. Києва від захисника ОСОБА_6 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначив, що зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що слідчий суддя, постановляючи ухвалу про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , без визначення розміру застави, дійшов до висновку про доведеність у вказаному кримінальному провадження обставин, які свідчать про: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення; 2) існування ризиків, передбачених у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які нібито не зменшилися та продовжують існувати.

Однак, з вищенаведеними висновками, викладеними в оскаржуваній ухвалі, сторона захисту не погоджується, оскільки жодна з підстав, передбачених ч. 3 ст. 199 та ч. 2 ст. 177 КПК України, не знайшла об`єктивного відображення в оскаржуваному рішенні, тоді як стороною обвинувачення не доведено обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, а також, що ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, як і не доведено достатність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Висновки, викладені в оскаржуваному рішенні щодо обгрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри та щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами. Матеріали, долучені до клопотання, з огляду на їх зміст, об`єктивно не є доказами, які б доводили обгрунтованість підозри в тій мірі, що могло б слугувати підставою для продовження строку тримання особи під вартою як найсуворішого запобіжного заходу. Крім цього, матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження існування жодного з ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, сторона захисту стверджує, що оскаржувана ухвала містить безпідставний та непідтверджений доказами формальний висновок про наявність нібито обгрунтованого повідомлення про підозру ОСОБА_7 , що вочевидь винесений з грубим порушенням ст. 94 КПК з огляду на зміст оскаржуваного рішення: «...зміст клопотання та долучених до нього матеріалів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Однак, в оскаржуваному рішенні слідчим суддею не зазначено, на підставі яких саме доказів встановлено наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого останньому кримінального правопорушення.

Відтак, зі змісту оскаржуваної ухвали неможливо дійти висновку про наявність достатніх доказів, які б свідчили про обгрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Отже, зазначення слідчим суддею в оскаржуваному рішенні формальних мотивів наявності у ОСОБА_7 нібито обгрунтованої підозри в ухвалі від 02.10.2025 року суперечить ст. 29 Конституції України, яка визначає можливість тримання особи під вартою виключно на підставі вмотивованого рішення суду. Захисник зауважує, що будь-яких інших відомостей стосовно встановлення слідчою суддею підстав вважати повідомлену ОСОБА_7 підозру обгрунтованою оскаржуване рішення не містить.

Крім того, зі змісту оскаржуваної ухвали також не вбачається, що слідчий суддя встановив відповідність повідомленої підозри вимогам Європейського суду з прав людини щодо стандарту «обгрунтованості підозри».

Також апелянт звертає увагу суду на те, що враховуючи фактичні дані, зазначені стороною обвинувачення в повідомленні про підозру, у сукупності з долученими до клопотання матеріалами, не залишають розумних сумнівів для об`єктивного висновку, що підозра є вочевидь необгрунтованою, з наступних мотивів.

Сторона захисту стверджує, що ОСОБА_7 жодного відношення до вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, в яких останній підозрюється - не має, учасником організованої групи не був.

Захисник вказує на те, що обставини, викладені в клопотанні та підозрі, не утворюють складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, однак можуть свідчити про наявність ознак іншого, нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України, що істотно впливає на правові підстави для застосування відносно особи запобіжного заходу. Таким чином, твердження, викладені слідчим в клопотанні про обгрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри за кваліфікацією ч.1 ст. 111-2 КК України, є необгрунтованими.

Також апелянт зазначає, що у клопотанні слідчим зазначено нібито про існування 5 ризиків, визначених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України. При цьому доказів реальності існування жодного із заявлених ризиків матеріали, долучені до клопотання, не містять, на чому неодноразово наголошувала сторона захисту, висловлюючи свою позицію під час виступу в суді першої інстанції, яка безпідставно залишена слідчим суддею поза увагою.

Зі змісту оскаржуваної ухвали слідчим суддею встановлено існування усіх п`яти ризиків, заявлених стороною обвинувачення, проте вказане не підтверджується жодними доказами, а базується виключно на припущеннях сторони обвинувачення, що суперечить в тому числі принципу змагальності сторін.

У клопотанні слідчий зазначив «...Так, застава, особисте зобов`язання чи порука із покладенням відповідних обов`язків, не усунуть ризик спілкування із іншими співучасниками злочину, а також тиску на свідків у кримінальному провадженні, оскільки при таких запобіжних заходах, забороняючи спілкування з конкретними особами, орган досудового розслідування розкриває їх дані, що на цій стадії розслідування є недопустимими.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть цілодобового, також не забезпечить усунення існуючих ризиків, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 і надалі матиме можливість контактувати із іншими співучасниками злочину, й надалі узгоджувати з ними свої дії за допомогою різного роду засобів зв?язку, у тому числі, які неможливо відслідкувати засобами контролю».

Вказані твердження сторони обвинувачення не підтверджені жодними доказами, які б поза розумним сумнівом свідчили б про неможливість більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, запобігти ризикам, наявність та продовження існування яких в тому числі не доведена стороною обвинувачення.

Крім того, слідчий зазначає про нібито можливість продовження підозрюваного контактувати та узгоджувати свої дії з іншими співучасниками злочину, натомість, вказане не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_7 ніяким чином не контактує з іншими особами, яким повідомлено про підозру, більше того вина підозрюваного ОСОБА_7 не встановлена обвинувальним вироком суду, відтак наявність нібито ризику спілкування з іншими співучасниками злочину, вина яких, зокрема, також не доведена законним рішенням суду, не є підставою для продовження тримання під вартою.

Крім того, апелянт зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-, 258-2580, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Однак, наявність правового режиму воєнного стану не обумовлює категоричну заборону застосування альтернативи застави, а лише надає право суду її не застосовувати. При цьому, очевидно, що у разі відмови визначення альтернативи застави, суд мав би належним чином обгрунтувати такий свій висновок, а не лише здійснити посилання на правові норми і фрази абстрактного змісту.

Підсумовуючи доводи апеляційної скарги, захисник стверджує, що слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали допустив невідповідність викладених в оскаржуваному рішенні висновків фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та доповнень до неї, та просили її задовольнити з наведених у ній підстав, пояснення прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів провадження, головним слідчим управлінням СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000915 від 09.09.2023 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 111-1, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що «Група Компаній «Імперіал» (далі - «ГК «Імперіал»), яка заснована на території України у 1993 році, здійснює фінансово-господарську діяльність як на території України, фактичним власником якої є громадянин України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так і на території рф, фактичним власником якої є громадянин України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В свою чергу, починаючи з 1993 року, ОСОБА_10 здійснив реєстрацію ряду суб`єктів підприємницької діяльності: приватне підприємство фірма «Імперіал» (), ТОВ «Укрлогіст» (), в яких являвся засновником та керівником, які в подальшому були об?єднані та увійшли в єдину групу компаній «ГК «Імперіал» з основним видом господарської діяльності - оптова торгівля.

Господарський вид діяльності «ГК «Імперіал» є оптова торгівля свіжими фруктами, до процесу якого входить, зокрема, вирощування плодів тропічних (бананів) в Республіці Еквадор, їх упакування, зберігання, транспортування та реалізації на території Європейського Союзу, України та рф.

Основною комерційною структурою «ГК «Імперіал» є Акціонерне Товариство «Імперіал Холдінг СА» (далі - «АТ «Імперіал Холінг СА»), (Imperial Holding SA, реєстраційний номер СНЕ-273.789.910, юридична адреса: Швейцарія, Авеню Де Луніверсите 24, С/О Ласіте Бізнес Нуклеус, 1005 Лозанна, Швейцарія (Avenue de l'Universite 24, c/o LaCite Business Nucleus, 1005 Lausanne), кінцевим бенефіціарним власником якого є син ОСОБА_10 - ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а директором являється донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Для транспортування виготовленої продукції з Республіки Еквадор «ГК «Імперіал» використовує ряд морських торгових шляхів за участю міжнародних судноплавних компаній, а саме: компанія «Mediterranean Shipping Company («MSC»)», яка здійснює транспортування продукції на російські підприємства, компанії «Maersk Sea Land», «CMA CGMGroup», «Hapag-LloydAG», які здійснюють транспортування продукції на українські та європейські підприємства.

«ГК «Імперіал», які здійснюють реалізацію (продаж) плодів тропічних (бананів) на території рф, а саме: «ООО «Империал Трэйд» (рос., ИНН ), «ООО «Бизнес Альянс» (рос., ИНН ), «ООО «Русский Империал» (рос., ИНН ), «ООО «Империал Транс» (рос., ИНН ), «ООО «Импэкс» (рос., ИНН ) використовують торгу марку - ТМ «Банан» (свідоцтво на знак для товарів і послуг № 155360 від 25.04.2012) та ТМ «Комбінований знак Империал» (свідоцтво на знак для товарів і послуг N№240495 від 25.04.2028), власником яких є ТОВ «ЛЦ Авангард».

У свою чергу власником ТОВ «ЛЦ Авангард» є «АТ «Імперіал Холдінг СА», кінцевим бенефіціарним власником якого є син ОСОБА_10 - ОСОБА_20 .

Здійснення фінансово-господарської діяльності «ГК «Імперіал» на території рф та України відбувалось як до повномасштабного вторгнення зс рф на територію України так і продовжилось ведення після початку збройної агресії рф проти України.

Після початку повномасштабного вторгнення зс рф на територію України фактичні власники «ГК «Імперіал» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 достовірно знали про те, що з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, а також, що постановою КМ України № 187 від 03.03.2022 та постановою Правління Національного банку України № 18 від 24.02.2022 з рф заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків з державою-агресором.

Не зважаючи на встановлену Законом України № 2108-IX від 03.03.2022 кримінальну відповідальність ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, вирішили продовжити виробництво та подальший збут виготовленої продукції до рф та тимчасово окупованих територій, з використанням підконтрольних підприємств, зареєстрованих на території держави-агресора, тим самим реалізувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисних дії, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора.

З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_11 у невстановлений досудовим розслідуванні місці та час, але не раніше 15.03.2022, зорганізувались у стійке об`єднання з єдиним планом та розподілом функцій між учасниками групи, спрямованих на досягнення злочинної мети відомого всім учасникам групи.

Надалі, ОСОБА_10 на виконання єдиного злочинного плану, спрямованого на пособництво державі-агресору, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, залучив учасників організованої групи, які в свою чергу усвідомлювали, що передача матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора на користь рф чи контрольованих рф підприємств є незаконною та призведе, у тому числі, до сплати податкових зобов`язань та зборів на користь рф, що в свою чергу допомагатиме її економічному розвитку, буде спрямовуватись на розвиток військово-промислового комплексу рф, забезпечення військових потреб та збільшення військового потенціалу країни-агресора, а відтак сприятиме у здійсненні військової агресії проти України, а саме: - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помічника менеджера зовнішньоекономічної діяльності «ГК «Імперіал».

До обов`язків ОСОБА_7 , під час його перебування на території України, входило організація роботу співробітників відділу зовнішньоекономічної діяльності «ГК «Імперіал» та контроль виконання завдань з ведення звітів з руху неліквідної продукції до російської федерації, контроль ведення статистики з продажу та списання неліквідної продукції на території російської федерації, контроль ведення звітності з завантаження продукції в Республіці Еквадор та її вивантаження на території російської федерації з метою подальшої реалізації на території російської федерації, тимчасово окупованих територіях Донецької, Луганської областей та АР Крим, контроль з питань надходження плодів тропічних (бананів) з Республіки Еквадор до російської федерації.

Крім того, до обов`язків ОСОБА_7 , під час його перебування на території Республіки Еквадор, як представника «ГК «Імперіал» входило здійснення контролю завантаження плодів тропічних (бананів) в порту «Гуакіль» Республіки Еквадор з метою подальшої доставки продукції до російської федерації, здійснення аналізу щодо кількості поставленої продукції до російської федерації, а також забезпечення організації та здійснення контролю щодо виконання укладених контрактів між продукторам та «ГК «Імперіал», формування та контроль звітності по напрямку роботи з подальшим обміном між учасниками організованої групи та передачею відомостей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та інше.

Надалі учасники організованої групи за керівництва ОСОБА_10 з метою реалізації спільного злочинного плану, а також з метою здійснення обміну інформацією, оперативності прийняття рішень, контролю, надання вказівок співробітникам «ГК «Імперіал», не викриття правоохоронними органами протиправного механізму спрямованого на пособництво державі-агресору з метою завдання шкоди Україні шляхом здійснення поставок плодів тропічних (бананів) з Республіки Еквадор на територію рф, тимчасово окуповану територію Донецької, Луганської областей та АР Крим та подальшої її реалізації, вжили заходів щодо створення відповідних робочих груп - чатів із використанням засобів багатоплатформеного зашифрованого месенджера «Telegram», «Viber» та «WhatsApp», в яких здійснюється організація ведення та контроль фінансово-господарської діяльності «ГК «Імперіал» на території рф та тимчасово окупованій території Донецької, Луганської областей та АР Крим.

Так, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 за безпосереднього контролю та керівництва ОСОБА_10 зорганізувались у стійке об?єднання, що характеризується наступними чинниками:

- всі учасники групи являються співробітниками ГК «Імперіал», в результаті чого мають довготривалі, тісні стосунки між собою, чим забезпечують свою стабільність постійного злочинного складу та безпеку свого функціонування;

- всі учасники групи мають централізоване підпорядкування, так як кожен займає відповідну посаду в ГК «Імперіал», фактичним власником якого є ОСОБА_10 , в результаті чого підконтрольні останньому, виконують усі накази та розпорядження та підпорядковуються його єдиним правилам поведінки, заходам безпеки та конспірації;

- всім учасникам організованої групи відомий єдиний злочинний план, так як для його виконання з метою досягнення єдиного злочинного результату, кожний учасник злочину залежить один від одного та відповідає за відведений напрямок роботи, згідно чіткого розподілених функцій та ролей, за результатами яких, протягом тривалого часу функціонує єдиний злочинний механізм щодо вчинення злочину проти основ національної безпеки, а саме допомога державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Таким чином, за попередньо розробленого спільного злочинного плану ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи у складі організованої групи, з метою досягнення злочинного результату, не раніше 15.03.2022 забезпечили передачу матеріальних ресурсів шляхом поставки плодів тропічних з Республіки Еквадор на територію рф, тимчасово окуповану територію Донецької, Луганської областей та АР Крим.

Передача матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, учасниками організованої групи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 організовано за наступним механізмом.

Так, починаючи з 15.03.2022 по теперішній час організована група у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб з метою реалізації злочинного плану шляхом договірних відносин між «ГК «Імперіал» рф та Республіки Еквадор, згідно розподілених функцій та ролей на кожному з етапів провадження господарської діяльності з державою-агресором, здійснили та забезпечили процес збору, упакування, транспортуванням до морського порту під назвою «Гуакіль» Республіки Еквадор вирощених компаніями «Diagonal frutas S.A. Difruit», «Basbanan S.A.», «Imexba S.A.», «Banana Trade S.A.», «Frutalianza S.A.S.» плодів тропічних (бананів).

ОСОБА_7 здійснив контроль виконання завдань з ведення звітів з руху неліквідної продукції до російської федерації, контроль ведення статистики з продажу та списання неліквідної продукції на території російської федерації, контроль ведення звітності з завантаження продукції в Республіці Еквадор та її вивантаження на території російської федерації з метою подальшої реалізації на території російської федерації, тимчасово окупованих територіях Донецької, Луганської областей та АР Крим, контроль з питань надходження плодів тропічних (бананів) з Республіки Еквадор до російської федерації, а також контроль завантаження плодів тропічних (бананів) в порту«Гуакіль» Республіки Еквадор з метою подальшої доставки продукції до російської федерації, здійснив аналіз щодо кількості поставленої продукції до російської федерації, а також забезпечив організацію та здійснення контролю щодо виконання укладених контрактів між продукторам та «ГК «Імперіал».

Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 спільно з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи у складі організованої групи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, здійснюючи контроль та забезпечуючи стабільне функціонування «ГК «Імперіал» на території рф та тимчасово окуповані території, які отримують прибуток від вказаної діяльності, здійснюють сплату податків на користь держави-агресора, достеменно розуміючи, що з цих податків формується військовий бюджет держави-агресора, який використовується у збройній агресії проти України, чим забезпечують здійснення військової агресії рф на території України, яка триває дотепер, чим вчинили умисні дії, направлені на пособництво державі-агресору та завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора.

15.08.2025 об 11 год. 17 хв., в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.08.2025 вручене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

02.10.2025 підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_23 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.11.2025.

21.11.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000915 від 09.09.2023 до 10 місяців, тобто до 07.02.2026.

24.11.2025 року старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В клопотанні слідчий посилався на те, що підозра обґрунтовується належними та допустимими доказами, зібраними під час досудового розслідування:

- протоколом огляду мобільного телефону марки «Apple» модель «IPhone 16 Pro» чорного кольору в чохлі зеленого кольору з золотистими вставками, IMEI: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить підозрюваному ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протоколом за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 17.03.2024 № 8/5/1-3397;

- фактом організації підозрюваним ОСОБА_10 злочинної схеми із здійснення експорту плодів тропічних (бананів) з Республіки Еквадор на територію рф та тимчасово окуповану територію;

- фактом підміни співробітникам «ГК «Імперіал» - російська федерація а завуальовані ототожнюючи слова - «СОСЕДИ», «БОЛЬШЫЕ ДРУЗЯ», якому підозрювана ОСОБА_16 використовує номер мобільного телефону НОМЕР_3 (№ ID у протоколі НСРД 525772442);

- протоколом за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 17.03.2024 № 8/5/1-3387;

- протоколом за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 17.03.2024 № 8/5/1-3397т;

- повідомленням 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України про вчинення кримінального правопорушення від 07.09.2023 № 5/7/5/1-593;

- рапортом слідчого ГСУ СБ України від 17.01.2024 № 6/528-с про виявлення кримінального правопорушення;

- відповіддю 5 управління ГУ «» ДЗНД СБ України від 19.09.2023 № 5/7/5/1-887 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 04.10.2023 № 5/7/5/1-1326 на доручення слідчого СУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 11.10.2023 № 5/7/5/1-1537 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «» ДЗНД СБ України від 12.12.2023 № 5/7/5/1-4470 на доручення слідчого СУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 11.01.2024 № 5/7/5/1-244 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 11.01.2024 № 5/7/5/1-253 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «» ДЗНД СБ України від 17.01.2024 № 3/715/1-506 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «» ДЗНД СБ України від 19.01.2024 № 5/7/5/1-580 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «» ДЗНД СБ України від 29.02.2024 № 8/5/1-1746 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «» ДЗНД СБ України від 19.04.2024 № 8/5/1-3342 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «» ДЗНД СБ України від 30.10.2024 № 8/5/1-8382 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- іншими матеріалами кримінального провадження, які у своїй сукупності дають можливість обгрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала обгрунтована підозра у вчиненні останнім особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України, наявність ризиків, передбаченихст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На даний час, у кримінальному провадженні виконуються слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, спрямовані на швидке, повне та неупереджене дослідження обставин вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, виявлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, причетних до вчинення злочинів.

Однак, закінчити розслідування до 30.11.2025 не виявляється за можливе, оскільки необхідно виконати значний об`єм слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій, без яких неможливо завершити досудове розслідування, зокрема: отримати від 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України відповідь на доручення слідчого, у порядку статей 39, 40, 41 КПК України, а саме: документальні матеріали щодо проведених оглядів технічних засобів, вилучених 07.04.2025 за результатами проведених обшуків у кримінальному провадженні за № 0000915; за результатом огляду технічних засобів, вилучених 07.04.2025 за результатами проведених обшуків у кримінальному провадженні за № 0000915 допити підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7 та інших осіб щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України; на виконання доручень оперативному підрозділу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України) отримати від 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України всі протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, проведених на підставі 63 (шістдесяти трьох) ухвал Київського апеляційного суду; провести огляд всіх протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, складених 5 управлінням ГУ «І» ДЗНД СБ України на підставі 63 (шістдесяти трьох) ухвал Київського апеляційного суду; за результатом проведених оглядів розсекречених матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, допитати підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , та інших осіб щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України щодо нововиявлених в ході оглядів деталей вчинення кримінального правопорушення; за результатом відповіді компетентних органів Республіки Еквадор про виконання запиту про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні, допитати підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , та інших осіб щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України щодо нововиявлених деталей вчинення кримінального правопорушення; за результатами розшуку підозрюваного ОСОБА_11 , провести його затримання, допитати за обставинами вчинення злочину, провести впізнання, провести інші слідчі та процесуальні дії; встановити інших осіб, які причетні до вчинення кримінальних правопорушень; провести інші слідчі (розшукові) дії, необхідність у проведенні яких виникне під час здійснення досудового розслідування, які будуть спрямовані на отримання (збирання) доказів причетності до вчинення кримінальних правопорушень інших встановлених осіб; виконати інші необхідні процесуальні дії; виконати вимоги глави 24 КПК України.

Наразі виникла необхідність продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_24 , у зв?язку із тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, а зміна підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Ризики, які були враховані 02.10.2025 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_23 при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , не зменшилися та продовжують існувати. Вони встановлені з урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, слідчий на доведення ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує, що санкцією ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , є особливо тяжким, має високий ступінь суспільної небезпеки та передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років, тому усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому, в разі визнання винуватим у його вчиненні, підозрюваний ОСОБА_7 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у тому числі на території держави-агресора та на тимчасово окупованих територіях України.

При визначенні імовірності переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слід враховувати тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого підозрюється. Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», де суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування; рішення у справі «Летельє проти Франції», де суд визначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу упродовж певного часу) від 20.08.2010.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо об`єктивної можливості переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування у разі не застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлено, що організатором злочинної схеми із здійснення експорту плодів тропічних (бананів) з Республіки Еквадор на територію рф та тимчасово окуповану територію ОСОБА_10 та ОСОБА_11 була створена «ГК «Імперіал», яка здійснює господарську діяльність на територіях Республік Еквадор, Литовської Республіки та Швейцарської Конфедерації.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 , якому підозрюваним ОСОБА_10 відведена важлива роль у реалізації злочинного плану, а саме покладено здійснення контролю виконання завдань з ведення звітів з руху неліквідної продукції до російської федерації, контроль ведення статистики з продажу та списання неліквідної продукції на території російської федерації, контроль ведення звітності з завантаження продукції в Республіці Еквадор та її вивантаження на території російської федерації з метою подальшої реалізації на території російської федерації, тимчасово окупованих територіях Донецької, Луганської областей та АР Крим, контроль з питань надходження плодів тропічних (бананів) з Республіки Еквадор до російської федерації, а також контроль завантаження плодів тропічних (бананів) в порту «Гуакіль» Республіки Еквадор з метою подальшої доставки продукції до російської федерації, здійснення аналізу щодо кількості поставленої продукції до російської федерації, а також забезпечення організації та здійснення контролю щодо виконання укладених контрактів між продукторам та «ГК «Імперіал», має можливість під виглядом службового міжнародного відрядження перетнути державний кордон України, що свідчить про можливості підозрюваного ОСОБА_7 виїхати за межі території України.

У зв?язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив інкримінований йому злочин, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може виїхати за межі території України та переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Крім того, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 усвідомлює наслідки у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_7 має об`єктивну та реальну можливість впродовж тривалого часу ухилятися від кримінальної відповідальності, перебуваючи за кордоном, та в такий спосіб, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий вказує на наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даний час у кримінальному провадженні не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усіх обставини, що мають значення для досудового розслідування, не встановлено всіх предметів, речей та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення.

Зокрема, не встановлено усіх співучасників злочину, місць зберігання предметів, речей та документів, що можуть бути використані як речові докази у кримінальному провадженні, отримано не всі дані щодо місць проживання та перебування підозрюваного та інших осіб, причетних до вчинення злочину.

Зазначене дає обгрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи не під вартою, буде мати можливість знищити, сховати або спотворити вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, речові докази, які мають значення для кримінального провадження.

Таким чином, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній може самостійно або із використанням підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , а також інших найманих працівників, які працевлаштовані на суб`єктах господарювання, які входять до «ГК «Імперіал», знищити, сховати та спотворити предмети, речі та документи, зокрема, знаряддя вчинення кримінального правопорушення, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у тому числі за напрямком зовнішньоекономічної діяльності «ГК «Імперіал», інформація про який має доказове значення та буде використана для доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні.

Встановлено, що організатором злочинної схеми із здійснення експорту плодів тропічних (бананів) з Республіки Еквадор на територію рф та тимчасово окуповану територію України - підозрюваним ОСОБА_10 вжито ряд конспіративних заходів щодо здійснення злочинної діяльності, зокрема, передача даних злочинного характеру щодо діяльності «ГК «Імперіал» на території рф та окупованих нею територіях України здійснюється у профільних групах месенджерів «WhatsApp», «Viber» та «Telegram», у яких встановлені системи часового видалення повідомлень; юридичним відділом «ГК «Імперіал», за усної вказівки підозрюваного ОСОБА_10 , відпрацьований алгоритм дій у разі проведення правоохоронними органами України тих чи інших слідчих дій на території підприємств «ГК «Імперіал» та помешкань учасників злочинної змови.

Встановлено, що керівником юридичного відділу «ГК «Імперіал» ОСОБА_25 в чаті профільної групи назвою «Руководители отделов» у месенджері «Telegram» було поширено інформацію про кримінальну відповідальність за здійснення господарської діяльності на території рф, у зв?язку з чим підозрюваний ОСОБА_7 обізнаний щодо власної злочинної діяльності.

В органу досудового розслідування є необхідність у проведенні слідчих (розшукових), процесуальних дій, витребуванні та отриманні від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій речей, документів та відомостей, проведенні судових експертиз, ревізій та перевірок, проведенні інших процесуальних дій з метою збирання, перевірки та оцінки доказів для подальшого встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Під час проведення обшуку 07.04.2025 за місцем розташування офісу «ГК «Імперіал» у м. Києві зафіксовано факт знищення інформації щодо передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора з Республіки Еквадор на територію рф, тимчасово окуповану територію Донецької, Луганської областей та АР Крим шляхом віддаленого видалення інформації, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також слідчий у клопотанні вказав про наявність ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

У ході здійснення досудового розслідування допитано в якості свідків керівника відділу ІТ-технологій «ГК «Імперіал» ОСОБА_26 , керівника офісу «ГК «Імперіал» ОСОБА_27 , колишнього начальника відділу аналітики «ГК «Імперіал» ОСОБА_28 , економіста у відділі логістики «ГК «Імперіал»; ОСОБА_29 та інших щодо відомих їм фактів, пов?язаних з схемою із здійснення експорту плодів тропічних (бананів) з Республіки Еквадор на територію рф та тимчасово окуповану територію України.

Крім того допитано підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , які перебувають у службовій залежності від ОСОБА_10 та яким відомі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні щодо відомих їм фактів здійснення експорту плодів тропічних (бананів) з Республіки Еквадор на територію рф та тимчасово окуповану територію України.

Таким чином встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 , займаючи посаду помічника менеджера зовнішньоекономічної діяльності «ГК «Імперіал», перебуває під впливом підозрюваного ОСОБА_10 , спільно з підозрюваними ОСОБА_12 , ОСОБА_30 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 .

На цей час в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії з метою встановлення всіх осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, а також свідків, які володіють відомостями про фактичні обставини кримінального правопорушення.

У зв?язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_7 , достовірно знаючи про коло причетних осіб до вчинення кримінального правопорушення, а також тих, хто володіє відомостями про причетність підозрюваного ОСОБА_7 , яким відомі деталі вчинення злочину, перебуваючи на не під вартою останній зможе вільно спілкуватись та координувати їх дії щодо приховування та фальсифікування слідів вчинення кримінального правопорушення, а також вчиняти на них тиск, схиляти їх до відмови від дачі правдивих показань або дачі завідомо неправдивих показань у кримінальному провадженні.

Тому, підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи поза установою попереднього ув`язнення, маючи зв`язки і вплив на таких осіб, з великою імовірністю буде вчиняти на них вплив та тиск з метою надання неправдивих відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Окрім цього, слідчий зазначає про наявність ризику підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На даний час не встановлені усі співучасники інкримінованого ОСОБА_7 злочину, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

У ході досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а приймаючи до уваги той факт, що такими особами є співробітники «ГК «Імперіал», підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може здійснювати на них вплив, що унеможливить забезпечити швидке, повне та неупереджене здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Також, підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на свободі, усвідомлюючи, що досудове розслідування перебуває в активній стадії та проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення персональних даних осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, зможе сприяти переховуванню таких осіб від органу досудового розслідування, у тому числі керувати такою протиправною діяльністю віддалено за допомогою засобів зв?язку, беручи до уваги, що такі особи є його підлеглими, тобто всіляко перешкоджати кримінальному провадженню.

Мотивуючи ризик підозрюваного ОСОБА_7 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий зазначив, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_7 може впливати на свідків, яким відомі деталі інкримінованого йому злочину та яким відомі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що саме по собі такі дії утворюють самостійний склад злочину, передбачений ст. 386 КК України, а саме примушувати допитаних на даний час свідків до відмови від давання показань, а також давання завідомо неправдивих показань, останній може вчинити нові кримінальні правопорушення.

Враховуючи суспільно небезпечний характер інкримінованого підозрюваному ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тривалий час, необхідний для підготовки до його вчинення, триваючу у часі реалізацію злочинних дій та їх системність, є всі підстави вважати, що підозрюваний може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи не під вартою, може організуватись та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, або як безпосередньо, порадами, вказівками чи в інший спосіб сприяти вчиненню іншого кримінального правопорушення із використанням допомоги підозрюваного ОСОБА_11 , який являється рідним братом підозрюваного ОСОБА_10 та тривалий час проживає на території рф і входить до складу організованої групи у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 злочину, або сприяти вчиненню іншого кримінального правопорушення із використанням допомоги підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 .

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що підозрюваний ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у складі організованої групи, запобігання вказаним ризикам неможливе у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, з огляду на ці обставини, слідчий вказує, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи не під вартою, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

У зв?язку з викладеним, підозрюваному ОСОБА_7 слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного управління Служби безпеки України ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та продовжено відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 23.01.2026 року.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2КК України, що підтверджується фактичними даними, наданими суду та наведеними в ухвалі слідчого судді.

Зокрема, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом огляду мобільного телефону марки «Apple» модель «IPhone 16 Pro» чорного кольору в чохлі зеленого кольору з золотистими вставками, IMEI: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить підозрюваному ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протоколом за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 17.03.2024 № 8/5/1-3397;

- фактом організації підозрюваним ОСОБА_10 злочинної схеми із здійснення експорту плодів тропічних (бананів) з Республіки Еквадор на територію рф та тимчасово окуповану територію;

- фактом підміни співробітникам «ГК «Імперіал» - російська федерація а завуальовані ототожнюючи слова - «СОСЕДИ», «БОЛЬШЫЕ ДРУЗЯ», якому підозрювана ОСОБА_16 використовує номер мобільного телефону НОМЕР_3 (№ ID у протоколі НСРД 525772442);

- протоколом за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 17.03.2024 № 8/5/1-3387;

- протоколом за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 17.03.2024 № 8/5/1-3397т;

- повідомленням 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України про вчинення кримінального правопорушення від 07.09.2023 № 5/7/5/1-593;

- рапортом слідчого ГСУ СБ України від 17.01.2024 № 6/528-с про виявлення кримінального правопорушення;

- відповіддю 5 управління ГУ «» ДЗНД СБ України від 19.09.2023 № 5/7/5/1-887 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 04.10.2023 № 5/7/5/1-1326 на доручення слідчого СУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 11.10.2023 № 5/7/5/1-1537 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «» ДЗНД СБ України від 12.12.2023 № 5/7/5/1-4470 на доручення слідчого СУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 11.01.2024 № 5/7/5/1-244 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 11.01.2024 № 5/7/5/1-253 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «» ДЗНД СБ України від 17.01.2024 № 3/715/1-506 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «» ДЗНД СБ України від 19.01.2024 № 5/7/5/1-580 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «» ДЗНД СБ України від 29.02.2024 № 8/5/1-1746 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «» ДЗНД СБ України від 19.04.2024 № 8/5/1-3342 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- відповіддю 5 управління ГУ «» ДЗНД СБ України від 30.10.2024 № 8/5/1-8382 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України);

- іншими матеріалами кримінального провадження, які у своїй сукупності дають можливість обгрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена у клопотанні та сумнівів не викликає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім цього, колегія суддів вважає, що перевіряючи доводи клопотання на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати, спотворити будь-які речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер та наслідки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, майновий та сімейний стан, репутацію, спосіб життя, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованому підозрюваному кримінальному правопорушенні, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею також досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про продовження щодо ОСОБА_7 строку тримання під вартою, та встановлено, що органу досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, без проведення яких завершення досудового розслідування є неможливим.

Крім того, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182, ч. 4 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, дійшов обґрунтованого висновку про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення йому застави, з огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, що зумовлює право суду не визначати розмір застави при продовженні строків тримання під вартою.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому діянь, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено продовження існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, колегія суддів бере до уваги, що існує ймовірність того, що ОСОБА_7 з метою уникнення від покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, вчинить дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Так, інкриміноване ОСОБА_7 діяння відповідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, у зв?язку з чим є всі підстави вважати, що тяжкість покарання у разі визнання судом його виним сама по собі може бути обставиною, яка може обумовити ризик переховування останнього від органів досудового розслідування, суду.

Так, колегією суддів встановлено, що підозрюваний не працевлаштований, не одружений, що вказує на відсутність стримуючих факторів щодо ненастання даного ризику та відсутність міцних соціальних зв?язків.

Надаючи оцінку можливості впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, колегія виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обгрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та підозрюваних та дослідження їх судом.

Існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема, можливість знищення, приховування або спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню іншими чином, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

При цьому, колегія погоджується з висновком слідчого судді про те, що твердження органу досудового розслідування щодо наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення у якому підозрюється, не ґрунтуються на матеріалах, долучених до клопотання, та характеризуючих ознаках особи, з огляду на те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що слідчий суддя безпідставно не застосував щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не заслуговують на увагу, оскільки згідно вимог кримінального процесуального закону слідчий суддя у даному випадку мав право не застосовувати до підозрюваного заставу, як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, який обгрунтовано визначено судом, зважаючи на доведеність обґрунтованості підозри, доведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та зважаючи на доведеність слідчим у клопотанні та прокурором у суді недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого зокрема ст. 111-2 КК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані та долучені до нього матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначеного кримінального правопорушення.

Посилання апелянта на належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також на те, що підозрюваний раніше не судимий, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для скасування щодо нього запобіжного заходу або застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Таким чином, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у справі належних доказів, які б підтверджували, що встановлені слідчим суддею ризики на день апеляційного розгляду клопотання втратили свою актуальність.

Інші доводи апеляційної скарги захисника висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За наведених обставин у їх сукупності, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2025 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4