Справа № 632/2462/25
провадження № 1-кс/632/237/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000325 від 06.11.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. 1 Вигорне Тимського району Курської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працюючого, раніше судимого 30.09.2025 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання виді штрафу в розмірі 850 гривень, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваногоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2025 року слідчий СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , отримавши згоду прокурора, який призначений у даному кримінальному провадженні, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000325 від 06.11.2025, і в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи засудженим за вчинення кримінального проступку, вчинив таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, 04.11.2025, близько 20 години, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 приїхали до своєї спільної знайомої ОСОБА_7 , яка перебувала на добовому чергуванні у комплексі водопідготовки «Дніпро» відокремленого підрозділу КП «Харківводоканал», який розташований за адресою: Харківська область, Лозівський район, селище Троїцьке, вул. Залізнична, 2, для спільного вживання алкогольних напоїв.

Того ж дня, близько 23 години, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 сказав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 що вийде до туалету та покинув приміщення КВ «Дніпро» ВП КП «Харківводоканал». В цей момент ОСОБА_5 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості, яка розташована поблизу території вищевказаного підприємства, побачив автомобіль марки «Ореl» моделі «Vесtга», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 та перебував у фактичному володінні ОСОБА_9 .

Розуміючи, що поруч з автомобілем немає власника, а в салоні та багажному відділенні вищевказаного автомобіля може знаходитись цінне майно, доступ до якого обмежено, у ОСОБА_5 раптово виник умисел, направлений на проникнення до автомобіля, з метою таємного викрадення

чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись сприятливими умовами для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 діючи умисно, в умовах воєнного стану, за допомогою цегли, яка знаходилась поруч на землі, розбив скло передньої лівої двері автомобіля марки «Ореl» моделі «Vесtга», р.н. НОМЕР_1 , та протиправно проник в салон та багажне відділення автомобіля, звідки таємно викрав автомобільний компресор вартістю 1240,20 грн., бензопилу марки «Ргосгай К450Ь» вартістю 2100 грн., зарядний

пристрій вартістю 877 грн., набір інструментів марки «Іпіегіооі» вартістю 586 грн., моторну оливу об`ємом 5 літрів вартістю1105,33 грн., охолоджувальну рідину (антифриз) масою 5 кг у каністрі вартістю 403 грн., набір торцевих головок з тріскачками марки «АПоід» моделі «Т8-94» вартістю 2869,60 грн., набір ключів комбінованих ТМ «СТАЛЬ» серії «Сг-Ух12» (12 шт. у наборі) вартістю

369,90 грн.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 9551,03 грн.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до сховища,

вчинена в умовах воєнного стану.

23 грудня 2025 року ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 42, 276 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підставою для звернення до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали, та кожний окремо зазначили, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки останній веде аморальний спосіб життя, не має постійних соціальних з`вязків та вчиняє кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 під час розгляду клопотання визнав свою причетність до вчинення злочину у якому його підозрюють.

Разом із цим просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пославшись на те, що має постійне місце проживання, неофіційно працює, а отже має дохід, нещодавно народилася онука та він допомагає доньці.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, суд доходить наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000325 від 06.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

23 грудня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, поміж іншого, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідка; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у пунктах 1-12 ст. 178 КПК України.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Виходячи з досліджених у судовому засіданні доказів, доданих до клопотання, а також наявних у матеріалах кримінального провадження: витягу з ЕРДР від 06 листопада 2025 року; протоколу огляду місця події від 05.11.2025; протоколу огляду місця події від 05.11.2025; протоколу огляду місця події від 05.11.2025; протоколу огляду місця події від 05.11.2025; протоколу огляду місця події від 06.11.2025; протоколу огляду місця події від 07.11.2025; протоколу пред`явлення особи для впізнання; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколу допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , доходжу висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування від органу досудового розслідування та суду, обґрунтовується, у сукупності, тяжкістю покарання, що може бути призначено, відсутністю постійного місця проживання та стабільних міцних соціальних зв`язків і осіб, у тому числі за місцем мешкання, що могли б впливати на ОСОБА_5 та забезпечити належну процесуальну поведінку останнього і виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу на потерпілого та свідків, обґрунтовується тим, що чинним КПК встановлено процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового

розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 ст.95 КПКУ країни). За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, у зв`язку із чим ОСОБА_5 , з метою психологічного (у т.ч. шляхом вмовляння та обіцянок) чи фізичного впливу на них, може вдатися до дій, щоб останні змінили свої свідчення, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - вчинення іншого кримінального правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше вчиняв кримінальні правопорушення, у тому числі, корисливий злочин та злочин проти життя та здоров`я особи, за що притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в місцях позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, будучи засудженим 30.09.2025 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за вчинення умисного кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, який на даний час не сплачений, у зв`язку з чим, останній перебуває на обліку Лозівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації». З огляду на вказані обставини, можна дійти висновку, що ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить про небажання останнього змінити образ життя та стати на шлях виправлення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує особу підозрюваного, його вік, сімейний та майновий стан, те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відсутність об`єктивних даних про, те, що він за станом свого здоров`я не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора, і доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що з метою запобігання спробам переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення, щодо ОСОБА_5 , на даному етапі кримінального провадження, має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання надано достатньо доказів для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам. У зв`язку з цим клопотання підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаю за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його тяжкість, матеріальне становище підозрюваного ОСОБА_5 , вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня поточного року становить 3028 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яка може бути ним внесена у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього певні обов`язки.

Згідно з ч. 6 ст. 194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з відповідним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою відраховувати з 24.12.2025.

Термін дії ухвали закінчується 20.02.2026.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави у межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною та юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області до сплину терміну тримання особи під вартою у даному кримінальному провадженні.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 в разі винесення застави наступні обов`язки:

1. Прибувати до слідчого чи прокурора, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

2. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Златопільського міськрайонного суду Харківської області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти, повідомивши усно та письмово Златопільський міськрайонний суд Харківської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення через Златопільський міськрайонний суд Харківської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 25 грудня 2025 року о 1030 годині.