Справа №:1-279/2011
Провадження №: 1-в/755/370/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва заяву заступника начальника слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про вирішення питання щодо подальшого зберігання речових доказів у справі № 1-279/11 за обвинуваченням ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява заступника начальника слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про вирішення питання щодо подальшого зберігання речових доказів у справі № 1-279/11 за обвинуваченням ОСОБА_4 .

Згідно вказаної заяви, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2011 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. У той же час, під час ухвалення вказаного вироку судом не було вирішено долю речового доказу, а саме грошових коштів у сумі 200 гривень, які зберігаються в управлінні фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП у м. Києві.

Враховуючи викладене, заявник просить суд вирішити подальшу долю вказаного речового доказу, а саме грошових коштів у сумі 200 гривень.

У судове засідання заявник та учасники кримінального провадження не з`явилися, їх неявка, відповідно до вимог ст. 380 КПК України, не перешкоджає розгляду даної заяви.

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

У своїй заяві заступник начальника слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 просить суд вирішити подальшу долю речових доказів. До заяви долучено копію постави 03 січня 2011 року про визнання та приєднання речових доказів, а саме: дві купюри номіналом по 100 гривень БР 5758625 та ГФ 2292068, та копію квитанції № 0003555 про прийняття на зберігання речового доказу.

Як вбачається з вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 25 листопада 2011 року питання, щодо долі речових доказів, а саме: грошових коштів у сумі 200 грн - судом не вирішувалось.

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення заяви заступника начальника слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву заступника начальника слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 про вирішення питання щодо подальшого зберігання речових доказів у справі № 1-279/11 за обвинуваченням ОСОБА_4 - задовольнити.

Речові докази - грошові кошти у сумі 200 грн, а саме: дві купюри номіналом по 100 гривень БР 5758625 та ГФ 2292068, які відповідно до квитанції № 0003555 передані на зберігання до фінансової частини Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві на депозитний рахунок /Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві - звернути у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1