Дата документу 29.10.2025
Справа № 334/8214/24
Провадження № 1-кп/334/330/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, кримінальне провадження №0000084 від 03.06.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 209, ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Дніпровського районного суду міста Запоріжжя перебуває кримінальне провадження №0000084 від 03.06.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 209, ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч. 2 ст. 317 КК України.

Для забезпечення кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби до 02.11.2025 включно.

Прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного у у вигляді домашнього арешту у нічний час з перебуванням останнього за місцем мешкання АДРЕСА_1 у період часу з 20:00 годин до 08:00 годин ранку наступної доби, на 60 діб з продовження дії обов`язків. Клопотання обґрунтувала тим, що встановлено наявність ризиків, а саме обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти клопотання прокурора не заперечували.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Суд враховує, що розгляд кримінального провадження ще триває, в судовому засіданні допитані не всі свідки, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, не одружений, офіційно не має малолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків, обвинувачується у скоєні злочинів, які відносяться до тяжких злочинів, а тому є достатні підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання за вчинення кримінального правопорушення (злочину), може переховуватися від суду.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 263, ст. 309 КК України, що вказує на обґрунтований ризик вчинити ОСОБА_4 інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти аналогічні злочини.

Суд вважає, що ризики, які були підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, на даний час не зменшилися та продовжують існувати, що у сукупності із пред`явленим обвинуваченням, даними про особу ОСОБА_4 , дають підстави для продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, забезпечує можливість не перешкодити інтересам правосуддя, та ухиленню від суду, у зв`язку з чим є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження.

Отже, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що термін запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає продовженню на строк шістдесят днів відповідно до вимог ст. 181 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 184, 193, 197, 331, 369-372, КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, у період часу з 20:00 годин до 08:00 годин ранку наступної доби, на шістдесят днів по 28 грудня 2025 року включно за його місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Продовжити дію покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 наступних обов`язків:

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- з`являтися до прокурора, суду за першим викликом та у призначений час;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Забезпечення виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на співробітників Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області шляхом контролю перебування обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем проживання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1