Справа № 303/9694/25
Провадження № 1-кп/303/751/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження № 0001125 від 21.10.2026 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, українець, громадянин України, освіта 4 класи, офіційно не працює, не одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2025 року, у період з 17 год. 22 хв. по 17 год. 40 хв., ОСОБА_5 , діючи умисно, під час дії воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи по вул. Духновича у м. Мукачево, навпроти будинку №3 (аптека «ХустФарм») підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , який перебував біля автомобіля «Skoda Octavia» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 на тротуарі, та непомітно для останнього здійснив таємне викрадення чужого майна, піднявши з тротуару чорний шкіряний гаманець, який належав останньому, у якому знаходилися грошові кошти в сумі 20 000 гривень та 1 000 доларів США, після чого залишив місце події, попрямував додому та в подальшому розпорядився викраденими коштами на власний розсуд.

Крім цього 18 жовтня 2025 року, у період з 17 год. 22 хв. по 17 год. 40 хв., ОСОБА_5 , діючи умисно, під час дії воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи по вул. Духновича у м. Мукачево, навпроти будинку № 3 (аптека «ХустФарм»), підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , який перебував біля автомобіля «Skoda Octavia» чорного кольору, д. н. з. НОМЕР_1 , та, непомітно для останнього, підняв із тротуару чорний шкіряний гаманець, який належав потерпілому. Відкривши вказаний гаманець, ОСОБА_5 побачив у середині документи, що належали потерпілому, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль «Skoda Octavia», д. н. з. НОМЕР_1 . Усвідомлюючи, що зазначені документи належать іншій особі, та маючи умисел на їх незаконне заволодіння, ОСОБА_5 здійснив викрадення вказаних документів, після чого залишив місце події, попрямував додому та в подальшому розпорядився викраденими документами на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, суду пояснив, що дійсно 18 жовтня 2025 року, непомітно здійснив крадіжку гаманця потерпілого ОСОБА_6 , в якому перебували грошові кошти та посвідчення водія. Прохає суворо не карати, шкоду частково відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак до суду надав письмову заяву, в якій він просив розглянути справу за його відсутності та призначити покарання на розсуд суду.

Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції не має. Прокурор в свою чергу також не оспорював фактичні обставини, при яких вчинено кримінальне правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого, оскільки вони є послідовними, логічними, не містять суперечностей, і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, а саме таємне викрадення чужого майна, вчинена в умовах воєнного стану, а також ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційних документів, вчинене з корисних мотивів, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за цією статтею.

При призначенні покарання суд враховує, що одне із скоєних обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується формально, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" роз`яснює, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Виходячи з мети покарання, принципів його справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статтей, за якими він притягується до кримінальної відповідальності .

Разом з тим, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України слід звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 370,371,374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази по справі: 23 купюри номіналом 500 гривень, одну купюру номіналом 200 гривень та дві купюри номіналом 100 доларів США; посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 та чорний гаманець, які були надані на відповідальне зберігання потерпілому залишити володільцю.

Відеозаписи з камери вуличного спостереження «Безпечне місто», на яких зафіксовано подію кримінального правопорушення залишити в матеріалах справи.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_7