Справа № 584/1178/25
Провадження № 1-кп/584/269/25
В И Р О К

Іменем України

23.09.2025 Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000136 від 7 вересня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Путивль Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

6 вересня 2025 року близько 09 год. 56 хв. обвинувачений ОСОБА_3 разом з потерпілою ОСОБА_4 перебували біля входу в квартиру АДРЕСА_2 .

В ході спілкування між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, під час якого у обвинуваченого ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на спричинення потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень, діючи умисно, протиправно, кулаком правої руки наніс потерпілій ОСОБА_4 один удар по обличчю з лівого боку.

В результаті таких дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді крововиливу обличчя зліва в проекції вилиці та садна спинки носу, що по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Здійснюючи вказані дії, обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Крім цього, 7 вересня 2025 року близько 14 год. 20 хв. обвинувачений ОСОБА_3 разом з потерпілим ОСОБА_5 перебували на подвір`ї господарства за місцем мешкання останнього, за адресою: АДРЕСА_3 .

В ході спілкування між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, під час якого у обвинуваченого ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на спричинення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень, діючи умисно, протиправно, тримаючи в правій руці свій мобільний телефон наніс ним один удар по волосяній частині голови з лівого боку потерпілого ОСОБА_5 .

В результаті таких дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забійної рани волосистої частини голови зліва (тім`яна ділянка), що по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, більш як на 6, але не більше 21 дня (згідно п. 2.3.3. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень").

Здійснюючи вказані дії, обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Сторони подали клопотання про розгляд обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта в порядку спрощеного провадження.

Обвинувачений з участю захисника надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта без його участі, вину у вчиненні кримінальних правопорушень при зазначених обставинах визнав.

Кримінальні правопорушення, за які передбачена відповідальність ч. 1 ст. 125 та ч. 2 ст. 125 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальними проступками.

Згідно зі ст. 302, ч.2 ст. 381 КПК України за клопотанням сторін суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження та ураховуючи наведене суд вважає за можливе провести розгляд обвинувального акта в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Призначаючи покарання, суд враховує особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальні проступки, раніше не судимий, одружений, не працює, за місцем проживання характеризується формально позитивно, на «Д» обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, а також у присутності дитини.

Враховуючи всі ці обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, а також покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки саме ці покарання є необхідними і достатніми для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід визначити відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до правового висновку, зробленого Об`єднаною палатою Кримінального касаційного суду Верховного Суду у постанові від 12 липня 2020 року усправі № 453/225/19, формулювання поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» є ширшим за поняття «домашнє насильство» у нормі ст. 126-1 КК України і може полягати не лише у вчиненні цього злочину, а й в інших суспільно небезпечних діяннях, які мають ознаки домашнього насильства. Тому поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» не є відсилочним, у розумінні законодавця має комплексний характер й регламентується у різних сферах суспільних відносин. Тому при встановленні змісту згаданого поняття слід виходити з конкретних фактичних обставин справи, а не тільки з кваліфікації дій винуватця.

Злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених уст. 1 Закону № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству», незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК України як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.

Оскільки у данному кримінальному провадженні потерпілою є дружина обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 , тобто особа, з якою обвинувачений ОСОБА_3 перебуває у сімейних відносинах, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством, то суд в інтересах потерпілої, вважає за необхідне одночасно з призначенням обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, застосувати до нього обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, направивши обвинуваченого ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 91-1, 368, 370, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 та ч.2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень;

- за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК Украйни, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку направити учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1