Справа № 496/2359/23
Провадження № 1-кп/496/357/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на час вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді помічника військового коменданта комендатури військових сполучень залізничної дільниці станції та аеропорту Одеса, у військовому званні «старший лейтенант», раніше не судимого

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу на посаді помічника військового коменданта комендатури військових сполучень залізничної дільниці, станції та аеропорту Одеса, у військовому званні «старший лейтенант», 05.09.2020 року близько 15 год 00 хв., діючи в порушенні вимог ст. ст. 3, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, керуючи військовою транспортною машиною - автомобілем марки ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_1 , на 15 км +300 м автодороги Одеса - Рені, на території с. В. Дальник, Одеського (Біляївського) району Одеської області, рухаючись в світлу пору доби зі сторони с. В. Дальник в напрямку с-ще Хлібодарське Одеського (Біляївського) р-ну Одеської області, під час руху в правій смузі автодороги М-15 в напрямку м. Одеса грубо порушив вимоги п. 12.1. 12.3, 13.1, 13.3 та вимоги горизонтальної розмітки 1.1 п. 34.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України), проявивши необережність у виді кримінальної протиправної самовпевненості, яка виразилась в реагуванні на раптову появу перешкоди (собаку, що перетинала дорогу справа наліво), не вживав заходів для зменшення швидкості аж до зупинення або безпечний для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не переконавшись в безпеці свого маневру, зманеврував вліво на зустрічну смугу, не дотримуючись дистанції та безпечного інтервалу при об`їзді, не врахував дорожньої обстановки, не вжив заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації, як наслідок допустив зіткнення з автомобілем Renault Megane Scenic, який рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі. Після цього автомобіль ВАЗ 2107 в аномальному постконтактному русі на зустрічній для себе смузі здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Almera, який рухався по цій смузі позаду автомобіля Renault Megane Scenic, а автомобіль Renault Megane Scenic в аномальному постконтактному русі здійснив виїзд на праве узбіччя, де відбувся його наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка від отриманих травм загинула.

Всі вищевикладені невідповідні та протиправні дії водія ОСОБА_6 та порушення ним вимог п. 12.1. 12.3, 13.1, 13.3 ПДР та вимог горизонтальної розмітки 1.1 п. 34.1 ПДР знаходяться в причинному зв`язку з фактом дорожньо-транспортної пригоди.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 415 КК України - порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило загибель потерпілого.

Від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 надійшло до суду клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Клопотання обґрунтовано тим, що кримінальне правопорушення було вчинено 05.09.2020 року. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 415 КК України відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину і на цей час сплили строки встановлені п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 на задоволенні вказаного клопотання наполягав. Проти думки представника потерпілої заперечував, посилаючись на те, що в період кримінального провадження обвинувачений не хворів, у розшуку не перебував та провадження у справі не зупинялось, на судові засідання з`являвся в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника.

У судовому засіданні представник потерпілої заперечував проти задоволення вказаного клопотання посилаючись на те, що обвинувачений не є військовослужбовцем, оскільки ці обставини не підтверджені матеріалами справи, не відшкодував завдану шкоду, до судового засідання не з`являвся у зв`язку із чим строки давності переривались.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція ч. 1 ст. 415 КК України передбачає покарання у виді службового обмеження на строк до одного року або обмеженням волі на строк від одного до трьох років, або триманням у дисциплінарному батальйоні до одного року, або позбавленням волі на строк від одного до п`яти років.

Тобто ч. 1 ст. 415 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Кримінальне правопорушення у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 було вчинено 05.09.2020 року, тобто з вказаної дати минуло понад 5 років.

Згідно з ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

П. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ч. 1 ст. 285 КПК України зазначає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Ч. 3 ст. 288 КПК України передбачає, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи те, що з дня вчинення ОСОБА_6 злочину середньої тяжкості, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України сплило понад 5 років, строк давності не переривався, обвинувачений наполягає на закритті кримінального провадження відносно нього, а тому суд вважає можливим клопотання захисника обвинуваченого задовольнити та відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 415 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

По справі понесені витрати на проведення експертиз у загальному розмірі на суму 20164 грн 12 к.

У зв`язку із тим, що провадження у справі закривається, а тому суд вважає необхідним витрати на проведення експертиз віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 124, 129, 284 - 286, 288, 372, 376 КПК України, ст. ст. 12, 44, 49, 415 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Скасувати арешти, застосовані ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду від 09.09.2020 року на автомобілі марки: «ВАЗ 2107» д.н.з НОМЕР_1 ; «Nissan Almera» д.н.з НОМЕР_2 ; «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_3 .

Речові докази по справі повернути за належністю.

Витрати на залучення експертів на загальну суму 20164 грн 12 к. віднести за рахунок держави.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1