Справа № 629/5022/25
Номер провадження 1-кп/629/305/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м.Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора- ОСОБА_3 , потерпілої- ОСОБА_4 , представника потерпілої- ОСОБА_5 , обвинуваченого- ОСОБА_6 , захисника- ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання трудового колективу Лозівського високовольтного району електричних мереж АТ «Харківобленерго» та захисника про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки у кримінальному провадженні №0000329 від 08.03.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, працюючого на посаді електромонтера з ремонту повітряних ліній електропередачі 5 розряду служби ліній Лозівського високовольтного району електричних мереж (ВРЕМ) АТ «Харківобленерго», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

09.10.2025 року від трудового колективу Лозівського високовольтного району електричних мереж АТ «Харківобленерго» до суду надійшло клопотання про передачу на поруки ОСОБА_6 та протокол загальних зборів трудового колективу Лозівського високовольтного району електричних мереж АТ «Харківобленерго», з яких вбачається, що трудовий колектив вважає необхідним взяти ОСОБА_6 на поруки, здійснювати заходи виховного характеру, контроль за виконанням ОСОБА_6 безпосередніх трудових обов`язків, перевірку додержання ним правил співжиття в побуті на громадських місцям і повідомляти уповноважені ограни про будь-які випадки ухилення ОСОБА_6 від заходів виховного характери з боку трудового колективу. Просили суд звільнити від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 47 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 з передачею його на поруки трудовому колективу Лозівського високовольтного району електричних мереж АТ «Харківобленерго».

Від захисника надійшло клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу Лозівського високовольтного району електричних мереж АТ «Харківобленерго».

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, підтвердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення, зазначив, що щиро розкаюється,відшкодував шкоду, просив задовольнити клопотання трудового колективу Лозівського високовольтного району електричних мереж АТ «Харківобленерго» та звільнити його від кримінальної відповідальності, передавши на поруки трудовому колективу, де на даний час працює. Також ОСОБА_6 пояснив, що внаслідок ДТП він спочатку на деякий час втратив свідомість, та подальшому у лікарні йому надали медичну допомогу, оскільки він також отримав тілесні ушкодження. Із вказаних причин він фізично не мав можливості викликати швидку допомогу потерпілій. Та як тільки він зміг вийти з лікарні, одразу почав шукати потерпілу, щоб дізнатися про стан її здоров`я та компенсувати витрати на її лікування. Адвокат допомогла йому знайти контакти доньки потерпілої, під час розмови з якою він висловлював своє бажання відшкодувати останній витрати на лікування та просив надати йому інформацію про місцезнаходження потерпілої та її номер телефону. Лише після того, як донька потерпілої надала її номер телефону, він зателефонував ОСОБА_4 та за погодженням з нею перерахував на її картку грошові кошти в сумі 10000 грн. на лікування. Це було у перші дні після ДТП. На теперішній час всього він відшкодував потерпілій матеріальну шкоду в сумі 35024,55 грн., яку визначила ОСОБА_4 у первісному позові. Пояснив, що він має намір в подальшому продовжувати відшкодовувати потерпілій також моральну шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням. Крім того, він неодноразово просив у неї вибачення. В судовому засіданні обвинувачений вибачився перед потерпілою ОСОБА_4 , та зазначив, що дуже жалкує про те, що сталася ДТП, у якій вона постраждала.

Захисник підтримала клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудового колективу, та закриття кримінального провадження. Пояснила, що ОСОБА_6 звернувся до неї за правовою допомогою у перші дні після ДТП, як тільки у нього з`явилася фізична можливість пересуватися після отриманих ним тілесних ушкоджень. Він дуже жалкував та переживав за потерпілу, одним з перших його прохань було допомогти зв`язатися з потерпілою, щоб вибачитися та дізнатися про її стан здоров`я, надати їй на лікування матеріальну чи будь-яку іншу домогу. Та як тільки вдалося зв`язатися з потерпілою, ОСОБА_6 одразу почав перераховувати їй грошові кошти на лікування. Наразі він перерахував 35024,55 грн., як було визначено у первісному позові ОСОБА_4 . Однак в подальшому потерпіла уточнила цивільний позов, збільшивши позовні вимоги до 71830 грн. за матеріальну шкоду, та 300000 грн. -за моральну. При цьому вказана сума не обгрунтована, належними доказами не підтверджена, та є занадто великою для обвинуваченого, який хоча офіційно працевлаштований, проте отримує невеликий дохід, після ДТП отримав тілесні ушкодження та витрачав кошти на лікування і реабілітацію, також на його утриманні перебувають батьки похилого віку. Він домовився про кредит на суму 70000 грн., які запропонував потерпілій на відшкодування шкоди, але вона відмовилася, наполягаючи на відшкодуванні шкоди саме у розмірі, зазначеному в уточненому позові.

Прокурор, потерпіла та представник потерпілої заперечували проти задоволення вищевказаного клопотання.

Потерпіла та її представник зауважили про відсутність щирого каяття з боку обвинуваченого, оскільки в матеріалах досудового розслідування мається рапорт та письмові показання свідків про те, що одразу після ДТП ОСОБА_6 намагався втекти з місця ДТП, та його тримали люди, що знаходилися поблизу. Також він активно не сприяв розкриттю злочину, оскільки відмовлявся надавати показання слідчому, посилаючись на ст. 63 Конституції України. Отже для наявності або відсутності щирого каяття у ОСОБА_6 необхідно дослідити матеріали кримінальної справи, що можна зробити лише під час судового розгляду. Потерпіла також пояснила, що її донька бачила та їй розповідала, що винуватця ДТП тримали люди, щоб він не втік. ОСОБА_4 підтвердила ту обставину, що обвинуваченим в рахунок відшкодування матеріальної шкоди відшкодовано 35024,55 грн., яку вона зазначила в первісному позові, проте зауважила, що вона продовжує лікуватися, у зв`язку з чим витрати значно збільшилися, тому вона уточнила позовні вимоги. Зазначила, що вона не вибачила ОСОБА_6 та вважає, що він за вчинене кримінальне правопорушення має понести покарання відповідно до закону.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали провадження, суд вважає, що клопотання трудового колективу Лозівського високовольтного району електричних мереж АТ «Харківобленерго» про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею його на поруки, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. У разі порушення умов передачі на поруки особа притягається до кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення.

За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі (але не зобов`язаний) звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. Відмова суду в задоволенні клопотання має бути вмотивованою.

Згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15 листопада 2021 року у справі № 199/6365/19; провадження № 51-3198км21, «колегія суддів вважає доцільними посилання прокурора на послідовну практику Верховного Суду, згідно з якою розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди».

В обвинувальному акті обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, зазначено часткове добровільне відшкодування шкоди та не зазначено щирого каяття.

Потерпіла не заперечувала ту обставину, що обвинувачений добровільно відшкодував їй матеріальну шкоду на лікування в сумі 35024,55 грн., проте оспорювала факт його щирого каяття у вчиненні злочину, та вважала, що наявність або відсутність у нього щирого каяття можливо встановити, лише дослідивши матеріали кримінального провадження під час судового розгляду.

Суд приймає до уваги вказану позицію потерпілої та її представника і вважає, що для визнання щирого каяття як однієї з обов`язкових умов звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд повинен перевірити фактори, які б свідчили про справжність, щирість розкаяння, що можна зробити під час судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, а також зважаючи на характер дій, у вчиненні яких ОСОБА_6 обвинувачується, та їх наслідків, пояснень обвинуваченого, захисника, потерпілої та її представника в підготовчому судовому засіданні, та враховуючи думку потерпілої, яка категорично заперечувала проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності,- суд не вбачає достатніх підстав для задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з передачею на поруки.

Керуючись ст.ст.350,371,372 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотань трудового колективу Лозівського високовольтного району електричних мереж АТ «Харківобленерго» та захисника про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності з передачею обвинуваченого на поруки та закриття кримінального провадження- відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1