УХВАЛА

Іменем України

03.11.2025 Справа №607/22947/25 Провадження №1-кс/607/6532/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001800 від 01.11.2025 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, у якого на утриманні перебуває малолітня дитина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

УСТАНОВИЛА:

03.11.2025 старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 звернуласядо слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001800 від 01.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші

органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. При цьому згідно із ч. 10 ст. 62 цього ж Закону поліцейський користується повноваженнями, передбаченими цим законом, незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

Так, 01.11.2025 о 08 год. 00 хв. інспектор СПДН ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_7 спільно зі старшим дільничним офіцером поліції ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області майором поліції ОСОБА_8 заступили на чергування в складі екіпажу «Поліна», у форменому одязі із спецзасобами та табельною вогнепальною зброєю.

Цього ж дня о 18 год. 25 хв. під час несення служби на службовий планшет надійшло повідомлення про те, що в АДРЕСА_3 , відбувається конфлікт між колишнім подружжям, зокрема ОСОБА_9 повідомила про агресивну поведінку її чоловіка ОСОБА_4 . Отримавши вказане повідомлення, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 прибули до будинку, який розташований за адресою, що була вказана заявницею у повідомленні, а саме АДРЕСА_4 .

Перебуваючи біля під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_4 , працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виявили ОСОБА_4 , який знаходився перед вхідними дверима під`їзду та поводився агресивно і зухвало, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим правоохоронці розпочали спілкування з останнім для встановлення його особи. З цією метою ОСОБА_7 неодноразово висловив вимогу до ОСОБА_4 пред`явити документ, що посвідчує особу, проте останній категорично відмовлявся. У цей момент в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_7 фізичного болю та тілесних ушкоджень під час виконання ним службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 01.11.2025 о 18 год. 33 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля під`їзду № 1 будинку № 11, що на вул. Патріарха Любомира Гузара в м. Тернополі, під час спілкування із працівниками поліції правою рукою дістав із кишені куртки газовий балон, скерував його в бік ОСОБА_7 та висловив словесну погрозу розпилити вміст цього балону в обличчя останнього. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , утримуючи газовий балон в своїй правій руці, маючи на меті заподіяння фізичного болю та тілесних ушкоджень працівнику поліції, розпилив вміст газового балону в обличчя інспектора СПДН ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_7 та втік у невідомому напрямку.

У результаті злочинної діяльності ОСОБА_4 порушено суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість інспектора СПДН ВППП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_7 під час виконання ним своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», та спричинено йому тілесних ушкоджень у вигляді комбінованого хімічного ураження слизових оболонок очей, шкіри і дихальних шляхів внаслідок дії перцевого аерозолю.

Слідчий вважає, що у кримінальному провадженні № 0001800 від 01.11.2025 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

01.11.2025 о 23 год. 05 хв. ОСОБА_4 затриманий відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

02.11.2025 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Також необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відтак слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За таких підстав слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк досудового розслідування із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з викладених у клопотанні підстав та просила клопотання задовольнити повністю.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання, додані до нього матеріали кримінального провадження, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001800 від 01.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

01.11.2025 о 23 год. 05 хв. ОСОБА_4 затриманий відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

02.11.2025 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протокол огляду місця події від 01.11.2025; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.11.2025; довідка про стан здоров`я ОСОБА_7 від 01.11.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 01.11.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 02.11.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 02.11.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 02.11.2025; протокол огляду предмету (відеозапису) від 02.11.2025.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідча суддя встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Ураховуючи, що слідча суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідча суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому така обґрунтованість підозри у судовому засіданні стороною захисту не заперечувалась.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, слідча суддя зазначає таке.

В обґрунтування застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту прокурор зазначив, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. Слідча суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. При цьому підозрюваний розлучений та офіційно не працевлаштований, а тому може безперешкодно залишити місце свого проживання з метою переховування. Відтак слідча суддя вважає, що стороною обвинувачення доведена наявність вказаного ризику.

Щодо ризику впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, то згідно зі ст. 23 КПК України на стадії судового розгляду доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час усного допиту у судовому засіданні. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом. Указане доводить, що з метою зміни потерпілим та свідками своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. При цьому слідча суддя також враховує той факт, що підозрюваний обізнаний про особи потерпілого та свідків, що свідчить про високу ймовірність здійснення такого впливу. З урахуванням викладеного слідча суддя вважає, що ризик впливу на потерпілого та свідків є досить вірогідним та доведеним стороною обвинувачення.

Так само слідча суддя вважає, що прокурором доведений ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки працівники поліції прибули на виклик щодо вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини, а відтак існують ризики подальшої протиправної поведінки підозрюваного з метою помсти дружині за виклик на лінію 102.

З урахуванням викладеного слідча суддя доходить висновку, що прокурором доведено, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу і при цьому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відтак слідча суддя доходить висновку, що дієвим запобіжним заходом, який зможе запобігти наявним у цьому кримінальному провадженні ризикам є цілодобовий домашній арешт. При цьому слідча суддя враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, зокрема, що ОСОБА_4 розлучений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, раніше не судимий та має на утриманні малолітню дитину, і доходить висновку, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

Крім цього, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідча суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені даною нормою закону. При визначенні обсягу таких обов`язків слідча суддя вважає, що запропоновані у клопотанні обов`язки є достатніми для забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 .

Поряд з цим при виготовленні вступної та резолютивної частини ухвали слідча суддя помилково вказала дату строку дії ухвали до 31.12.2025, тоді як вірною датою є строк дії до 01.01.2026. Одразу після оголошення ухвали учасникам кримінального провадження було зазначено про таку помилку та останні не заперечували проти її виправлення під час виготовлення повного тексту даного судового рішення, що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 379 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001800 від 01.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 60 (шістдесят) днів.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Встановити строк дії ухвали до 01.01.2026.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення,а підозрюваний ОСОБА_4 має бути негайно доставлений до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 і звільнений з-під варти.

Копію ухвали передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1