ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000400 від 15.07.2025,

В С Т А Н О В И В:

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) ОСОБА_4 про арешт майна (далі - Клопотання) в рамках кримінального провадження № 0000400 від 15.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України (далі - Кримінальне провадження).

Посилаючись на необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, прокурор просить накласти арешт у Кримінальному провадженні на майно, вилучене у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone» модель «14 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- мобільний телефон марки «Iphone» модель «16 Pro», IMEI1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Клопотання обґрунтоване тим, що у рамках Кримінального провадження встановлюються обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України. Під час досудового розслідування 01.10.2025 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого вилучено мобільні телефони, власником/володільцем яких є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В ході проведення огляду вказаних мобільних телефонів виявлено інформацію (переписки в месенджерах), яка має значення для досудового розслідування. Враховуючи наявність видаленої інформації, яка може мати доказове значення в ході проведення досудового розслідування, необхідність її відновлення, у тому числі проведення комп`ютерно-технічної експертизи, було прийнято рішення про вилучення зазначених пристроїв. 01.10.2025 вилучені мобільні телефони визнано речовими доказами у Кримінальному провадженні. За таких обставин метою арешту майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КК України є забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор САП ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду Клопотання, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Детективи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) ОСОБА_3 , який діє на підставі доручення прокурора САП від 07.10.2025, в судовому засіданні доводи Клопотання підтримав, просив задовольнити із викладених у ньому підстав.

Власники/володільці майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду Клопотання, до суду не з`явилися, про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань не подали.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, з метою дотримання розумних строків розгляду Клопотання, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд Клопотання за відсутності власників/володільців майна.

Дослідивши зміст Клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування, а прокурорами САП - процесуальне керівництво у Кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням Кримінального провадження встановлено обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, а саме: вчинення службовими особами Міністерства закордонних справ України (далі - МЗС України) та Посольством України в Японії (далі - ПУ в Японії) шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою з іншими особами, у тому числі службовими особами громадської організації «Центр сприяння міжнародному співробітництву» () (далі - ГО «ЦСМС»), розтрати грошових коштів державного бюджету України в особливо великих розмірах під час збору коштів на підтримку України в умовах збройної агресії з боку Російської Федерації, а також подальшої легалізації вказаних коштів через суб`єктів господарювання.

Згідно ч. 6 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, є особливо тяжкими злочинами.

Слідчим суддею, згідно положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, на підставі наданих доказів, встановлено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення особливо тяжких злочинів, що може бути підставою для застосування у даному Кримінальному провадженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

У Кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до протоколу обшуку від 01.10.2025, у ході його проведення за адресою: АДРЕСА_1, проведено обшук, під час якого вилучено:

1) мобільний телефон марки «Iphone» модель «14 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 ;

2) мобільний телефон марки «Iphone» модель «16 Pro», IMEI1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , належний ОСОБА_6 .

За ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор, окрім іншого, має право тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.09.2025 (справа № 991/9513/25), дозвіл на проведення обшуку за вказаною адресою надавався з метою відшукання та вилучення, зокрема, мобільних терміналів систем зв`язку, на яких зберігаються листування, документи, або інші відомості щодо перерахування бюджетних коштів із ЗДУ МЗС України на користь громадських організацій, благодійних фондів, суб`єктів господарювання у якості гуманітарної допомоги для стримування та відсічі збройної агресії рф щодо України; перерахування бюджетних коштів із громадських організацій, благодійних фондів, суб`єктів господарювання, які отриманні від ЗДУ МЗС України, іншим громадським організаціям, благодійним фондам, суб`єктам господарювання; діяльності «Платформа міжнародної економічної дипломатії», «платформа «Nazovni», «платформа «Назовні».

Відповідно до протоколу обшуку від 01.10.2025, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_6 добровільно видали свої мобільні телефони та повідомили паролі доступу до них.

Під час проведення обшуку в ході огляду вказаних мобільних телефонів, виявлено інформацію, яка має значення для досудового розслідування. Виявлено листування з ОСОБА_7 , з яким, на думку органу досудового розслідування, листування видалено. Інформацію, яка міститься на вказаних мобільних телефонах, необхідно проаналізувати та в подальшому призначити комп`ютерно-технічну експертизу.

Враховуючи, що у мобільних телефонах віднайдено інформацію, що має значення для Кримінального провадження, беручи до уваги необхідність проведення комп`ютерно-технічних експертиз, необхідною умовою проведення яких є надання таких пристроїв разом з інформацією, що на них міститься, у тому числі з метою відновлення та пошуку видалених файлів, які можуть мати значення для Кримінального провадження, вилучення зазначених носіїв інформації не суперечить нормам Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно протоколів оглядів від 02.10.2025:

1) оглядом мобільного телефона марки «Iphone» модель «14 Pro Max» А2894 IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_5 (належного ОСОБА_5 ), віднайдено листування із абонентами: « ОСОБА_8 », « ОСОБА_9 », « ОСОБА_10 », що має значення для досудового розслідування Кримінального провадження;

2) оглядом мобільного телефона марки «Iphone» модель «16 Pro», IMEI1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 (належного ОСОБА_6 ), віднайдено листування із абонентами: « ОСОБА_11 », « ОСОБА_12 », « ОСОБА_10 », « ОСОБА_13 », що має значення для досудового розслідування Кримінального провадження.

Відповідно до пояснень спеціаліста від 02.10.2025, у зв`язку із відсутністю в розпорядженні спеціаліста даних для автентифікації за технологією Fase ID та/або технічних можливостей для обходу системи логічного захисту пристроїв, створити копію мобільних телефонів не надалося за можливе.

За такого, беручи до уваги, що у вказаних мобільних телефонах міститься інформація, яка має значення для Кримінального провадження, у них також можуть міститися відомості, у тому числі видалені файли, що мають значення для встановлення фактів чи обставин, які підлягають доказуванню у даному Кримінальному провадженні, тобто, можуть бути використані як докази у даному Кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Постановою детектива НАБУ ОСОБА_14 від 01.10.2025 вилучені під час обшуку мобільні телефони визнано речовими доказами у Кримінальному провадженні.

Постановою детектива НАБУ ОСОБА_14 від 06.10.2025 у Кримінальному провадженні призначено комплексні судові комп`ютерно-технічні експертизи, об`єктом дослідження яких є вказані мобільні телефони.

Відповідно п. 13.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, із подальшими змінами, для дослідження інформації, що міститься на комп`ютерних носіях, експерту надається сам комп`ютерний носій, а за потреби комп`ютерний блок (комплекс комп`ютерних засобів, до складу якого входить досліджуваний носій).

Наявність електронних документів (файлів), у тому числі видалених, їх зміст, дата створення файлів, хронологія внесення до них змін, з`ясування, чи піддавався відповідний накопичувач певним процедурам з метою знищення інформації, інші питання , які мають суттєве значення для досудового розслідування та належать до предмету доказування у даному Кримінальному провадженні, можуть бути встановлені виключно під час проведення експертизи, на дослідження якої за правилами її призначення та проведення в обов`язковому порядку має бути надано вилучену техніку.

Слідчим суддею встановлено, що вилучені під час проведення обшуку мобільні телефони можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час Кримінального провадження, а не накладення арешту на них, враховуючи, що їх власниками/володільцями є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , причетність яких до вчинення кримінальних правопорушень встановлюється під час досудового розслідування даного Кримінального провадження, може призвести до знищення, приховування вказаних носіїв інформації їх власниками/володільцями з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, що спричинить безповоротну їх втрату, а також втрату відомостей, що в них містяться.

За ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, які є особливо тяжкими злочинами, враховуючи існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що вилучені мобільний телефони можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час Кримінального провадження, зважаючи на необхідність проведення експертних досліджень з метою вирішення питань, які мають суттєве значення для досудового розслідування та належать до предмету доказування у даному Кримінальному провадженні, враховуючи існування ризиків щодо знищення, приховування або втрати зазначених носіїв інформації, у тому числі відомостей, що вони містять/можть містити, слідчий суддя дійшов до висновку, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна (мобільного телефона марки «Iphone» модель «14 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , належного ОСОБА_5 ; мобільного телефона марки «Iphone» модель «16 Pro», IMEI1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , належного ОСОБА_6 ) відповідає принципу розумності, є співрозмірним завданням кримінального провадження, забезпечить збереження речових доказів у Кримінальному провадженні та не створюватиме негативних наслідків для третіх осіб.

За такого, Клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 98, 132, 170, 172, 173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 01.10.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , належне:

1) ОСОБА_5 , а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone» модель «14 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ;

2) ОСОБА_6 , а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone» модель «16 Pro», IMEI1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1