05 листопада 2025 року м.Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Гуляйполе Запорівзької області, громадянина України, перебуваючого на посаді інструктора (з бойової підготовки) відділення інструкторів 3-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні "сержант", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-
Ухвалою судді від 27.10.2025 призначено підготовче судове засідання для розгляду зазначеного клопотання.
Відповідно до інформації, яка зазначена у клопотанні прокурора, командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №74 о/с від 06.11.2023 військовослужбовця за мобілізацією ОСОБА_4 призначено на посаду інструктора (з бойової підготовки) відділення інструкторів 3-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 06.11.2023 № 326 уважається що військовослужбовець ОСОБА_7 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_8 від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_8 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Разом з цим, військовослужбовець ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання. діючи в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, 21 травня 2025 року, без поважних причин самовільно залишив місце розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який дислокувався у АДРЕСА_1 , після чого, тривалістю понад три доби - до 07 жовтня 2025 року свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв.
У клопотанні зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до іншої військової частини, а саме до в/ч НОМЕР_2 . При цьому, командир військової частини НОМЕР_2 надав письмову згоду на продовження ОСОБА_4 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .
Крім того, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Відтак, наявні підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, та закриття кримінального провадження.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав подане до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки останній вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно виявив намір повернутися для продовження проходження військової служби, наявна письмова згода командира військової частини на продовження проходження військової служби ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_2 .
У підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора та просили суд звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.
Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку особи відносно якої це клопотання подано, роз`яснивши наслідки закриття провадження за вказаних обставин, суд дійшов наступного висновку.
07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».
Так, ч. 5 ст. 401 КК України встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 було роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності та порядок виконання свого обов`язку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Окрім того, з наданих прокурором матеріалів, вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, при цьому добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про його бажання повернутися для проходження військової служби, та про звільнення від кримінальної відповідальності.
Також, суд враховує письмову згоду командира військової частини НОМЕР_3 -Н від 01.10.2025 № 222/8ц/2967 на продовження проходження військової служби сержантом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у військовій частині НОМЕР_2 .
Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, зокрема, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.
У зв`язку із викладеним, враховуючи що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України не притягувався, виявив бажання продовжити проходити військову службу, на що в/ч НОМЕР_3 -Н надана письмова згода, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю.
Речові докази та процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.
Матеріальна шкода кримінальним правопорушення не завдана, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. 401 КК України, ст. 284, 286, 288 КПК України, суд,-
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України.
Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрити відповідно доп. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Зобов`язати ОСОБА_4 , не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_3 -Н Міністерства оборони України для продовження проходження військової служби.
Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 -Н Міністерства оборони України поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі негайно після його прибуття до військової частини.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1