Провадження №: 1-кс/752/6482/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001237 від 30 жовтня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 30 липня 2025 року під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , саме за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

мобільний телефон «iPhone» білого кольору, інші ідентифікуючі дані не встановлено у зв`язку з логічним захистом; мобільний телефон марки Redmi Note 5, imei: НОМЕР_1 із сім-карткою НОМЕР_2 ; ноутбук марки HP, model RTL8723DE, s/n: CND95162L8; ноутбук марки HP, s/n: 5CD147CTOG, яке належить ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001237 від 30 жовтня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31 січня 2024 року ОСОБА_5 вирішила замовити авто з США, а саме Audi Q3 2018 року, через компанію, яку було знайдено в Instagram за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_1 (веб-сайт - ІНФОРМАЦІЯ_2

Під час листування з менеджером ОСОБА_6 у месенджері Viber ОСОБА_5 було повідомлено про те що, компанія може надати послуги з підбору транспортного засобу на аукціонах США, організації його доставки і розмитнення, а також необхідність сплатити 38 000 грн гарантійного платежу на банківський картковий рахунок керівника ПП «ПІВДЕННИЙ ШЛЯХ» ОСОБА_7 НОМЕР_3 для подальшого укладання Договору.

01 лютого 2024 р. ОСОБА_5 було сплачено 38 000 грн за реквізитами банківської картки НОМЕР_3 . Оплата підтверджується квитанціями з мого банківського карткового рахунку ( НОМЕР_4 ) та Актом прийому-передачі грошових коштів від 01.02.2024 від ОСОБА_7 , а також копіями скріншотів листування з ОСОБА_8 .

01 лютого 2024 р. між ОСОБА_5 та ПП «ПІВДЕННИЙ ШЛЯХ» в особі ОСОБА_7 був укладений Договір № 510/24/02/01 про надання послуг з підбору автомобіля на аукціонах США, організації його доставки і розмитнення (надалі - Договір), який був надісланий Новою Поштою від імені Керівника ПП «ПІВДЕННИЙ ШЛЯХ» ОСОБА_7 (моб. тел. НОМЕР_5 ) на ім`я ОСОБА_5

8 лютого 2024 р. ОСОБА_9 повідомив у Viber про необхідність сплати вартості автомобіля (VIN код - НОМЕР_6 ), придбаного на аукціоні США, з урахуванням комісії за переказ у сумі 7210 доларів США, яку менеджер запропонував передати у готівці «представнику компанії» - ОСОБА_10 у м. Києві за адресою: вул. Кловський узвіз 7, біля БЦ Карнегі Центр (контактний номер НОМЕР_7 ). Під час зустрічі, ОСОБА_5 передала особі на ім`я ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 7210 доларів США. Оплата підтверджується Актом прийому-передачі грошових коштів від 12.02.2024 від ОСОБА_7 , а також копіями скріншотів переписок з ОСОБА_8 .

9 лютого 2024 р. менеджер ОСОБА_6 надіслав у Viber повідомлення щодо необхідності сплати на особисту карту ОСОБА_7 НОМЕР_8 без зазначення призначення платежу або із зазначенням «переказ особистих коштів» кошти за доставку автомобіля (VIN код - НОМЕР_6 ) та комплекс портових послуг на загальну суму 145 398 грн. Оплата підтверджується квитанціями з банківського карткового рахунку ( НОМЕР_4 ) та Актом прийому-передачі грошових коштів від 12.02.2024 від ОСОБА_7 , а також копіями скріншотів переписок з ОСОБА_8 .

Окрім цього, на вимогу менеджера ОСОБА_6 11 квітня 2024 р. - ОСОБА_5 було внесено 4000 грн передоплати за доставку зазначеного транспортного засобу евакуатором зі Львова до Києва «для уникнення черг з різних причин» на карту за реквізитами НОМЕР_9 . Оплата підтверджується квитанціями з банківського карткового рахунку ( НОМЕР_4 ) а також копіями скріншотів переписок з менеджером ОСОБА_6 .

Наступна оплата за Договором передбачалась за розмитнення авто на реквізити митниці, проте 10 травня 2024 р. ОСОБА_5 було додатково направлено у Viber Менеджером ОСОБА_6 та у Telegram месенджері компанії ПП «ПІВДЕННИЙ ШЛЯХ» (тел. НОМЕР_10 ) неналежно оформлений рахунок на суму 2650 євро (без зазначення повної назви компанії, від імені якої складений інвойс, її юридичної адреси, реквізитів для оплати, розрахунку суми оплати в грошовому еквіваленті в національній валюті) без надання підтвердження витрат, зазначених у цьому інвойсі та повідомлено про необхідність сплати цього рахунку протягом двох календарних днів (а саме субота та неділя - неробочі дні ПП «ПІВДЕННИЙ ШЛЯХ»).

У свою чергу, 11 травня 2024 р. ОСОБА_5 був надісланий лист-звернення щодо надання підтверджуючих документів щодо нібито існуючих додаткових витрат, проте ніяких підтверджень станом на сьогодні потерпіла так і не отримала.

23 травня 2024 р. компанія ПП «ПІВДЕННИЙ ШЛЯХ» (тел. НОМЕР_10 ) надіслала ОСОБА_5 у меседжері Telegram лист (копія додається до Заяви), в якому містилась інформація щодо подальшого розпорядження транспортним засобом транспортно-експедиційною компанією на власний розсуд, проте потерпілій ні з яких джерел (ні з укладеного Договору чи інших надісланих документів) не було відомо про таку умову Договору Виконавця з транспортно-експедиційною компанією - партнером Виконавця, на яку посилається компанія у своєму листі, що «відповідно до умов з транспортно-експедиційною компанією, у разі простою автомобіля на території терміналу морського торгівельного порту «Клайпеда» транспортно-експедиційна компанія може розпорядитись автомобілем на власний розсуд для покриття витрат на зберігання автомобіля на території портового терміналом», що є також порушенням Договору та законодавства України.

24 травня 2024 р. та 25 травня 2024 р. ОСОБА_5 було також надіслано 2 листи повідомлення з вимогою вирішення даної ситуації відповідно до норм чинного законодавства на електронну пошту компанії - , цінними листами з описом вкладення на Укрпошту - за вказаною у Договорі адресою та у месенджери Viber та Telegram, проте станом на сьогодні відповіді на адресу потерпілої не надійшли, транспортний засіб доставлений не був, грошові кошти повернуті не були.

Вказані факти підтверджуються інформацією УПК в м. Києві ДКП НП України, протоколами оглядів, допитами свідків, допитами потерпілих та іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Крім того, в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що свою незаконну діяльність група осіб здійснює як на території України так і на території Республіки Молдова.

У зв`язку з чим, між Офісом Генерального прокурора та Прокуратурою по боротьбі з організованою злочинністю та особливих справ Республіки Молдова 13.06.2024 створено угоду про спільну слідчу групу.

На території Республіки Молдова управлінням кримінального переслідування Національного інспектората розслідування Генерального інспектората поліції МВС Республіки Молдова 02.12.2024 порушено кримінальну справу № за ознаками злочину, передбаченого ч. (5) ст. 190 Кримінального кодексу Республіки Молдова, з якою об`єднано кримінальну справу № , порушену 11.02.2025 за складом злочину, передбаченого літерами b) і с) ч. (2) ст. 190 Кримінального кодексу Республіки Молдова (шахрайство).

В ході проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій співробітниками УПК в м. Києві ДКП НП України встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення, серед інших причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_11 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

30.07.2025 слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_12 , який входить до складу слідчої групи на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.07.2025 справа № 752/25068/24, провадження № 1-кс/752/6107/25 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , саме за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «iPhone» білого кольору, інші ідентифікуючі дані не встановлено у зв`язку з логічним захистом; мобільний телефон марки Redmi Note 5, imei: НОМЕР_1 із сім-карткою НОМЕР_2 ; ноутбук марки HP, model RTL8723DE, s/n: CND95162L8; ноутбук марки HP, s/n: 5CD147CTOG, яке належить ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 30.07.2025 вилучені під час зазначеного обшуку вказані речі було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки вони містять відомості про обставини вчинення вище вказаного кримінального правопорушення.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення можливості призначення експертних досліджень, унеможливлення пошкодження, зміни чи знищення речових доказів, а також для припинення та подальшого запобігання скоєнню злочинів аналогічним способом із використанням вищевказаних речових доказів, прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглянути за його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 17 липня 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_13 від 30 липня 2025 року, мобільний телефон «iPhone» білого кольору, інші ідентифікуючі дані не встановлено у зв`язку з логічним захистом; мобільний телефон марки Redmi Note 5, imei: НОМЕР_1 із сім-карткою НОМЕР_2 ; ноутбук марки HP, model RTL8723DE, s/n: CND95162L8; ноутбук марки HP, s/n: 5CD147CTOG, яке належить ОСОБА_4 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001237 від 30 жовтня 2024 року.

Відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді, зокрема, речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільця майна.

На думку слідчого судді, слідчим доведено відповідність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, критеріям речового доказу та можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення та його специфіку, вважає є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та заснованим на законі, у зв`язку з чим приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Таким чином, враховуючи сукупність наведених обставин, існують достатні підстави вважати, що вилучені речі є доказами злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 30 липня 2025 року в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , саме за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони використання, розпорядження, відчуження, а саме:

- мобільний телефон «iPhone» білого кольору,

- мобільний телефон марки Redmi Note 5, imei: НОМЕР_1 із сім-карткою НОМЕР_2 ;

- ноутбук марки HP, model RTL8723DE, s/n: CND95162L8;

- ноутбук марки HP, s/n: 5CD147CTOG.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1