Справа № 169/955/25
Провадження № 1-кп/169/112/25
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Соловичі Турійського району Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює трактористом у Фермерському господарстві «Аміла», має професійно-технічну освіту, неодружений, є громадянином України, раніше несудимий,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 в період з кінця травня до 31 серпня 2025 року, перебуваючи на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:1814 в селі Обенижі Ковельського району Волинської області, яка належить ОСОБА_6 та на якій розташована пасіка, де займається розведенням бджіл та заготовленням меду ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, з метою викрадення чужого майна та з корисливих мотивів шляхом вільного доступу умисно таємно викрав вживаний ящик для перенесення рамок, вартістю 250 гривень, чотири бувші у використанні заставні дошки, загальною вартістю 190 гривень, два бувших у використанні вулика, загальною вартістю 1000 гривень, а також, порушивши корпуси наявних на пасіці вуликів, проник до сховищ, звідки умисно таємно викрав сімдесят сім бувших у використанні рамок з вощиною, розміром 145 мм х 430 мм, загальною вартістю 2695 гривень, двадцять одну бувшу у використанні рамку з вощиною, розміром 300 мм х 430 мм, загальною вартістю 1050 гривень, шість бджолиних сімей карпатської породи, загальною вартістю 8599.98 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 13784.98 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і показав, що в період з травня до серпня 2025 року поблизу села Обенижі Ковельського району з пасіки викрав ящик для перенесення рамок, заставні дошки, бувші у використанні вулики, рамки з вощиною різного розміру та шість бджолиних сімей карпатської породи. Викрадене майно використав для розведення бджіл поблизу власної ділянки в селищі Турійськ. Вказував, що шкодує про вчинене, та просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що займається бджільництвом, поблизу села Обенижі має пасіку. Влітку 2025 року виявив, що з пасіки зникають дошки, вулики, рамки з вощиною різного розміру та бджоли карпатської породи. Встановив фотопастки та через деякий час знайшов викрадене майно в селищі Турійськ. Вказував, що претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має.

Наведені вище показання обвинуваченого є детальними, чіткими та послідовними і цілком узгоджуються з показаннями потерпілого та фактичними обставинами справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ними не оспорюються, та роз`яснено їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що у суду немає жодних сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження, судом за згодою всіх учасників судового провадження відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України визнано недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище та вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив злочин, передбачений частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу винного, який є здоровою працездатною особою молодого віку, працює, неодружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відсутні.

З урахуванням наведеного вище та виходячи із необхідності та достатності покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк у межах санкції частини четвертої статті 185 Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

Водночас, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також інші наведені вище обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе і без відбування покарання, а тому на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільняє обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання з випробуванням та з покладенням на нього передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України обов`язків.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, на підставі положень статті 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статтями 368, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 Кримінального кодексу України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази:

шестирамковий ящик, чотири заставні дошки, шість вуликів, сімдесят сім рамок, розміром 145 мм х 430 мм, двадцять одну рамку, розміром 300 мм х 430 мм, залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_4 ;

транспортний засіб марки «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , залишити в користуванні ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий