Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/8226/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 та заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду скаргу останньої особи на рішення слідчого в кримінальному провадженні №0000191 від 15 вересня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.382 КК України,

в с т а н о в и в:

05 грудня 2025 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 20 листопада 2025 року про відмову у визнанні першої особи потерпілим в кримінальному провадженні №0000191 від 15 вересня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.382 КК України.

Скаржник зазначає, що став обізнаним з оскаржуваним рішенням слідчого лише 01 грудня 2025 року, що не спростовано слідчим чи прокурором.

ОСОБА_3 просить слідчого суддю скасувати постанову слідчого.

Дослідивши скаргу з додатками, отримавши пояснення ОСОБА_3 в її підтримку, а також письмові заперечення проти скарги слідчого ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступного.

Як вбачається із витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне провадження №0000191 від 15 вересня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.382 КК України, було внесено на підставі ухвали слідчого судді, за заявою ОСОБА_3 , який має процесуальний статус заявника.

11 листопада 2025 року ОСОБА_3 подав слідчому письмову заяву, в якій просив надати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

20 листопада 2025 року ОСОБА_3 подав слідчому письмове клопотання про долучення до провадження цивільного позову про стягнення з держави Україна в особі ГУ НП в Одеській області спричиненої кримінальним правопорушенням моральної шкоди в розмірі 100000 грн.

Постановою слідчого ОСОБА_4 від 20 листопада 2025 року було прийнято рішення про відмову ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у вищезазначеному кримінальному провадженні, що обґрунтовано: відсутністю судового рішення, яке б зобов`язувало слідчого чи прокурора визнати скаржника потерпілим; наявністю ознак зловживання ОСОБА_3 процесуальними правами, їх недобросовісного використання, що перешкоджає здійсненню досудового розслідування у розумні строки; не надання ОСОБА_3 документів чи інших доказів, які б підтверджували спричинення заявнику моральної або матеріальної шкоди та надали б можливість дійти об`єктивного висновку про завдання йому такої шкоди.

Окрім того, 21 листопада 2025 року слідчий ОСОБА_4 також фактично відмовила у прийнятті такого цивільного позову, оскільки в провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, та листом №16-05-48279-25 повернула ОСОБА_3 зазначений позов.

Не погоджуючись із постановою слідчого від 20 листопада 2025 року, скаржник у змісті скарги зазначає:

- про допущену бездіяльність, а також прийняття протиправних рішень прокурорами процесуальними керівниками та слідчими в кримінальному провадженні №0000432 від 21 жовтня 2023 року, за ознаками ст.356 КК України, що підтверджена ухвалами слідчих суддів Пересипського (Суворовського) районного суду м. Одеси від 29 березня 2024 року, від 21 листопада 2024 року, від 12 грудня 20243 року, від 25 березня 2025 року, від 18 квітня 2025 року, від 21 травня 2025 року, від 19 червня 2025 року, а також від 15 жовтня 2025 року за результатами позитивного вирішення поданих ним скарг;

- про спричинення такими діяннями моральної шкоди, яку ОСОБА_3 оцінено в розмірі 100000 грн, у зв`язку із чим, ним 20 листопада 2025 року було подано слідчому відповідний цивільний позов.

Ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2025 року було частково задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ОСОБА_4 , яку зобов`язано розглянути в кримінальному провадженні №0000191 від 15 вересня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.382 КК України, клопотання першої особи від 20 листопада 2025 року про долучення до провадження цивільного позову, з постановленням процесуального рішення в порядку ст.110 КПК України.

Окрім того, відповідно до положень ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

До обов`язкових ознак об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, прямо не віднесено завдання цим діянням шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян.

Водночас, заявник у письмовому клопотанні від 20 листопада 2025 року, а також в змісті позовної заяви прямо зазначає про спричинену йому моральну шкоду, яку обґрунтував наступним: оскарження бездіяльності та неправомірних рішень слідчих та прокурорів вимагало значних зусиль і витрат часу потребували значного витрату часу і зусилля щоб захистити порушене право у кримінальному провадженні. Судова тяганина з розгляду чисельних скарг відволікала від важливих життєвих занять і ділових стосунків, призводила до морального і фізичного виснаження, втоми, позбавляла спокійного ритму життя, втрати душевного спокою; невиконання судових рішень викликало гнівні емоції і обурення, переживання, призводило до депресії, що негативно позначалося на його самопочутті.

Такі доводи заявника про можливе спричинення йому моральних страждань в цілому відповідають положенням ч.1 ст.55 КПК України, а існування численних ухвал слідчих суддів, якими задовольнялись в даному провадженні скарги ОСОБА_3 , як документів, є одним із процесуальних джерел доказів (ч.2 ст.84 КПК України), якими останній доводив такі обставини.

Також, з метою з`ясування того, чи була спричинена будь-яка моральна шкода заявнику у розслідуваному кримінальному провадженні, а також в якому орієнтовному розмірі могла бути така шкода, доцільно було б викликати та допитати ОСОБА_3 в якості свідка, після чого призначити в провадженні відповідну судово психологічну експертизу.

За таких обставин слідчий суддя вважає необхідним визнати оскаржуване заявником процесуальне рішення слідчого від 20 листопада 2025 року таким, що було прийнято передчасно, у зв`язку із чим це рішення необхідно скасувати.

Керуючись ст.ст.55,110,303-309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скарга ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 20 листопада 2025 року про відмову у визнанні першої особи потерпілим в кримінальному провадженні №0000191 від 15 вересня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.382 КК України скасувати.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 повторно розглянути в кримінальному провадженні №0000191 від 15 вересня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.382 КК України, заяву ОСОБА_3 від 11 листопада 2025 року, в якій він просив надати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

На підставі ч.4 ст.535 КПК України зобов`язати керівника зазначеного органу досудового розслідування повідомити Пересипський районний суд м. Одеси про виконання даної ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1