провадження №1-кп/947/1280/25
У Х В А Л А

01 жовтня 2025 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0002388 від 05.09.2025 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Київського районного суду міста Одеси знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України.

30.09.2025 року до суду прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

1. Зміст клопотання.

В обґрунтування поданого клопотання, прокурор зокрема зазначив, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 09.08.2025 року до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.10.2025 року включно, без права внесення застави.

Вказував, що встановлені раніше ризики, передбачені п.п.1, 3 5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: п.1) переховування від суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років, з конфіскацією майна, а тому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, це може спонукати останнього до втечі на тимчасово непідконтрольні Україні території або за кордон та тривалого переховування від суду з метою уникнення покарання. Вказаний ризик також обґрунтовується тим, що обвинувачений офіційно не працює, не одружений, осіб з числа близьких родичів на утриманні не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків, а також враховуючи свій молодий вік може безперешкодно залишити територію України; п.3) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 може вчинити дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування свідків, які надали показання у цьому провадженні відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час судового засідання; п.4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як обвинувачений може зловживати процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення судових засідань; п.5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України, не має постійного місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення кримінальних правопорушень відповідної категорії, так як незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин може приносити швидкий стабільний заробіток (роздрібна вартість психотропної речовини, вилученої у ОСОБА_3 , складає близько 3300000 гривень).

Стверджував, що обрання більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема: при обранні особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту обвинувачений зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого судді, суду - враховуючи тяжкість вчинених злочинів та усвідомлення обвинуваченим невідворотності покарання за їх вчинення, існує ризик того, що обвинувачений буде переховуватись від суду; перебуваючи на волі, обвинувачений може перешкоджати судовому розгляду, шляхом впливу на свідків з метою зміни їх показань на свою користь, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема пов`язане з незаконним обігом наркотиків, оскільки його спільники на даний час невстановлені, а збут наркотичних засобів та психотропних речовин може принести швидкий прибуток.

Вважав, що єдиним запобіжним заходом, який можливо застосувати до обвинуваченого є тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Посилаючись на викладене, керуючись зокрема ст.ст.36, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 199, 315 КПК України, просив суд: продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, без визначення розміру застави.

2. Позиції учасників судового провадження.

Під час судового розгляду, прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачена та захисник, під час судового засідання, проти клопотання прокурора заперечували Захисник зокрема зазначив, що обвинувачений щиро кається, співпрацює зі слідством. Крім того, обвинувачений добре навчається та не вчиняв дій, які б перешкоджали досудовому розслідуванню, не переховувався і не знищував докази, буде й надалі співпрацювати зі слідством. Окрім цього, просив визначити для обвинуваченого помірну суму застави.

Обвинувачений додатково пояснив, що переховуватися від суду та впливати на свідків не збирається, лише хоче потрапити до додому до своїх рідних. Готовий й надалі співпрацювати зі слідством, є студентом. Навчався та проживав з дівчиною у м.Одесі.

3. Передумови та висновки суду.

Суд, заслухавши клопотання, дослідивши додані до нього документи та вислухавши думки учасників кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 09.08.2025 року, до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.10.2025 року включно, без визначення застави.

Під час застосування до ОСОБА_3 вищевказаного запобіжного заходу, слідчим суддею були враховані ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до змісту ч.3 ст.199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд погоджується, що на сьогоднішній день, продовжує існувати ризики, передбачений п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

-) щодо п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за який передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, з конфіскацією майна та від 9 до 12 років, з конфіскацією майна, відповідно. Обмежень у праві виїзду за кордон в умовах воєнного стану не має, Отже, на думку суду існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

-) щодо п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки відповідно до ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Станом на сьогоднішній день, судовий розгляд ще не розпочався, свідки обвинувачення судом не допитані, а тому суд вважає, що існує ризик того, що обвинуваченаийможе незаконно впливати на не допитаних свідків з метою зміни ними показань під час судового розгляду.

При цьому, суд вважає, що зі спливом певного часу, вказані ризики не зменшилися, оскільки обставини, які їх обумовлюють також не змінилися та не відпали, а виникненню ризиків переховування від суду та незаконного впливу на свідків, саме і перешкоджає своєчасне застосування та продовження до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Водночас, суд вважає, що наведені захисником аргументи, а саме: соціальні зв`язки, співпраця зі слідством, навчання, не переконують суд у відсутності ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки вказані обставини прямо не обумовлюють існування вищенаведених ризиків.

Таким чином, суд робить висновок, що існування обвинувачення у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів у сукупності з існуючими ризиками, передбаченими п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України не дозоляють суду змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого та є достатньою підставою для продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання зазначеному ризику.

На думку суду, тривалість застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у співвідношенні із пред`явленим обвинуваченням та можливою мірою покарання, на даний час не виходить за межі розумного строку тримання обвинуваченого під вартою, а кореспондується з характером суспільного інтересу, який існує у випадку протидії вчиненню кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При цьому, суд відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України, не знаходить підстав для визначення обвинуваченому розміру застави, оскільки останній обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 199, 331, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 29 листопада 2025 року включно.

2. Ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі на неї апеляційної скарги.

3. Ця ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ця ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на цю ухвалу, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1