Справа № 381/4096/25 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/6573/2025 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Адвокат ОСОБА_6 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області в інтересах ОСОБА_7 зі скаргою на постанову старшого дізнавача СД Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 від 23 липня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000173 від 04.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2025 року в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , поданої в інтересах ОСОБА_7 , відмовлено. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підстав для скасування постанови дізнавача, яка є обґрунтованою та відповідає вимогам законодавства, в ході розгляду скарги не встановлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказав про незаконність оскаржуваної ухвали. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав про те, що слідчий суддя помилково погодився з тим, що ОСОБА_7 не могла бути потерпілою, оскільки не є власником житла, адже вона фактично проживала в ньому разом з неповнолітньою донькою, а встановлення законності чи незаконності фактичного володіння особи житлом знаходиться поза межами диспозиції ст. 162 КК України. Також вказав, що слідчий суддя не надав належної оцінки законності та обґрунтованості постанови дізнавача, а також не перевірив повноту проведеного досудового розслідування, тоді як у цьому кримінальному провадженні не проведено повного комплексу слідчих (розшукових) дій, зокрема не допитано заявницю, свідків, не оглянуто місце події, не встановлено особу, яка замінила замок, не досліджено факт фактичного проживання потерпілої. Зауважив, що поза увагою суду залишилось судове рішення, яким цивільний позов до ОСОБА_7 щодо усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням залишено без задоволення, що підтверджує не позбавлення її права проживання у будинку, а також рішення ЄСПЛ, в яких суд вказав, що особа може мати право на повагу до житла, навіть якщо вона не має формального права власності за умови тривалого фактичного проживання. Відтак просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу та скасувати постанову дізнавача про закриття кримінального провадження від 23.07.2025 року. Також просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 01.08.2025 року, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної ували був проголошений 06.08.2025 року та того ж дня ним отриманий, що позбавило його права вчасно оскаржити ухвалу.

Адвокат ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції не з`явився, надіславши заяву, в якій апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, а розгляд справи просив провести за його відсутності.

Уповноважена особа Фастівського РУП ГУНП в Київській області до суду також не з`явилась, були повідомлені про дату та час розгляду справи, причини неявки не повідомили.

Неявка учасників, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до наступного висновку.

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2025 року підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні від 01 серпня 2025 року було проголошено лише вступну та резолютивну частину, в судовому засіданні від 06.08.20225 року під час проголошення повного тексту ухвали адвокат ОСОБА_6 присутній не був. Доказів направлення копії ухвали слідчого судді після її проголошення та відповідно її отримання або не отримання заявником або адвокатом матеріали справи не містять, а тому доводи адвоката ОСОБА_6 про отримання копії ухвали 06.08.2025 року колегія суддів вважає обґрунтованими. Апеляційна скарга подана адвокатом ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку 11 серпня 2025 року, яка отримана та зареєстрована судом апеляційної інстанції 15 серпня 2025 року. Несвоєчасне отримання копії ухвали слідчого судді та ознайомлення з її змістом є, на думку колегії суддів, поважними причинами пропуску адвокатом ОСОБА_6 строку на її апеляційне оскарження, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 про незаконність та необґрунтованість ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2025 року колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ст.ст. 9, 91, 92, 94, 284 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення у тому випадку, коли діяння особи не містить ознак, які утворюють склад певного кримінального правопорушення, досудове розслідування проведено всебічно, повно і об`єктивно та вичерпана можливість зібрання інших доказів.

Розглядаючи скаргу адвоката ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя фактично визнав те, що у ході досудового розслідування, яке було проведено, на його думку, повно та об`єктивно, не було встановлено наявності складу кримінального правопорушення. Між тим такий висновок не ґрунтується на вимогах закону, не відповідає матеріалам кримінального провадження і погодитись із ним повністю не можливо.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 23.07.2025 року, кримінальне провадження № 0000173, що було розпочате від 04.07.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, закрите із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Між тим, на думку колегії суддів, слідчим не було проведено усіх необхідних дій, направлених на з`ясування обставин кримінального провадження, необхідних для переконання про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, як вбачається з постанови слідчого, висновок про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України слідчий зробив на підставі того, що заявниця ОСОБА_7 фактично не є власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрована за цією адресою, а тому не може бути потерпілою у кримінальному провадженні, яке відповідно до ст. 477 КПК України є провадженням у формі приватного обвинувачення, тобто яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого. Також слідчий зазначив, що допитана як свідок ОСОБА_9 повідомила, що власником домоволодіння є її чоловік ОСОБА_10 та їх спільний малолітній син ОСОБА_11 , а з ОСОБА_7 як колишньою дружиною постійно виникають сварки за користування будинком.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 19 квітня 2023 року у справі № 606/719/21, виходячи з принципу недоторканості житла та іншого володіння особи та з огляду на визначення поняття іншого володіння особи, наданого в частині другій статті 233 КПК України, під ним розуміються предмети матеріального світу, які перебувають законно або незаконно у фактичному стабільному (тривалому) і безперервному володінні фізичної особи та призначені, пристосовані чи спеціально обладнані для розміщення або зберігання її майна, вирощування чи виробництва продукції, забезпечення побутових та інших потреб особи, а також оснащені будь-якими пристосуваннями (огорожею, запорами, сигналізацією, охороною тощо), які роблять неможливими або ускладнюють проникнення до них. При цьому, зазначення про законне чи незаконне володіння як житлом, так і «іншим володінням» особи вказує на будь-які підстави набуття особою фактичного права володіння цим майном (права мати річ), яке може бути як пов`язаним, так і не пов`язаним з юридичною фіксацією цього факту (отриманням права на річ). Такої позиції дотримується і Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях, визначаючи, зокрема поняття «житло», тлумачить його як місце (помешкання), де особа постійно проживає, незалежно від форми чи підстави такого проживання, утримує і облаштовує його, навіть якщо це здійснено з порушенням національного законодавства (справа «Барклі проти Сполученого Королівства» 1996 року).

Таким чином, встановлення законності чи незаконності фактичного володіння особи житлом чи іншим володінням знаходиться поза межами диспозиції статті 162 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 , хоч і не є власником житла, однак фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з двома дітьми: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , та, незважаючи на наявність судових спорів з приводу користування житлом, фактично користується і утримує вказане домоволодіння, а тому висновки слідчого про неможливість визнання ОСОБА_10 потерпілою у кримінальному провадженні, відкритому за фактом порушення недоторканості житла, є необґрунтованими. Також як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим не допитано заявницю, свідків, не оглянуто місце події, не встановлено особу, яка замінила замок, не досліджено факт фактичного проживання осіб у будинку.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що за змістом ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування із посиланням на відповідні положення КПК України. Цих вимог закону дізнавачем під час винесення постанови від 23.07.2025 року про закриття кримінального провадження у повній мірі також дотримано не було. Так, колегія суддів звертає увагу на те, що постанова про закриття кримінального провадження від 23.07.2025 року не містить висновків щодо фактичних обставин, встановлених під час досудового розслідування, переліку проведених слідчих дій та аналізу зібраних доказів. Як результат цього - постанова не містить належних мотивів, необхідних для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а зазначено лише посилання на норми ч. 1 ст. 162 КК України, те, що ОСОБА_7 фактично не є власником домоволодіння, та не зареєстрована за тією адресою, а тому не може бути потерпілою у кримінальному провадженні, а також викладено покази допитаної як свідка ОСОБА_9 .

Вказані обставини свідчать про неповне з`ясування обставин кримінального провадження, що у своїй сукупності вказує на необґрунтованість та передчасність постанови дізнавача про закриття кримінального провадження від 23.07.2025 року.

Неврахування цих обставин призвело до ухвалення слідчим суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області ухвали від 01 серпня 2025 року, яка не може визнаватись законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню з постановленням у справі нової ухвали про скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження.

Зазначені вище обставини указують на обґрунтованість апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , яка подана в інтересах ОСОБА_7 , та необхідність її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка подана в інтересах ОСОБА_7 ,задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача СД Фастівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 від 23 липня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000173 від 04.07.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000173 від 04.07.2025 року повернути до Фастівського РУП ГУНП в Київській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4