Провадження № 1-кс/742/1746/25
Єдиний унікальний № 742/5310/25
У Х В А Л А

про продовження строку запобіжного заходу

29 грудня 2025 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Прилуки клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000813 від 29.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що розглядається.

1.На розгляді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України. Головуючим у цьому провадженні визначено суддю Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_6 .

2. Прокурором 12.12.2025 подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , обраного ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.09.2025. Клопотання орбгрунтоване наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3. У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючої судді ОСОБА_7 головуючим для розгляду цього клопотання згідно з протоклом атворозподілу від 24.12.2025 визначнео суддю ОСОБА_1 .

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження.

4.У судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, вказав на існування ризиків, передбачених у клопотанні.

5.Підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_4 заперечили проти доводів клопотання прокурора, вказавши, що він не має наміру ухилятись від слідства і суду, має намір сприяти суду. Також захисник зазначив про неможливість розгляду цього клопотання визначеним складом суду, оскільки склад суду, який розглядає кримінальне провадження по суті визначений і не може бути змінений.

ІІІ. Суд, дослідивши зміст Клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін Кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

6.У відповідності до положень ст. 131 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

7.Згідно положень ст. ст. 176, 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

8.Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

9.За ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

10.З огляду на положення даної статті, суд під час вирішення питання щодо наявності підстав для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має встановити наступні обставини: (1) чи набув ОСОБА_5 статусу підозрюваного, обвиунваченого у Кримінальному провадженні, в рамках якого розглядається Клопотання; (2) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке йому інкримінується; (3) наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

11.Зі свого боку, з метою вирішення вищезазначених питань, слідчому судді необхідно встановити у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 .

ІV. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.

12.ОСОБА_5 підозрюється скоєнні кримінальних правопорушень. Передбачених ч. 2 ст. 3207, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто скоєнні нетяжкого та тяжких кримінальних правопорушень.

13.Вчинення вказаного кримінального правопорушення за обставин, наведених у клопотанні прокурора підтверджується, зокрема, матеріалами кримінального провадження, зокрема обвинувальним актом від 29.09.2025 з додатками. У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 має статус обвинуваченого.

14.Враховуючи вищевикладене, при розгляді клопотання прокурора суд зазначає, що оцінює надані стороною обвинувачення матеріали та зазначені в них відомості лише з точки зору того, чи мало місце кримінальне правопорушення, про яке зазначає сторона обвинувачення, і на даному етапі досудового розслідування суд не вирішує питання про наявність усіх елементів складу злочину, винуватість чи невинуватість осіб у його вчиненні і не визначає ступінь їх вини.

Щодо набуття особою статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні.

15.Частиною 1 статті 42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

16.Отже, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону підозрюваним є (1) особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, (2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або (3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

17.Тобто вищевказана процесуальна норма визначає три рівнозначні випадки, за відповідності ситуації особи хоча б одному з яких, вона вважається такою, що є підозрюваною у кримінальному провадженні.

18.Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

19.Обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку ст.. 291 КПК України.

20.Під час досудового розслідування судом двічі перевірялась обгрунтвоаність підозри ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу.

21.Так, ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.09.2025 стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з можливістю внесення застави в сумі 181680 грн. Ухвалою суду від 29.10.2025 строк дії запобіжного заходу продовжено до 27.12.2025.

Щодо обґрунтованості підозри.

22.Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

23.Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

24.Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

25.Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

26.Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих суду доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

27.У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

28.Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

29.Згідно з доводами, викладеними у Клопотанні,та документами, наданими на підтвердження цих доводів,обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309. Ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується сукупністю зібраних доказів.

30.Враховуючи вищезазначені факти, суд доходить висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 оскільки обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами, які об`єктивно пов`язують ОСОБА_5 із кримінальним правопорушенням, яке йому інкримінується, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити таке кримінальне правопорушення за викладених у Повідомленні про підозру обставин, що є достатнім для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

31.Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні злочинів. Так, на цій стадії суд не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

32.Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у Кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

V. Наявність ризиків, та їх обґрунтованість

33.Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

34.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

35.Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

36.Так, у Клопотанні прокурор посилається на те, що наявні ризики, які свідчать про можливе вчинення ОСОБА_5 дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити або сховати докази; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

37.Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання

38.При цьому, суд при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_5 можливості переховуватися, зокрема те, що обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, не працює. Обвинувачється у вчиненні двох тяжких кримінальних правопорушень.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженн та знищення доказів

39.Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, обґрунтовується тим, що свідки кримінального правопорушення, з числа залучених при затриманні, проведенні обшуку та іншого ряду слідчих розшукових дій відомі підозрюваному, особа залучена до проведення оперативної закупки, також входить в коло спілкування останнього, а тому існує обґрунтований ризик розкриття особи свідка, анкетні дані якого змінено в інтересах слідства, та незаконного впливу на свідків, внаслідок чого втрати слідством доказів у кримінальному провадженні.

40.При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

41.Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

42.Так, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України, безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального провадження та повинна застосовуватися за загальним правилом, можливість використання показань, зафіксованих за допомогою технічних засобів відеофіксації, передбачена ч. 11 ст. 615 КПК України, застосовується лише як виключення. При цьому, показання свідків, безпосередньо досліджені в суді, мають пріоритет над показаннями, отриманими у порядку ч. 11 ст. 615 КПК України.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

43.Суд враховує, що ОСОБА_5 підозрюється в скоєнні трьох кримінальних правопорушень, а відтак існує певний ризик того, що його протиправна поведінка при обранні іншого більш м`якого запобіжного заходу може бути продовжена.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

44.В силу ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

45.Вирішуючи питання про обрання розміру застави суд не вбачає підстав для її зменшення з огляду на наявність ризиків та особу обвинуваченого.

46.Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що застава в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України забезпечить виконання ОСОБА_5 обов`язків підозрюваного, а тому достатній розмір застави, що забезпечить виконання обов`язків підозрюваного становитиме мінімальний розмір 60 прожиткових мінімумів доходів громадян, що складає 181680 грн.

Керуючись ст.ст. 176-178, 193, 194, 196, 314-316 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, продовжити до 22 лютого 2026 року з можливістю внесення застави, призначеної ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.09.2025 розміром 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти під заставу.

Про дату і час наступного судового засідання повідомити учасників провадження.

В частині продовження дії запобіжного заходу ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з часу оголошення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 29.12.2025 об 11.00 годині.

Суддя ОСОБА_8