УХВАЛА

22 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 943/42/24

провадження № 51-4761 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Буського районного суду Львівської області від 23 вересня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 3 грудня 2025 року стосовно останнього,

установив:

Вироком суду першої інстанції визнано винуватим ОСОБА_5 та засуджено за вчинення, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286?1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з позбавленням права керування транспортними засобами на той самий строк.

Ухвалою Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника залишено без задоволення, а зазначений вирок - без зміни.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями захисник в інтересах засудженого подав касаційну скаргу.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що його скаргу належить залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка її подала, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої вимоги.

У скарзі захисник, посилаючись на недоведеність вини засудженого, суперечливість показань свідків, неповноту експертних досліджень, недоліки огляду місця події та інші фактичні обставини, фактично порушує питання про переоцінку доказів та встановлення нових фактичних даних.

Такі доводи не можуть бути предметом касаційного перегляду, оскільки відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції не досліджує докази, не встановлює фактичні обставини та не перевіряє їх достовірність.

Крім того, скарга не містить зазначення на конкретні порушення, допущені апеляційним судом під час перегляду вироку, що могли б бути підставою для скасування ухвали відповідно до ст. 438 КПК України.

У касаційній скарзі також відсутнє коректне формулювання вимог згідно із положеннями ст. 436 КПК України, що також не відповідає положенням п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України.

Вимога захисника скасувати судові рішення та закрити кримінальне провадження (за відсутністю доведеного складу кримінального правопорушення) не узгоджується із повноваженнями касаційного суду.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою захисника.

Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

За таких обставин касаційна скарга подана без додержання вимог ст. 427 КПК України і підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захисником має бути підтверджено, що він не пропустив цей строк.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Буського районного суду Львівської області від 23 вересня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року - залишити без руху, встановивши йому десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3