Справа № 539/4770/25
Провадження № 1-кп/539/336/2025
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2025 року місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня-спеціальна, не працюючого, утриманців не має, не є депутатом, не є особою з інвалідністю, на військовому обліку не перебуває, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, та кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України, -
УСТАНОВИВ:
І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ
Перший епізод: 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався. Востаннє воєнний стан продовжено Указом Президента України № 4525-ІХ від 15 липня 2025 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року на 90 діб.
17 липня 2025 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 або обвинувачений) прийшов до домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в якому проживає його односельчанин ОСОБА_5 (далі ОСОБА_5 або потерпілий). В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку цінних речей із вказаного домогосподарства.
В подальшому ОСОБА_4 разом з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3864 гривні 40 копійок.
В подальшому ОСОБА_4 разом з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3941 гривень 94 копійки.
В результаті ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 7806 гривні 34 копійки.
ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ
Дії ОСОБА_4 за першим епізодом кваліфіковані за частиною четвертою статті 185 КК України, а саме: викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, поєднаному із проникненням у сховище.
Дії ОСОБА_4 за другим епізодом кваліфіковані за частиною першою статті 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до іншого володіння особи.
ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, а також кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною першою статті 162 КК України за обставин, зазначених в обвинувальному акті, та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення та проступок із корисливих мотивів, щиро кається, більше такого робити не буде, просить судового не карати.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що обвинувачений щиро розкаюється у вчиненому та просить суд врахувати, що кримінальне правопорушення та проступок вчинені ОСОБА_4 вперше, обвинувачений характеризується позитивно, завдану потерпілому шкоду відшкодував у повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисних ОСОБА_6 вважають недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд суворо не карати обвинуваченого, оскільки ОСОБА_4 все потерпілому відшкодував.
Відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) суд за пропозицією прокурора та за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обвинувачений та його захисник на вказане вище погодилися.
Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого та дослідив дані, які характеризують його особу.
Прокурор у судовому засіданні підтримав обвинувачення, викладене стосовно ОСОБА_4 в обвинувальному акті, просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, та кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною першою статті 162 КК України; під час призначення покарання просив врахувати особу обвинуваченого, повне визнання вини, його щире каяття, а також відшкодування завданих збитків потерпілому та призначити покарання: за частиною четвертою статті 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; за частиною першою статті 162 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік; на підставі частини першої статті 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням; відповідно до частини першої статті 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком протягом строку, встановленого судом із покладенням на нього обов`язків, визначених судом.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 підтримав призначення ОСОБА_4 покарання, заявлене прокурором.
Таким чином, суд дійшов переконання про винуватість ОСОБА_4 у скоєнні пред`явлених йому кримінальних правопорушень.
Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що кожен доказ, а саме: покази обвинуваченого про визнання вини, активне сприяння розкриттю вказаного кримінального правопорушення, - є допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному, послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явлених обвинувачень ОСОБА_4 .
Суд також дійшов висновку, що отриманих судом доказів є достатньо для того, щоб дійти висновку про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні пред`явлених йому обвинувачень.
Суд вважає, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мали місце, ці діяння містять склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, та кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною першою статті 162 КК України, і обвинувачений винний у вчиненні цих правопорушень та підлягає покаранню за їх вчинення, оскільки відсутні будь-які підстави для закриття кримінального провадження чи звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Так, вина обвинуваченого ОСОБА_4 полягає в тому, що він вчинив викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану, поєднаному із проникненням у сховище, тому такі дії суд кваліфікує за частиною четвертою статті 185 КК України. Крім того, ОСОБА_4 незаконно проник до іншого володіння особи, а тому такі дії суд кваліфікує за частиною першою статті 162 КК України.
ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ
Відповідно до змісту статей 50 та 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Вчинені кримінальні правопорушення відповідно до статті 12 КК України належать:
за частиною четвертою статті 185 КК України - до тяжких злочинів;
за частиною першою статті 162 КК України - до кримінальних проступків.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
Відповідно до листа Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області від 12 серпня 2025 року №07-46/3080 обвинувачений ОСОБА_4 на обліку в управлінні не перебуває та ніяких видів виплат державної соціальної допомоги не отримує.
На обліку в лікарів невропатолога та психіатра обвинувачений не перебуває, що підтверджується листом Комунального підприємства «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради Полтавської області від 13 серпня 2025 року №2024/01-09.
Відповідно до характеристики старости Вовчицького старостинського округу виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 05 серпня 2025 року №02-20-6/10/146 обвинувачений проживає у селі Березоточа Полтавської області без реєстрації. Інформація про склад сім`ї відсутня. Замкнутий, скритний, із сусідами та мешканцями села не спілкується, друзів немає.
Беручи до уваги вищенаведене, зважаючи на особу винного, пом`якшуючі покарання обставини, які у своїй сукупності дійсно істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також з урахуванням усіх викладених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій статей обвинувачення, а саме:
за частиною четвертою статті 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
за частиною першою статті 162 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі частини першої статті 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені частиною четвертою статті 185 та частиною першою статті 162 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання (обмеження волі на строк 1 (один) рік) більш суворим (позбавленням волі на строк 5 (п`ять) років), тобто покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Відповідно до частини першої статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої, пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На думку суду, саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий тягар для обвинуваченого, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи».
V. ІНШІ РІШЕННЯ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕНІ ВИРОКУ
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Витрати на проведення судових товарознавчих експертиз становлять загальну суму: 42 787,20 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази у кримінальному провадженні відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України:
Металевий топор (сокира) з дерев`яною ручкою, дві металевих пилки: одна з металевою ручкою, друга із пластиковою; вимірювальну рулетку на 10 метрів; 2 шліфувальних дисків; гиря вагою 16 кілограмів; напильники у кількості близько 12 штук; розвідний металевий ключ; ключі для ремонтування у кількості близько 19 штук різного призначення; розвідний ключ; плоскогубці; головки для ремонтування у кількості 7 штук; манометр; мітчики у кількості 28 штук; набір нових підшипників у кількості 10 штук; ручний дриль; пательня з ознаками експлуатації; 200-літрова металева бочка зеленого кольору повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 вересня 2025 року у справі № 539/4522/25 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України. Строк дії обов`язків - до 28 жовтня 2025 року.
Строк дії обов`язків закінчився та стосовно обвинуваченого запобіжний захід не обирати.
Підстави, для вирішення судом інших питань, передбачених статтею 368 КПК України, відсутні.
На підставі наведеного, керуючись статтями 50, 65, 67, 349, 368-371, 373-374, 394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України та кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:
за частиною четвертою статті 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
за частиною першою статті 162 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі частини першої статті 70 КК України визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені частиною четвертою статті 185 та частиною першою статті 162 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання (обмеження волі на строк 1 (один) рік) більш суворим (позбавленням волі на строк 5 (п`ять) років), тобто покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Відповідно до частини першої статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої, пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Виконання покарання у виді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 42 787 (сорок дві тисячі сімсот вісімдесят сім) гривень 20 копійок процесуальних витрат за проведення експертиз.
Речові докази у кримінальному провадженні відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України:
Металевий топор (сокира) з дерев`яною ручкою, дві металевих пилки: одна з металевою ручкою, друга із пластиковою; вимірювальну рулетку на 10 метрів; 2 шліфувальних дисків; гиря вагою 16 кілограмів; напильники у кількості 12 штук; розвідний металевий ключ; ключі для ремонтування у кількості 19 штук різного призначення; розвідний ключ; плоскогубці; головки для ремонтування у кількості 7 штук; манометр; мітчики у кількості 28 штук; набір нових підшипників у кількості 10 штук; ручний дриль; пательня з ознаками експлуатації; 200-літрова металева бочка зеленого кольору повернути власнику - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 .
Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлено.
Вирок може бути оскаржено, з урахуванням положень частини другої статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку видати негайно після його проголошення учасникам судового провадження.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області ОСОБА_1