печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Острів Рокитнянського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та, проживаючого: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні № 0001474, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2022.

ВСТАНОВИВ:

03.11.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до його змісту, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001474 від 28.12.2022 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України та за фактами вчинення, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 176, ч. 4 ст. 190 КК України.

За твердженням старшого слідчого, в ході досудового розслідування встановлені такі обставини.

У не встановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 24.10.2024, ОСОБА_7 , бажаючи мати стабільне джерело доходів від протиправної діяльності, діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішив без дозволу правовласників торговельних марок, всупереч вимогам ст. ст. 5, 16, 20 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» незаконно використовувати знаки для товарів і послуг , , , які належать компанії Сосьєте де Продюі Hестле С.А. та можуть використовуватися на території України лише ТОВ «Нестле Україна»; а також знаки для товарів і послуг , , , які належать ДП «КК «Рошен», та можуть використовуватися на території України лише ПрАТ «УКРОПТБАКАЛІЯ», шляхом виготовлення, зберігання з метою пропонування для продажу та реалізації фальсифікованої продукції (приправи, желатину, перцю меленого чорного) вищевказаних торговельних марок.

Усвідомлюючи незаконність такої злочинної діяльності та можливість її викриття правоохоронними органами, а також те, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне використання вищевказаних знаків для товарів і послуг (торговельних марок) неможливо, ОСОБА_7 , діючи як організатор, розробив план злочинної діяльності, підібрав та залучив співвиконавців вчинення злочину, розподілив між співучасниками злочинні ролі та шляхом надання безпосередніх вказівок, інструктування, координації дій співучасників здійснював керування вчиненням злочину, створивши таким чином стійке злочинне об`єднання для вчинення одного триваючого кримінального правопорушення.

Реалізовуючи вказаний злочинний план, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.10.2024 залучив до вчинення кримінального правопорушення інших співучасників, зокрема: ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які діючи умисно з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, погодилися на спільне вчинення кримінального правопорушення. З метою забезпечення стабільного функціонування злочинної діяльності між учасниками організованої групи визначені конкретні ролі, завдання та функції.

ОСОБА_3 , як виконавець:

-брав участь у реалізації злочинного плану, розробленого ОСОБА_7 ;

-забезпечував реалізацію виробничих процесів, пов`язаних з виготовленням та реалізацією фальсифікованої продукції, здійснював контроль за використанням та залишками сировини та етикеток, з метою вчасного поповнення запасів;

-здійснював контроль за роботою інших співвиконавців;

-безпосередньо брав участь у виготовленні фальсифікованої продукції;

-здійснював завантажування, розвантажування, транспортування і доставку з використанням наданого ОСОБА_7 транспорту, а також відправку готової фальсифікованої продукції покупцям, чим фактично брав безпосередню участь у її продажі;

-отримував частину грошових коштів, здобутих від протиправної діяльності;

-прийняв та дотримувався заздалегідь обумовлених правил поведінки членів організованої групи, а також вживав заходи конспірації спрямовані на запобігання викриття її незаконної діяльності;

-погодився приховувати кримінально протиправну діяльність.

Зазначена організована злочинна група мала чітку ієрархію, в якій ОСОБА_7 , як той, хто її заснував - дистанційно здійснював загальне керівництво та фінансування групи, забезпечував її внутрішньою та зовнішньою стійкість. ОСОБА_3 , був нижчою ланкою в цій ієрархії та забезпечував надійну реалізацію виробничих процесів, пов`язаних з виготовленням та реалізацією фальсифікованої продукції. Далі в ієрархії розташовані ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , та інші невстановлені досудовим розслідуванням виконавці, які безпосередньо здійснювали виготовлення фальсифікованої продукції. Інші невстановлені особи, які виконували ролі позобників, були найнижчою ланкою описаної організованої групи та безпосередньої участі у виготовленні та реалізації описаної продукції не брали, однак виконавши свою частину обов`язків, сприяли кримінально протиправній діяльності надавши для неї складське приміщення, обладнання, сировину, пакувальний матеріал, транспорт.

Старший слідчий вказує, що 30.10.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Звернення із клопотанням, старший слідчий обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме, що ОСОБА_3 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Старший слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Покласти на підозрюваного строком на два місяці наступні обов`язки:

-не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-не відвідувати тимчасово окуповані території України;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-повідомити слідчому, прокурору про особистий номер мобільного телефону та повідомляти про зміну свого номеру мобільного телефону;

-утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Прокурор підтримав доводи клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на непомірно великий розмір застави.

За результатами дослідження матеріалів клопотання та з урахуванням думки учасників кримінального провадження, слідчий суддя робить наступні висновки.

Розділ ІІ КПК визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).

Стаття 184 КПК визначає вимоги до змісту клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів.

Згідно з положеннями статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (1), наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (2), недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (3).

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні.

Вважаю, що органом досудового розслідування в клопотанні наведено докази наявності обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_3 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Вважаю, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому з урахуванням всіх з`ясованих судом обставин, підозрюваному ОСОБА_3 слід застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Пунктом 2 ч.5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення та правову кваліфікацію, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, а також беручи до уваги майновий та сімейний стан підозрюваного, також вік підозрюваного, вважаю за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму - 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді застави, який має бути внесений протягом п`яти днів, вважаю за необхідне відповідно до ст.194 ч.5 КПК України покласти на нього обов`язки:

-не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-не відвідувати тимчасово окуповані території України;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-повідомити слідчому, прокурору про особистий номер мобільного телефону та повідомляти про зміну свого номеру мобільного телефону;

-утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Слідчий суддя звертає увагу, що згідно зі ст. 198 КПК висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176,177, 178, 182, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, поклавши на нього такі обов`язки:

-не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-не відвідувати тимчасово окуповані території України;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-повідомити слідчому, прокурору про особистий номер мобільного телефону та повідомляти про зміну свого номеру мобільного телефону;

-утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити на два місяці в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.12.2025.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Київського апеляційного суду..

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1