н/п 1-кп/490/1700/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 від 15.11.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві, є громадянином України, має середню освіту, неодружений, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно до ст.1 Закону України від 7 грудня 2017 року №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Так, 15.11.2025 року приблизно о 09 годині 30 хвилин, більш точного часу в ході проведення дізнання встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник словесний конфлікт з матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З метою уникнення продовження конфлікту, ОСОБА_4 направилася до сестер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що проживають за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 пішов за нею слідом.

Перебуваючи на території двору за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_3 виник раптовий протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, їх караність, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 вирвав у ОСОБА_4 з правої руки дерев`яну палицю для ходьби тростину. Після чого, ОСОБА_3 , перебуваючи навпроти своєї матері ОСОБА_4 та тримаючи у правій руці дерев`яну палицю для ходьби тростину, наніс останній один удар рукояткою по голові у тім`яно-скроневу ділянку зліва.

У результаті вищезазначених дій, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин, синця голови, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (кожне).

Відповідно до письмової заяви, складеної у присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинувачений не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 також надала заяву, в якій зазначено, що вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, тобто без її виклику та без проведення судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Заява обвинуваченого щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні не викликає сумнівів в її добровільності.

Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст.65-67 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, неодружений, офіційно не працює, за даними Комунального некомерційного підприємства "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради на даний час на лікуванні у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8, ст.178 КУпАП, перебуває на профілактичному обліку у ВП №1 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області як особа, яка схильна до вчинення домашнього насильства, як обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, та обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати відсутні.

Питання про речовий доказ суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речовий доказ:

два фрагменти палиці дерев`яної, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 вважати повернутим за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1