Номер провадження: 11-п/813/529/25
Справа № 518/2057/25
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши подання голови Ширяївського районного суду Одеської області ОСОБА_4 про направлення до іншого суду матеріалів справи за клопотанням слідчого про дозвіл на тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, в кримінальному провадженні №0000610 від 11.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

До Ширяївського районного суду Одеської області надійшло клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене заступником керівника Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000610 від 11.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про надання дозволу оператору мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », виготовити на паперовому та електронному носії документ, що містить інформацію про телефонні дзвінки за IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 у період часу з 20.10.2025 року до 11.11.2025 року (справа №518/2057/25, провадження №1-кс/518/54/2025).

Ухвалою слідчого судді Ширяївського районного суду Одеської області від 03.12.2025 року прийнято рішення про направлення вказаного клопотання до Одеського апеляційного суду для вирішення питання про направлення до іншого суду (а.с.46-48).

09.12.2025 року голова Ширяївського районного суду Одеської області ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з поданням про визначення підсудності вищевказаного клопотання слідчого та направлення його до іншого суду.

Розгляд подання в апеляційному суді проведено за відсутності учасників провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи подання, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Положеннями ст.34 КПК України (далі - КПК) регламентовані правила та порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, і дана норма закону за структурою Кримінального процесуального кодексу України відноситься до Параграфу 3 «Суд і підсудність» Глави 3 «Суд, сторони та інші учасники кримінального провадження».

Частиною 1 статті 34 КПК передбачено вичерпний перелік підстав за яких кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Відповідно до положень ч.5 ст.34 КПК спори про підсудність між судами не допускаються.

У поданні місцевого суду та ухвалі слідчого судді Ширяївського районного суду Одеської області від 03.12.2025 року зазначається, що орган досудового розслідування Березівський РВП ГУНП в Одеській області не знаходиться в межах територіальної юрисдикції Ширяївського районного суду Одеської області, тому слідчий суддя цього суду не наділений повноваженнями на розгляд клопотання слідчого, яке мало бути подане до Березівського районного суду Одеської області.

Колегія суддів визнає необґрунтованими доводи слідчого судді стосовно того, що клопотання слідчого про дозвіл на тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, подано до Ширяївського районного суду Одеської області з порушенням правил підсудності, з огляду на таке.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у рішенні від 22.04.2020 року (справа №51-1901впс20), встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч.1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Згідно п.1 ч.2 ст.132 КПК клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Із матеріалів судової справи вбачається, що органом, який здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні №0000610 від 11.11.2025 року - є Відділення №2 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області.

Згідно положень ч.2 ст.38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України; 4) підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів (у випадку здійснення досудового розслідування у формі дізнання).

Тобто, п.«а» ч.2 ст.38 КПК визначено, що саме слідчі підрозділи органів Національної поліції - є органами досудового розслідування в кримінальних провадженнях.

Статтею 1 КПК передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу. Тому слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, можна зробити висновок, що клопотання в порядку ст.ст. 132, 159-163 КПК необхідно подавати до місцевого суду за адресою місця знаходження органу досудового розслідування.

Розділом ІІІ Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII визначено загальну систему поліції.

Згідно ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліції; 2) територіальні органи поліції.

До складу апарату центрального органу управління поліції входять організаційно поєднані структурні підрозділи, що забезпечують діяльність керівника поліції, а також виконання покладених на поліцію завдань. У складі поліції функціонують: 1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення; 7) інші підрозділи, діяльність яких спрямована на виконання завдань поліції або на забезпечення її функціонування, рішення про створення яких приймається керівником поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Із копії наказу начальника ГУНП в Одеській області №2723 від 14.11.2025 року «Про визначення місця розташування працівників відділень №№1 та 2 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області» вбачається, що відповідно до Закону України «Про національну поліцію», Положення про Головне управління Національної поліції в Одеській області, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 року №32, наказу ГУНП в Одеській області від 30.07.2025 року №1803 «Про затвердження положень про районні управління, районні відділі, відділи та відділення поліції ГУНП в Одеській області та розподілу територій їх обслуговування», визначено місце розташування та проведення досудового розслідування слідчими Відділення №2 слідчого відділу Березівського РВП ГУНП в Одеській області за адресою: вул. Грушевського, буд.142, с-ще Ширяєве, Березівський район, Одеська область, 66800.

З урахуванням визначеної начальником ГУНП в Одеській області дислокації слідчого підрозділу - Відділення №2 слідчого відділу Березівського РВП ГУНП в Одеській області, який відповідно до приписів ч.2 ст.38 КПК є органом досудового розслідування, що здійснює дізнання і досудове слідство, колегія суддів вважає, що розгляд клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000610 від 11.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, відноситься до юрисдикції Ширяївського районного суду Одеської області, як місцевому суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Стосовно посилань слідчого судді про те, що повноважним судом розглядати клопотання слідчого є суд, який територіально знаходиться за місцем реєстрації юридичної особи до якого входить орган досудового розслідування, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній в ухвалах від 22.05.2020 року (справа №643/7609/20), від 22.04.2020 року (справа №487/7605/19) та від 13.05.2020 року (справа №643/7208/20), територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Водночас колегія суддів звертає увагу, що на даний час Верховним Судом сформовано іншу практику, яка має враховуватися судом апеляційної інстанції, як актуальна правова позиція суду касаційної інстанції в питанні визначення територіальної підсудності.

При цьому, слід враховувати, що принцип єдності судової практики не має абсолютного характеру, оскільки процесуальним законодавством Верховний Суд наділений повноваженнями у встановленому порядку відступати від раніше сформованої правової позиції. Відступ від раніше сформованої правової позиції зумовлює необхідність виправлення раніше допущених передчасних підходів до тлумачення норм права, так і забезпеченням динамічного розвитку правозастосування, у тому числі з урахуванням змін, що відбулися у суспільних відносинах, у законодавстві, практиці ЄСПЛ тощо.

Колегія суддів звертає увагу місцевого суду на актуальну практику Верховного Суду у 2025 року, яка свідчить про те, що позиція суду касаційної інстанції щодо вищевказаного питання полягає в наступному.

Так, із ухвали Верховного Суду від 26.05.2025 року (справа №947/15673/25, №51-1897впс25) вбачається, що касаційним судом розглядалось клопотання адвоката про направлення матеріалів провадження (за клопотанням прокурора Офісу Генерального прокурора про арешт майна у певному кримінальному провадженні) із Київського районного суду м. Одеси до Шевченківського районного суду м. Києва.

Клопотання адвоката мотивувалося тим, що в провадженні органу досудового розслідування - слідчого підрозділу Бюро економічної безпеки України (далі - БЕБ України), перебуває певне кримінальне провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, а процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора. Юридичною адресою БЕБ України - є м.Київ, вул.Шолуденка, буд.31, що належить до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м.Києва. Разом з тим, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження прокурором, на думку адвоката, всупереч приписів ч.2 ст.132 КПК, було скеровано до Київського районного суду м. Одеси. Посилаючись на вказані обставини, адвокат просив касаційний суд вирішити питання про направлення клопотання про арешт майна до Шевченківського районного суду м. Києва.

Однак, касаційний суд у вказаному рішенні дійшов висновку про відсутність підстав для передачі клопотання до іншого суду, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось відділом детективів із розслідування кримінальних правопорушень, вчинених організованою групою осіб, Головного підрозділу детективів БЕБ України, місцем дислокації якого згідно наказу БЕБ України №60 від 08.04.2024 року є м. Одеса, вул. Ак.Корольова, буд.16, тобто в межах юрисдикції Київського районного суду м.Одеси, тому залишив без задоволення клопотання адвоката.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в ухвалах від 26.05.2025 року (провадження №51-1898впс25), від07.07.2025 року (провадження №51-1897впс25) та від 17.03.2025 року (провадження №51-977впс25).

Повертаючись до матеріалів цього провадження за поданням місцевого суду, колегія суддів звертає увагу, що з урахуванням визначеного місця дислокації органу досудового розслідування, яким здійснюється досудове розслідування, клопотання слідчого про дозвіл на тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, відноситься до юрисдикції місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться цей орган досудового розслідування.

З огляду на викладене, висновки слідчого судді про наявність підстав для направлення матеріалів клопотання слідчого про дозвіл на тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю до Березівського районного суду Одеської області, колегія суддів визнає необґрунтованими.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло з порушенням правил територіальної підсудності.

Оскільки апеляційним судом не встановлено обставин, які б на даний час давали підстави вважати, що клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене заступником керівника Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000610 від 11.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, надійшло до Ширяївського районного суду Одеської області з порушенням правил підсудності, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення подання.

Також колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу місцевого суду на необхідність у подальшому враховувати позицію Одеського апеляційного суду та Верховного Суду стосовно питання визначення територіальної підсудності, що забезпечить оперативність розгляду клопотань органів досудового розслідування та прокурорів.

Керуючись ст.34 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити в задоволенні подання голови Ширяївського районного суду Одеської області ОСОБА_4 про направлення до іншого суду матеріалів справи за клопотанням слідчого про дозвіл на тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю в кримінальному провадженні №0000610 від 11.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Матеріали за клопотанням слідчого відділення №2 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене заступником керівника Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000610 від 11.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про надання дозволу оператору мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », виготовити на паперовому та електронному носії документ, що містить інформацію про телефонні дзвінки за IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 у період часу з 20.10.2025 року до 11.11.2025 року, повернути для подальшого розгляду до Ширяївського районного суду Одеської області.

Звернути увагу місцевого суду на необхідність у подальшому враховувати позицію Одеського апеляційного суду та Верховного Суду стосовно питання визначення територіальної підсудності, що забезпечить оперативність розгляду клопотань органів досудового розслідування та прокурорів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3