КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/5038/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора

в режимі відеоконференції - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання Дарницького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання по закінченню іспитового строку відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прийняте рішення суд вмотивував тим, що з матеріалів особової справи вбачається, що за час перебування на обліку в Дарницькому районному відділі філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Враховуючи неодноразове притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, представниками органів пробації не були виконані вимоги ч. 2 ст. 78 КК України, оскільки останні жодного разу не звертались до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з 2017 року.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року щодо ОСОБА_7 . Постановити нову ухвалу про задоволення клопотання Дарницького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, захисник зазначає про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, суд відмовляючи в задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання посилається на те, що ОСОБА_7 порушував покладені на нього обов`язки і орган пробації не звертався до суду з поданням про скасування звільнення від покарання з випробуванням. Однак, на думку захисника, дане твердження суду є передчасним та необґрунтованим.

Захисник зазначає про те, що на час розгляду подання органу пробації про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, відсутнє судове рішення про скасування йому іспитового строку, а також направлення для відбування покарання, призначеного вироком суду. Дана ситуація породжує правову невизначеність щодо безстрокового перебування його під контролем зі сторони органів державної влади, що суттєво обмежує його права.

На переконання захисника, незважаючи на те, що ОСОБА_7 були допущені порушення обов`язків, покладених на нього вироком суду під час відбування покарання, він підлягає звільненню від призначеного покарання з випробуванням, оскільки визначений йому вироком суду іспитовий строк закінчився. За допущені порушення ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків під час відбування покарання з іспитовим строком, він поніс покарання у відповідності з діючим законодавством.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та засудженого, які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч.1-4 ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції недотримався вказаних вимог закону, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 75 КК України передбачено, що суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку, засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно з вимогами ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати, серед іншого, питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Статтею 165 КВК України передбачено, що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та особової справи щодо ОСОБА_7 , останній засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26.10.2017 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до остаточного покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки із покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Таким чином, іспитовий строк призначений засудженому ОСОБА_7 за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26.10.2017 року, закінчився 26.10.2020 року.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання Дарницького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання по закінченню іспитового строку відносно ОСОБА_7 , формально зазначив про те, що за час перебування на обліку в Дарницькому районному відділі філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що враховуючи неодноразове притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, представниками органів пробації не були виконані вимоги ч. 2 ст. 78 КК України, оскільки останні жодного разу не звертались до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з 2017 року.

Натомість, відомості щодо невиконання засудженим ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків чи вчинення адміністративних або кримінальних правопорушень під час іспитового строку у матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів погоджується із доводами захисника засудженого про те, що на час розгляду подання органу пробації про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, відсутнє судове рішення про скасування йому іспитового строку, а також направлення для відбування покарання, призначеного вироком суду. Разом з тим, визначений ОСОБА_7 вироком суду іспитовий строк закінчився. За допущені порушення ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків під час відбування покарання з іспитовим строком, він поніс покарання у відповідності з діючим законодавством.

Отже, суд першої інстанції, хоча й здійснив формальний розгляд клопотання, не конкретизував фактичні та правові підстави, які покладено в основу відмови, що свідчить про недотримання вимог щодо належного мотивування судового рішення та неповного дослідження матеріалів справи.

Таким чином, суд першої інстанції не в повній мірі дав оцінку конкретним обставинам справи, та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні клопотання органу пробації про звільнення засудженого від відбування покарання.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції не можна вважати законною, обґрунтованою та вмотивованою, тому це рішення підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а апеляційна скарга захисника засудженого - частковому задоволенню з цих підстав.

Колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд клопотання Дарницького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання по закінченню іспитового строку відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2025 року щодо ОСОБА_7 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4