УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу в рамках кримінального провадження №0001038 від 12.07.2025 у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, щов провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні №0001038 від 12.07.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Зі змісту клопотання слідує, що 12 липня 2025 року, близько 09 години 27 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком судово-токсикологічної експертизи від 21 липня 2025 року, відповідно до якого в крові останнього виявлено наркотичний засіб амфетамін, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Андрія Первозванного у місті Вінниці, зі сторони проспекту Космонавтів , зі швидкістю 50,0…56,6 км/год., чим перевищив максимально дозволену швидкість в населеному пункті, в районі перехрестя з вулицями Костянтина Василенка 600-річчя Андрія Первозванного, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, по якому з справа-наліво перетинала проїзну частину пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, хоч повинен був і мав технічну можливість це зробити, в результаті чого з необережності допустив наїзд на останню.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми: «відкрита проникаюча черепно-мозкова травма - забій головного мозку, травматичний субарахноїдальний крововилив; перелом потиличної кістки з переходом на основу черепа, уламковий перелом великого потиличного отвору з пошкодженням стінок яремних отворів білатерально зі зміщенням, поперечний перелом пірамідки правої скроневої кістки зі зміщенням, перелом тіла основної кістки з пошкодженням стінок правої основної пазухи; параорбітальна гематома ліворуч, забійні садна обличчя та голови, забій м?яких тканин лівої виличної ділянки. Закрита травма грудної клітки - забій обох легень, респіраторний дистрес-синдром II-III ступеня, двобічний пневмоторакс. Закрита травма живота з підозрою на ушкодження внутрішніх органів. Гематома та садна поперекової ділянки зліва. Уламковий перелом гілок лівої лобкової та сідничної кістки зі зміщенням уламків; вертикальний перелом бокової маси крижової кістки зліва з пошкодженням S1, S2 крижових отворів зліва без зміщення уламків. Травматичний шок III ступеня». Вказані ушкодження у ОСОБА_6 , у вигляді політравми, являлися небезпечними для життя в момент заподіяння і супроводжувалися загрозливими для життя явищами, належать до тяжких тілесних ушкоджень.

Крім того, відповідно до висновку комплексної інженерно-транспортної та фототехнічної експертизи встановлено: «У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля Renault Logan (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_4 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п. 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху. Автомобіль Renault Logan (номерний знак НОМЕР_2 ) відповідно до відеозапису «602 600річ.-А.Первозваного (71.182)» перед наїздом на пішохода ОСОБА_6 рухався зі швидкістю близько 50,0...56,6 км/год.. У цій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Renault Logan (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти наїзд на пішохода ОСОБА_6 , виконавши вимоги п.18.1 Правил дорожнього руху. При цьому в діях водія ОСОБА_9 , вбачається невідповідність вимогам п. 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху. Дії водія автомобіля Renault Logan (номерний знак НОМЕР_2 ), які не відповідали вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору перебуває в причинному зв?язку з виникнення події даної дорожньо-транспортної пригоди».

Таким чином, в діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. п. 12.4, 18.1, 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам п. п. 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв`язку з наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, своїми необережними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.07.2025 ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та в подальшому 09.09.2025 продовжено строк до 12.10.2025.

Підставою для продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтовуючи наявність ризиків прокурор зазначив, що:

1) ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може почати переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому від суду, так як останній розуміє тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочині, а це покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку із чим, може мати за мету подальше уникнення відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення; Крім того прокурор звертає увагу суду, що до підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до ст. 75 КК України, не може бути застосоване звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.

2) ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Прокурор також звертає увагу суду на ті обставини, що ОСОБА_4 не має жодних законних джерел заробітку, а також інших соціально стримуючих факторів (постійного місця роботи, нерухомого майна, дружини, дітей з якими постійно проживає). Також слід врахувати й той факт, що ОСОБА_4 під час керування транспортним засобом перебував в стані наркотичного сп`яніння, а саме відповідно до висновку судово-токсикологічної експертизи №2146 від 21.07.2025 року, в крові останнього виявлено наркотичний засіб амфетамін, чим останній створив небезпеку для життя та здоров`я невизначеного кола осіб.

Застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу, на думку сторони обвинувачення, не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрювану, обставини вчинення злочину;

2) особиста порука, не може бути застосована, оскільки у ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування та в суд на першу вимогу;

3) домашній арешт, не може бути застосовано, оскільки складність контролю за виконанням обвинуваченим покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу, що не дасть можливість запобігти вказаним вище ризикам.

Прокурор в клопотанні також зазначає, що звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження, враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, репутацію обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, сімейний стан, те що в результаті його дій наступили незворотні негативні наслідки для здоров`я потерпілої, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. А тому всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що продовження застосування зазначеного запобіжного заходу до ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є доцільним та ефективним, оскільки на теперішній час повною мірою запобігає наявним ризикам.

В зв`язку із цим, на думку сторони обвинувачення, існує необхідність у продовженні застосування до обвинуваченого найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, як зазначає прокурор в клопотанні, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи вказане, прокурор у клопотанні просить його задовольнити та продовжити строк дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, з визначенням розмір застави в сумі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підтримала та просила задоволити, оскільки, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вказував, що ризики передбачені ст. 177 КПК України зменшились, додатково зазначив, що ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає, заподіяні збитки відшкодовуються, а тому просить зменшити розмір визначеної застави до 242 240,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника. На запитання суду повідомив, що він не працює, раніше не судимий, не являється наркозалежним, не має групи інвалідності, має заощадження в розмірі 20 000,00 грн.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані матеріали, заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.07.2025 (справа №127/21885/25) до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в сумі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

Постановою керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 від 08.09.2025 строк досудового розслідування у кримінальному проваджені №0001038 від 12.07.2025 продовжено до 3 місяців, тобто до 12.10.2025.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2025 (справа №127/28301/25) продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.10.2025 року, розмір застави в сумі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень визначений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.07.2025 (справа №127/21885/25) залишено без змін.

06.10.2025 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286-1 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2025 за № 0001038.

При цьому, підготовче судове засідання по даній справі призначено на 16:30 год. 12.11.2025 в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області (м. Вінниця, вул. Грушевського, 17, зал судових засідань № 12), у зв`язку з чим, виникла необхідність у зверненні з клопотанням до слідчого судді про продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Надаючи оцінку обґрунтованості клопотання прокурора слідчим суддею враховується наступне.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини" від 18 жовтня 2022 року №2690-IX, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінального процесуального кодексу України, щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до частини четвертої статті 176 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною шостою статті 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX) передбачено у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Отже, наведеними положеннями Закону надано право слідчому, за погодженням з прокурором, та прокурору до початку підготовчого судового засідання (до проведення підготовчого судового засідання) звертатися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу або його продовження, та, відповідно, надано повноваження слідчому судді на розгляд таких клопотань за межами досудового розслідування.

У наведених нормах Закону законодавцем застосовано формулювання "до початку підготовчого судового засідання" (ч. 1 ст. 176 КПК) та "до проведення підготовчого судового засідання" (ч. 6 ст. 199 КПК).

В свою чергу, порядок проведення підготовчого судового засідання закріплено у статті 314 КПК України.

Відповідно до частини першої та другої статті 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь. (ч. 3 ст. 314 КПК).

Таким чином, аналіз положень статей 176, 199 КПК України (в редакції Закону №2690-IX), у взаємозв`язку з положеннями статті 314 КПК України, дає підстави для висновку про те, що слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про застосування запобіжного заходу або його продовження лише у випадках коли обвинувальний акт надіслано (подано) до суду, однак підготовче судове засідання судом ще не призначено, або ж призначено, проте термін дії запобіжного заходу закінчується до дати проведення такого засідання.

Оскільки підготовче засідання у даному кримінальному провадженні Вінницьким міським судом Вінницької області призначено на 16:30 год. 12.11.2025, а строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано до 12.10.2025 року, а відтак розгляд і вирішення клопотання прокурора, на даному етапі, віднесено до повноважень слідчого судді за місцем здійснення досудового розслідування.

Проаналізувавши зміст поданого клопотання та доданих до нього документів слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Разом з тим, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і мають бути наведені інші підстави для продовження тримання під вартою, також недостатнім є посилання лише на тяжкість вчиненого злочину та покарання (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).

На підставі викладеного, слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість обвинуваченого переховуватися від прокуратури та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також особу обвинуваченого, який на час розгляду клопотання обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років.

Таким чином, на час розгляду клопотання вищевказані ризики, що встановлені ухвалою суду про застосування запобіжного заходу не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях попереднього утримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити на 60 (шістдесят) днів строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , який застосовано ухвалою у справі №127/21885/25 від 14.07.2025.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 199, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 06.12.2025 року.

Встановити строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 06.12.2025 року.

Розмір застави в сумі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень визначений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.07.2025 (справа №127/21885/25) залишити без змін.

В разі внесення застави обвинуваченим чи іншим заставодавцем відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя