Справа № 303/8051/25
Провадження № 1-кс/303/1599/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

м. Мукачево 12 січня 2026 року

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчої ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000911 від 13.08.2025,

У С Т А Н О В И В:

23 грудня 2025 року адвокат ОСОБА_3 , подав в інтересах ОСОБА_4 заяву про відвід слідчої ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000911 від 13.08.2025, яка мотивована наступним.

27 листопада 2025 р. старшою слідчою СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, капітаном поліції ОСОБА_5 (надалі слідча) складено, вручено підозрюваній та подано до Мукачівського міськрайонного суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 (надалі клопотання).

Згідно даного клопотання слідча поряд із клопотанням обрати найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, самовільно зазначила поряд з цим наступне «з визначенням застави в розмірі 1650 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб».

Норми КПК України та будь-який інший закон не наділяють слідчу зазначати у клопотанні розмір застави, даний обов`язок належить згідно ч.3 ст.183 КПК України виключно слідчому судді з дотриманням закону.

Вимоги до клопотання та роль слідчої при цьому, визначено ст.184 КПК України, і права слідчої визначати розмір застави у клопотанні, як альтернативи триманню під вартою не передбачено.

Так, відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного , обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, слідча жодних обґрунтувань такого розміру, а саме 1650 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнювало 4 996 200 грн не наведено. Доказів можливості внесення підозрюваною ОСОБА_4 такого значного розміру застави до клопотання не долучено, що свідчить про упереджене та не об`єктивне ставлення слідчої до підозрюваної ОСОБА_4 з метою того, щоб остання не змогла її внести через значний розмір, тощо.

Вищенаведені дії слідчої, а саме безпідставне зазначення у клопотанні значного розміру застави, як і будь-якого розміру, який (розмір) жодним доказом не підкріплений, вказують на її необ`єктивність та упередженість.

Вважає, що подальша участь слідчої є неможливою та може зашкодити повноті, законності, об`єктивності та неупередженості у розслідуванні даного кримінального провадження.

У зв`язку з вищезазначеним. заявив відвід слідчій СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від кримінального провадження №0000911 від 13.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В судове засідання заявник не прибув, про дату та час судового розгляду був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали заяви, оцінивши докази в їх сукупності, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до п.18 ч.1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно доданих до заяви матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000911 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 України.

Відповідно до ст. 77 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Згідно з ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як підчас досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Частина 2, 3 ст. 81 КПК України визначає, що усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Таким чином, для відводу слідчого, необхідно обґрунтувати наявність обставин зазначених у ст. 77 КПК України, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Як вбачається із заяви про відвід, заявник посилається на те, що слідчою безпідставно та необґрунтовано зазначено у клопотанні про обрання запобіжного заходу розмір застави, що, на його думку, вказує на її необ`єктивність та упередженість.

У судовому засіданні установлено, що 19 грудня 2025 року слідчим суддею Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області розглянуто клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000911 від 13.08.2025.

Так, за результатами розгляду вищезазначеного клопотання постановлено ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено. Застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Грушево Закарпатської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді застави. Визначено ОСОБА_4 розмір застави 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 1 514 000,00 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч гривень 00 копійок) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок.

Також зі змісту ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2025 року вбачається, що під час розгляду клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , слідчим суддею установлено, що дане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Вказана ухвала слідчого судді набрала законної сили.

Частиною 1 ст. 184 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити:

1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;

2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Разом з тим, на думку слідчого судді зазначення слідчим у клопотанні розміру, який, на його думку, є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваним, хоч і не передбачено ч.1 ст. 184 КПК України, проте жодним чином не свідчить про її необ`єктивність чи упередженість.

Слідчий суддя звертає увагу, що незалежно від зазначення слідчим у клопотанні розміру застави, визначення такої належить до дискреційних повноважень слідчого судді та визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Таким чином, посилання заявника без конкретних доказів умисного виходу слідчим за межі повноважень, наданих йому КПК України, з метою негативно вплинути на хід кримінального провадження, такого роду твердження, на переконання слідчого судді, не можуть свідчити про упереджене ставлення слідчого.

У цьому контексті важливо, що в межах розгляду питання про відвід слідчого, слідчий суддя не уповноважений надавати оцінку законності та обґрунтованості рішень, процесуальних та слідчих дій, прийнятих і проведених ним у межах кримінального провадження. Такими повноваженнями під час досудового розслідування наділений слідчий суддя, який розглядає відповідні скарги в порядку, передбаченому ст. 303-308 КПК, а під час судового провадження - склад суду, визначений для розгляду відповідного кримінального провадження по суті.

Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості слідчого, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями слідчого і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для судді, який розглядає заяву про відвід.

Вирішуючи питання про відвід слідчого, слідчий суддя враховує положення КПК України та в силу вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст.17 Закону України від 23.02.2006№3477-IV«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»).

У справах «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982, «Білуха проти України» від 09.11.2006 ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989 зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені підстави для відводу, який був вільний у використанні своїх прав у межах та спосіб відповідно до положень КПК України, в частині надання на обґрунтування своєї позиції належних та допустимих доказів, є непереконливими, оскільки вони не випливають із співіснування достатньо чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто не кореспондуються з нормами ст. 77 КПК України, а особиста безсторонність слідчого презюмується поки не надано доказів протилежного, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978), що застосовується при оцінці доказів.

Другим критерієм є об`єктивний, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам прокурор та слідчий, серед інших аспектів, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, що може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (рішення у справах «Fey проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Wettstein проти Швейцарії», № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Виходячи із загальних засад кримінального провадження, передбачених пунктами 15, 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, слідчий суддя вважає, що заявлений відвід не містить об`єктивних підтверджених даних про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого або свідчать про його особисту заінтересованість в результатах провадження.

Враховуючи, наведене заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 80, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчої ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000911 від 13.08.2025.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 13.01.2026.

Слідчий суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_7