Провадження №1-кс/193/276/25
У Х В А Л А

іменем України

23 грудня 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ відділення поліції №9 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Вишневе Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженому, не маючому на утриманні неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23.12.2025 до Софіївського районного суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000931 від 11.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчим зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час загальної мобілізації військової частини НОМЕР_1 , яка 11 липня 2023 року знаходилася в районі зосередження поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді навідника 2 механізованого відділення - бойової машини 2 механізованого взводу 7 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-ХЗУ від 24.03.1999 року, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-ХІУ від 24.03.1999 року, 11.07.2023 о 08:00, був відсутній під час перевірки наявності особового складу в районі зосередження поблизу населеного пункту Тихе Синельниківського району Дніпропетровської області, самовільно залишив місце служби в бойовій обстановці, командуванню про причини своєї відсутності не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

В період з 11.07.2023 по 15.12.2025 ОСОБА_5 перебував за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , коли був доставлений до відділення поліції № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, та в подальшому переданий до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим припинив вчиняти кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення).

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в бойовій обстановці.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підтвердивши наявність ризиків, передбачених п. 1,3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вважає, що підозра оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою та є достатньо ризиків для вирішення питання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував щодо поданого клопотання, просить суд застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді домашнього арешту. Вказав, що він має міцні соціальні зв`язки, проживає з матір`ю, вітчимом та своєю співмешканкою, яка перебуває на 8 місяці вагітності

Його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію підозрюваного й додатково зазначив, що слідчим не було доведено жодного ризику унеможливлення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків на час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження. Тому просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого через його необґрунтованість та безпідставність.

Дослідивши клопотання та надані сторонами докази, вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП № 9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000931 від 11.04.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Також встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків і порядку, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

22.12.2025 о 16:51 год. ОСОБА_5 з підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Саму ж підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_5 було вручено 23 грудня 2025 року.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Як видно з клопотання та матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення обґрунтовує підозру самовільного залишення місця служби військовослужбовцем під час бойової обстановки, що підтверджується актом проведення службового розслідування від 28.06.2023, витягом з наказу командира про результати службового розслідування від 28.07.2023 за № 2730, показаннями свідків ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Відтак, слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування у достатній мірі вказують на обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 .

Сам підозрюваний та його захисник під час розгляду цього клопотання не оспорювали обґрунтованості повідомленої підозри.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є не тільки наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а й також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.

У п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України вказано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути обраний, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Слідчий суддя вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Цей ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 більше двох років (з 11.07.2023 по 22.12.2025) незаконно перебував поза військовою частиною, не з`являвся до командування, не повідомляв про своє місцезнаходження, чим фактично переховувався від виконання військового обов`язку та має стійку мотивацію ухилятися від несення військової служби, що свідчить про реальний ризик повторного ухилення та невиконання процесуальних обов`язків. Можливість зміни ним місцезнаходження з метою переховування від органів досудового розслідування та суду.

До переховування підозрюваного може спонукати тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та бажання уникнути кримінальної відповідальності передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Окрім того, 15 грудня 2025 року поліцейськими відділення поліції № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області підозрюваного ОСОБА_5 було доставлено до відділу військової служби правопорядку у Збройних силах України, який знаходиться в місті Кривому Розі, як особу, яка самовільно залишила військову частину для припинення останнім вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби. Проте, 16 грудня 2025 року під час транспортування підозрюваного ОСОБА_5 до місця розташування резервного батальйону, останній самовільно, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, самостійно покинув транспорт, яким здійснювалася доставка до місця розташування резервного батальйону та направився до місця свого фактичного проживання, де й перебував до 22 грудня 2025 року.

Слідчий суддя вважає також цілком доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування цього ризику слід зазначити, що обвинувачений схильний до скоєння злочинів, зокрема у 2010 та 2016 році був судимий за вчинення корисливих злочинів. На час розгляду цього клопотання всі судимості погашені за строками давності.

Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність прокурором існування ризику впливу на свідків, оскільки останній не зазначив на кого конкретно із свідків може впливати підозрюваний, в чому цей вплив може полягати та які наслідки це матиме для кримінального провадження. На переконання слідчого судді освітній рівень підозрюваного, відсутність знань в галузі права не надає йому можливості орієнтуватися у змісті показань свідків, значимості їх показань, а відповідно і тиску з метою якось змінити ці покази, щоб вони перестали бути доказами у кримінальному провадженні. Крім того, на час допиту свідків-військовослужбовців у липні 2023 року більшість з них мали посади значно вищі ніж у підозрюваного та саме він перебував у їх підпорядкуванні, відповідно, його вплив на них малоймовірний. Щодо свідків, які перебували на однаковій посаді з підозрюваним, то оскільки тривалий час підозрюваний не перебував у військовій частині, де проходив службу разом із свідками, та за відсутності доказів спроб підозрюваного контактувати з цими особами з липня 2023, такий ризик теж низький. Вплив на свідків односельчан є також малоімовірним з огляду на те, що, як видно з їхніх показів, вони не володіють відомостями, які викривають підозрюваного ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині.

Визначення слідчим ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, через те, що підозрюваний являючись військовослужбовцем може бути обізнаний про форми та методи роботи органів досудового розслідування, слідчий суддя знаходить ні чим іншим як припущення, яке ним не конкретизоване та жодним чином не мотивоване.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховано особу підозрюваного, який, як видно з характеристики має постійне місце проживання по АДРЕСА_3 , де проживає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_12 , 2003 р.н., яка є вагітною, , матір`ю ОСОБА_13 , 1971 р.н. та вітчимом ОСОБА_14 . За місцем проживання підозрюваний характеризується позитивно, неофіційно працює вантажником на ТОВ «Фреш Маркет», де отримує щомісячну заробітну плату 15 тис. грн. Мати теж працює, має щомісячний дохід 10 000 грн. Зі слів підозрюваного його співмешканка на теперішній час перебуває на 8-мі місяці вагітності і знаходиться під наглядом лікарів у пологовому відділенні Криворізької міської лікарні.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, та з врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, враховуючи тяжкість злочину, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, за наявності ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку слідчого судді, жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даній стадії досудового розслідування не може запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Доказів того, що стан здоров`я підозрюваного чи інші обставини на даний час унеможливлюють перебування ОСОБА_5 під вартою, слідчому судді не надано.

До того ж слід зауважити, що згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто - тримання під вартою.

За змістом ч. 1,2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, тобто як видно з протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_5 з 22.12 2025 з 16:51 год.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Отже, враховуючи відсутність обмежень, щодо заборони встановлення розміру застави, зважаючи на доволі міцні соціальні зв`язки підозрюваного, наявність доходів, слідчий суддя вважає за можливе визначити розмір застави при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, виходячи з вимог ст.176,177,178,182 КПК України, слідчий суддя враховує, що останній разом з його родиною має стабільний, хоча і не офіційний дохід, щонайменше 25 000 грн на місяць, утримує співмешканку, яка перебуває на 8-му місяці вагітності, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому вважає, що заставу необхідно визначити у мінімальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству чи не виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись ст. 110, 131-132, 176-178, 182, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20 лютого 2026 року до 16 год 51 хв.

Визначити відносноОСОБА_5 заставу у кримінальному провадженні у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26239738; банк отримувача: ДКСУ,м. Київ; код банку отримувача (МФО): 820172;рахунок отримувача: UA0017442).

Сума застави у визначеному слідчим суддею розмірі у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем у будь-який момент протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні суми застави у визначеному слідчим суддею розмірі, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваногоОСОБА_5 покласти такі обов`язки:

1) не відлучатися з с. Вишневе Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місяця роботи;

3) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду;

Строк дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, визначити до 20 лютого 2026 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого СВ ВП №9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_7 та суд.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих СВ відділення поліції №9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_7 та капітана поліції ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1