УХВАЛА

Іменем України

06 листопада 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчої СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 04.12.2020 за ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України, у кримінальному провадженні №0001111 від 05.11.2025,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

1.1. 06.11.2025 слідча ОСОБА_8 за погодженням з прокурором ОСОБА_7 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , строком на два місяці.

1.2. Вказується, що СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001111 від 05.11.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні майна, вчиненому в умовах воженого стану, яке належало потерпілій ОСОБА_9 , чим спричинив шкоди на загальну суму 19000 гривень.

1.3. Посилаючись на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК та неможливістю запобігання вказаним ризикам шляхом застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, слідча просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

2.2. Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

2.3. Підозрюваний у судовому засіданні свою причетність у вчиненні кримінального правопорушення визнав, просив застосувати щодо нього домашній арешт.

2.4. Захисник у судовому засіданні вказував на співпрацю підозрюваного зі слідством, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

ІІІ. НОРМИ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОЦЕСУАЛЬНОГО ПРАВА

3.1. Згідно із частиною 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

3.2. Частиною 1 статті 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

3.3. Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний […] може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

3.4. Згідно із частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

3.5. Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним […] кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

3.6. Частиною п`ятою статті 194 КПК України передбачено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

(А) Перевірка законності затримання особи

4.1. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вступна частина пункту 3 статті 5 Європейської конвенції з прав людини має на меті забезпечення негайного і автоматичного судового контролю за затриманням, яке здійснюється поліцейським або адміністративним органом відповідно до положень підпункту «с» пункту 1 цієї статті («Де Йонг, Балже і Ван ден Брінк проти Нідерландів» (De Jong, Baljet and Van den Brink v. the Netherlands), 1984, § 51; «Аквіліна проти Мальти» (Aquilina v. Malta) [ВП], 1999, §§ 48-49).

4.2. Судовий контроль стосовно тримання під вартою повинен бути автоматичним і не може залежати від подання заяви затриманою особою («Маккей проти Сполученого Королівства» (McKay v. The United Kingdom) [ВП], 2006, § 34; «Варга проти Румунії» (Varga v. Romania), 2008, §52; «Віорел Бурзо проти Румунії» (Viorel Burzo v. Romania), 2009, § 107). Така вимога не тільки змінила б суть гарантії, яка передбачена пунктом 3 статті 5 і яка відрізняється від гарантії за пунктом 4 статті 5 Конвенції, що забезпечує право звернутися до суду для перевірки законності затримання. Крім того, втратила б сенс сама мета гарантії, встановленої пунктом 3 статті 5, яка полягає в захисті особистості від свавільного затримання шляхом забезпечення незалежної та ретельної судової перевірки акту позбавлення свободи («Аквіліна проти Мальти» (Aquilina v. Malta) [ВП], 1999, § 49; «Нєдбала проти Польщі» (Niedbala v. Poland), 2000, § 50).

4.3. Для того, щоб тримання під вартою відповідало вимогам законності, воно повинно здійснюватися «відповідно до процедури, встановленої законом». Конвенція містить посилання переважно на національне законодавство, а також, де це доречно, на інші правові стандарти, що підлягають застосуванню, включаючи ті, які входять до сфери міжнародного права («Медвєдєв та інші проти Франції» (Medvedyev and Others v. France) [ВП], §79; «Тоніоло проти Сан-Марино та Італії» (Toniolo v. San Marino and Italy), 2012, § 46; «Айдин Сефа Акай проти Туреччини» (Aydin Sefa Akay v. Turkiye), §§ 115-129) чи європейського права («Пасі проти Бельгії» (Paci v. Belgium), § 64 та «Піроцці проти Бельгії» (Pirozzi v. Belgium), §§ 45-46). У всіх випадках вона встановлює зобов`язання дотримуватися відповідних матеріальних та процесуальних норм (там само).

4.4. Відповідно до статті 208 КПК України особа, підозрювана у скоєнні злочину, може бути затримана без ухвали слідчого судді лише у визначених законом випадках, а саме:

(1) якщо особу застали під час скоєння злочину або замаху на його вчинення;

(2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець вказав на те, що саме ця особа щойно вчинила цей злочин [...].

4.5. Відповідно до копії протоколу затримання особи від 06.11.2025 вбачається, що затримання ОСОБА_4 мало місце 05.11.2025 о 12:06 год. біля будинку №44 по вул. Довженка, у м. Житомирі за підозрою у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України.

4.6. Ураховуючи, що затримання ОСОБА_4 відбулося безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, слідчий суддя вважає, що затримання ОСОБА_4 відповідає випадку, передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

4.7. Відповідно до протоколу затримання особи від 05.11.2025 затримання ОСОБА_4 відбулося із дотриманням його процесуальних прав, передбачених ч. 4 ст. 208 КПК, що ані підозрюваним, ані його захисником у судовому засіданні не заперечувалося.

(Б) Перевірка наявності підстав для застосування запобіжного заходу

4.8. Вказується, що СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001111 від 05.11.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

4.9. Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наступне.

(і) Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

4.10. Відповідно до повідомлення про підозру від 06.11.2025 вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

4.11. Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до частини 5 статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

4.12. Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин («Ілгар Маммадов проти Азербайджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), 2014, § 88; «Ердагоз проти Туреччини» (Erdagoz v. Turkey), 1997, § 51; «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), 1990, § 32).

4.13. Слідчий суддя ураховує, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які є необхідними для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (див. рішення ЄСПЛ у справі Murray v. the United Kingdom, § 55; K.-F. v. Germany, § 57; Erdagoz v. Turkey, § 51).

4.14. Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, які можуть вказують на те, що ОСОБА_4 можливо, вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, що стверджується, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду місця події;

- протоколом огляду предмету (відео).

(іі) Наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК

4.15. У клопотанні слідча вказувала на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме можливості підозрюваного ОСОБА_4 : 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

4.16. Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовувався тим, що підозрюваному повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлюючи тяжкість покарання, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового характеру, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

4.17. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовувався тим, що підозрюваний може незаконно впливати на них, шляхом переконання, залякування чи схиляння до зміни наданих ним показань, з метою узгодження своїх показань.

4.18. Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовувався тим, що підозрюваний є раніше неодноразово судимий, а вчинення кримінальних правопорушень є способом отримання підозрюваним джерел доходів для задоволення владних потреб.

4.19. Ураховуючи суть, характер та тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , яке відноситься до категорії тяжкого злочину, покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі на строк від 5 до 8 років), стадію досудового розслідування, обставини, передбачені ст. 178 КПК, відомості про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який не має постійного місця проживання, сім`ї, місця роботи, легальних джерел доходу, що свідчить про слабкість його соціальних зв`язків, а також відомості про те, що підозрюваний є раніше судимим, востаннє вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 04.12.2020 за ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено достатність підстав вважати наявними значних ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

(ііі) Можливість застосування альтернативних запобіжних заходів

4.20. Вирішуючи питання про застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно обов`язково розглянути можливість застосування інших, більш м`яких альтернативних заходів, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК.

4.21. На переконання слідчого судді, описані у п. 4.15.-4.19. цієї ухвали ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією підозрюваного, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання встановлених ризиків шляхом застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки з урахуванням індивідуальних обставин підозрюваного, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення ним дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

4.22. Вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує інтенсивність встановлених ризиків, обсяг обставин, що підлягають доказуванню з огляду на правову кваліфікацію, а також дію в Україні воєнного стану, а тому вважає за доцільне визначити строк тримання під вартою підозрюваного в межах строку досудового розслідування, а саме до 03.01.2026, що не перевищує граничні строки тримання особи під вартою, передбачені КПК.

4.23. Водночас, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК вважає за необхідне визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб із покладенням на підозрюваного ряду обов`язків, що є необхідним та достатнім для запобігання реалізації встановлених ризиків, гарантувати дотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки та забезпечення виконання покладених на нього обов`язків у разі внесення такого розміру застави, строком в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, тобто до 06.01.2025.

4.24. За вказаних обставин клопотання слідчої є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання слідчої СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , задовольнити.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 03 січня 2026 року (включно).

3. Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що сатновить 181 680 гривень.

4. Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок UA0000277, одержувач: ТУ ДСА України в Житомирській області, , МФО 820172 в ДКСУ, м. Київ, призначення платежу: «застава прізвище, ім`я, по батькові (найменування) платника, що вносить заставу та особи, за яку вноситься застава, № справи, суд, який постановив ухвалу про застосування запобіжного заходу.».

5. Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у визначеному розмірі до закінчення строку дії цієї ухвали.

6. У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою розмірі вважається, що до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного такі обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатися з міста Житомира без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_9 ,

у разі наявності здати на зберігання до Управління державної міграційної служби України в Житомирській області свій паспорт для виїзду за кордон;

носити електронний засіб контролю.

7. Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 06 січня 2026 року (включно).

8. Попередити підозрюваного, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

9. Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

10. Контроль за виконанням ухвали щодо виконання покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави покласти на слідчих СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області у кримінальному провадженні №0001111.

11. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_10