МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
В И Р О К

іменем України

Справа № 171/4316/25

Провадження № 1-кп/210/364/26

04 лютого 2026 року

Металургійний районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції в залі судових засідань кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000273 від 13.11.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с. Петрове Софіївського району Дніпропетровської області, громадянки України, українки, має базову середню освіту, не заміжньої, має на утримані двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працевлаштованої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України,

та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочин при наступних обставинах.

Так, 12.11.2025, приблизно о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , будучи раніше визнаною винною постановою судді Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2025, яка набрала законної сили 28.10.2025 року, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та якою на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомленою з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, керувала автомобілем марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,рухаючись по вулиці Вокзальна в місті Апостолове, Криворізького району, Дніпропетровської області був зупинений працівниками СРПП ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за порушення Правил дорожнього руху, які щодо неї винесли протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, від 12.11.2025 серії ЕПР1 № 511039, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, та постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, від 12.11.2025 серії ЕНА № 6138608, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за ознаками умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000273 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України надійшов до суду з угодою про визнання винуватості від 21 листопада 2025 року.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала укладення угоди, зробила це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до неї ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою їй ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження вона не зверталася. Обвинувачена повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

Обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що вона цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І вона при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь. Однак, при цьому наполягає на укладенні угоди. Вона повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до неї у разі її затвердження.

Захисник просив затвердити укладення угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою вину у вчиненому злочині, цілком розуміє: права, передбачені абзацом 1 та 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст. 476 КПК України.

Вислухавши у судовому засіданні обвинувачену, прокурора, захисника, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 382 КК України, умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При призначені покарання визначеного угодою суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадії вчинення, характер і ступеня тяжкості наслідків; дані, які характеризують особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин є нетяжким.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання, а саме у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та запобіганню скоєнню нею нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на проведення експертиз відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило, отже суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Угоду про визнання винуватості від 21 листопада 2025 рокуукладену сторонами кримінального провадження, між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000273 від 13.11.2025 року у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази:

- DVD-R диск з відеозаписом нагрудної бодікамери, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000273 від 13.11.2025 року.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Матеріали кримінального провадження № 0000273 від 13.11.2025 року залишити при матеріалах справи № 171/4316/25, пр. № 1-кп/210/364/26.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Суддя: ОСОБА_1