Справа № 759/4524/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4075/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий: 09.09.2009 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 3 роки; 26.08.2011 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 16.07.2014 згідно ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 08.07.2014 на підставі ст. 4 «Б» ЗУ «Про Амністію» від 08.04.2014; 17.11.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської обл. за ч. 3 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 3 роки, по закінченню іспитового строку від призначеного покарання не звільнений через направлення 29.05.2018 року обвинувального акта за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до Солом`янського районного суду м. Києва; 11.03.2024 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі та на підставі статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням встановивши, іспитовий строк на 1 (один) рік.

засуджений за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного за даним вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року та остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та 1 місяць. Вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, в умовах воєнного стану 04 лютого 2025 року, близько 15 год. 40 хв., ОСОБА_8 , знаходячись неподалік вікна відділення пошти «Нова Пошта» № 309, що за адресою: м. Київ, вулиця Якуба Колоса, 25, побачив термінал збору даних чорного кольору, марки «Zebra ТС 26», який знаходився на столі у приміщенні у вільному доступі і яким вирішив заволодіти. Зайшовши до приміщення вказаного відділення «Нова Пошта», ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав зазначений термінал збору даних чорного кольору, марки «Zebra ТС 26» S/N 1664, ІМЕІ НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Нова Пошта», вартістю 21 410 грн. 45 коп., після чого з місця злочину втік, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить призначити йому покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що призначене йому покарання є занадто суворим та вважає, що судом належним чином не враховано наявність пом`якшуючих обставин у виді щирого каяття, активного сприянню розкриттю злочину, повернення викраденого майна та відсутність матеріального збитку.

У судове засідання не з`явився обвинувачений та представник потерпілого, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, кваліфікація дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України сторонами в апеляційному порядку не оспорюються.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбаченою ч. 2 ст. 53 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримано вказані вище вимоги закону України про кримінальну відповідальність.

Так, при призначенні обвинуваченому покарання судом враховано тяжкість вчиненого злочину, що є тяжким, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він був умовно засуджений, але не став на шлях виправлення, характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря -нарколога, висловлював бажання звернутися до територіального центру комплектування сил оборони, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, що пом`якшують покарання, та обставину, що обтяжує покарання, у вигляді рецидиву злочинів.

Як вбачається з вироку , суд призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

З урахуванням даних про особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, колегія суддів не вбачає підстав для призначення йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.4 ст.185 КК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , на змісті вироку не ґрунтуються та їх наявність не є безумовною підставою для застосування вимог ч.1 ст.69 КК України.

Оскільки ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення під час випробування, визначеного вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 11.03.2024 року, то відсутні підстави для повторного застосування вимог ст..75 КК України.

Призначене ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі, на думку колегії, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, к ним так і іншими особами.

Також колегія не вважає несправедливим покарання, визначене ОСОБА_8 і за сукупністю вироків у порядку ст.71 КК України, у вигляді 5 років одного місяця позбавлення волі.

З огляду на наведене, апеляційну скаргу обвинуваченогослід відхилити.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20 березня 2025 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: