Справа №463/9660/25
Провадження №1-кс/463/9274/25
У Х В А Л А

15 жовтня 2025 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді ОСОБА_3 у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Львові та про зобов`язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в:

Згідно з ч. 3 ст. 35 КПК України вказане провадження визначене для розгляду слідчому судді ОСОБА_3 .

До суду поступила заява про самовідвід слідчого судді, яка мотивована тим, що ОСОБА_4 оскаржує бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Львові та просить надати матеріали кримінального провадження №0000375 від 21.03.2025 року на ознайомлення. Таке кримінальне провадження розпочате, на думку ОСОБА_4 , щодо вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі і слідчою суддею ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є колегами по роботі слідчого судді ОСОБА_3 , а тому у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви у об`єктивності та неупередженості слідчого судді.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Оглянувши матеріали скарги та заяву про відвід, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_4 оскаржує бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Львові та просить надати матеріали кримінального провадження №0000375 від 21.03.2025 року на ознайомлення. Таке кримінальне провадження розпочате, на думку ОСОБА_4 , щодо вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі і слідчою суддею ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Слідчий суддя ОСОБА_3 , вважає, що вказані факти можуть вплинути на об`єктивність розгляду зазначеного кримінального провадження у стороннього спостерігача.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду вказаного кримінального провадження незалежним і безстороннім судом і з метою уникнення будь-яких сумнівів у стороннього спостерігача, суд приходить до висновку, що заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 слід задовольнити.

Керуючись, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 - задовольнити.

Відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від розгляду судового провадження №463/9660/25 (провадження 1-кс/463/9274/25) за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Львові та про зобов`язання до вчинення дій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1