Провадження №: 1-кп/336/1409/2025
У Х В А Л А

іменем України

08 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває вказане кримінальне провадження.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2025 (справа № 333/5754/25) стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, одночасно, як альтернативний запобіжний захід, визначено розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень.

Прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке підтримано прокурором у судовому засіданні.

Сторона захисту заперечила проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність даних щодо вчинення обвинуваченим незаконного тиску на свідків та наявність на утриманні у обвинуваченого двох малолітніх дітей.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, переліченим у вказаній статті.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Виходячи із змісту ч.ч. 3-5 ст. 199 КПК України при продовженні строку дії запобіжного заходу мають бути встановлені достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Як вбачається із змісту ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу суддя, обираючи запобіжний захід, визнав доведеними наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а також існування ризиків, визначених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на стадію кримінального провадження, суд не може давати власну оцінку обґрунтованості підозри чи вагомості доказів, а тому, оцінюючи клопотання прокурора, бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку судом, встановленим законом (слідчим суддею на стадії досудового розслідування) були зроблені відповідні висновки щодо наявності обґрунтованої підозри та вагомості доказів, достатніх для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Отже, на стадії судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На теперішній час рівень раніше встановлених ризиків не зменшився й стороною захисту, незважаючи на заперечення проти продовження запобіжного заходу, не приведено достатніх фактичних обставин, які б свідчили про протилежне.

При цьому суд відхиляє посилання прокурора на наявність ризику незаконного тиску на свідків, адже такий ризик раніше слідчим суддею не встановлювався, і стороною обвинувачення не доведений.

Суд зауважує, що суворість можливого покарання не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Отже, враховуючи тяжкість можливого покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні, можливість продовження злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, або вчинить новий злочин, зокрема, передбачений ч. 4 ст. 408 КК України, з метою ухилення як від військової служби, так і від суду, у тому числі шляхом переходу на тимчасово непідконтрольну територію України, вищезазначеним ризикам не можливо запобігти шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі застави у меншому розмірі, ніж визначений слідчим суддею.

Як визначено ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу (тобто у разі обрання запобіжного заходу у виді тримання з одночасним визначенням розміру застави), підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наведеного суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого підлягає задоволенню частково, а обвинувачений або будь-яка інша особа мають право в будь-який час внести заставу у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2025.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 395, главою 18 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 06 грудня 2025 року включно.

Роз`яснити, що обвинувачений або будь-яка інша особа мають право в будь-який час внести заставу у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2025.

Ухвала в бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1