ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
№ провадження 1-кс/646/3098/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

слідчої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового засідання:

потерпілий ОСОБА_3 ,

прокурор Харківської обласної прокуратури,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова матеріали скарги потерпілого ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської обласної прокуратури щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 19 квітня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшли матеріали скарги потерпілого ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської обласної прокуратури щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 19 квітня 2023 року.

В обгрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 22 грудня 2025 року ним було подано до Харківської обласної прокуратури клопотання (заяву) про усунення системних порушень закону, зміну підслідності та відсторонення прокурора ОСОБА_4 . Того ж дня скаржник був на особистому прийомі у керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , де особисто повідомив про факти саботажу та порушення підслідності.

Станом на 26 грудня 2025 року відповідь у формі процесуальної постанови скаржником отримана не була.

Ураховуючи викладене вище, ОСОБА_3 просив визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури щодо нерозгляду його заяви від 22 грудня 2025 року у встановлений законом строк; зобов`язати керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 невідкладно розглянути заяву від 22 грудня 2025 року та прийняти законне рішення у формі постанови, надавши відповідь на кожну вимогу клопотання; зобов`язати прокурора вирішити питання про зміну підслідності у провадженні № 0000282 та передати його за належністю до Другого слідчого відділу ТУ ДБР у місті Харкові; зобов`язати суб`єкта оскарження забезпечити визнання потерпілих цивільними позивачами на суму 1 620 000,00 гривень, згідно із поданими раніше клопотаннями.

Прокурор Харківської обласної прокуратури у судове засідання 29 грудня 2025 року не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, заяв/пояснень від нього до суду не надходило.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав повністю, просив задовольнити у редакції вимог зазначених у прохальній частині скарги.

Слідча суддя, дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку скаржника, дійшла таких висновків.

22 грудня 2025 року ОСОБА_3 , потерпілим у кримінальному провадженні № 0000282 від 19 квітня 2023 року, до Харківської обласної прокуратури подано заяву з такими вимогами: негайно відсторонити прокурора ОСОБА_4 від здійснення процесуального керівництва через підозру у зацікавленості та саботажі; витребувати матеріали справи до Харківської обласної прокуратури для проведення аудиту бездіяльності районної ланки; призначити спеціалізованого прокурора з числа співробітників Обласної прокуратури, що здійснюють нагляд за ДБР; негайно передати матеріали за підслідністю до ДБР м. Харкова, зважаючи на офіційну позицію Офісу Генпрокурора щодо аналогічних злочинів посадовців ДСНС; забезпечити винесення законних постанови за всіма клопотаннями протягом 3 днів відповідно до статті 220 Кримінального процесуального кодексу України.

З відповіді першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури від 22 грудня 2025 року встановлено, що СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000282 від 19.04.2023 щодо можливого неналежного виконання службових обов`язків працівниками ДСНС за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 367 Кримінального кодексу України.

Харківською обласною прокуратурою не встановлено підстав для доручення здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні іншому органу досудового розслідування.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із частиною першою статті 7 Кримінального процесуального кодексу України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Як зазначено у частині першій статті 21 Кримінального процесуального кодексу України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 18) частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно із частиною першою статті 303 Кримінального процесуального кодексу України на досудовому провадженні можуть бути оскаржен і такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до пункту 5) частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із частиною другою статті 9 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до частини першої статті 28 Кримінального процесуального кодексу України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно із частиною першою статті 55 Кримінального процесуального кодексу України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до положень частини першої статті 56 Кримінального процесуального кодексу України протягом кримінального провадження потерпілий має право, зокрема, заявляти відводи, клопотання та оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із статтею 220 Кримінального процесуального кодексу України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до частини третьої статті 110 Кримінального процесуального кодексу України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

З матеріалів скарги встановлено, що клопотання потерпілого ОСОБА_3 не було розглянуто посадовою особою Харківської обласної прокуратури з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства України - на виконання приписів частини третьої статті 110 та частини другої статті 220 Кримінального процесуального кодексу України вмотивоване рішення у формі постанови за результатами розгляду клопотання прийнято не було.

Ураховуючи викладене вище, слідча суддя дійшла висновку, що скарга ОСОБА_3 в частині зобов`язання посадової особи Харківської обласної прокуратури розглянути його клопотання від 22 грудня 2025 року у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання прокурора Харківської обласної прокуратури вирішити питання про зміну підслідності у кримінальному провадженні № 0000282 та передати його за належністю до Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Харкові, а також про зобов`язання суб`єкта оскарження забезпечити визнання потерпілих цивільними позивачами на суму 1 620 000,00 гривень, згідно із поданими раніше клопотаннями, слідча суддя зазначає таке.

Згідно із частиною третьою статті 26 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Положеннями статті 22 Кримінального процесуального кодексу України закріплено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 36 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

За змістом частини п`ятої статті 36 Кримінального процесуального кодексу України Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Відповідно до частини п`ятої статті 218 Кримінального процесуального кодексу України спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2008 року у справі №21-319во07 зазначив, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі є протиправним втручанням і посяганням на процесуальну незалежність.

По відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично бере участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні, передбаченій частиною третьою статті 22 Кримінального процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2022 року у справі № 522/7836/21.

Окрім того, положення Кримінального процесуального кодексу України не дають жодних підстав уважати процесуальне рішення одним з різновидів процесуальної дії.

Ураховуючи різну правову природу «рішень» і «дій», частина друга статті 307 Кримінального процесуального кодексу України визначає різні повноваження слідчого судді у випадку їх оскарження.

Слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином буде мати місце втручання судді у сферу повноважень зазначених осіб і фактично участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі судового контролю у кримінальному провадженні.

Окрім того, зі змісту заяви, поданої ОСОБА_3 22 грудня 2025 року до Харківської обласної прокуратури, убачається, що заявником не порушувалося питання про визнання потерпілих цивільними позивачами на суму 1 620 000,00 грн відповідно до раніше поданих клопотань.

З огляду на те, що предметом розгляду у даній справі є оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у нерозгляді його клопотання від 22 грудня 2025 року, а зазначене клопотання не містило вимог щодо вирішення питання про визнання потерпілих цивільними позивачами, підстави для вирішення цього питання у межах даного провадження відсутні.

Отже, оскільки заявлені потерпілим ОСОБА_3 вимоги про зобов`язання посадової особи Харківської обласної прокуратури вирішити питання про зміну підслідності у кримінальному провадженні № 000282 та передати його за належністю до Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Харкові, а також про зобов`язання суб`єкта оскарження забезпечити визнання потерпілих цивільними позивачами на суму 1 620 000,00 гривень, згідно із раніше поданими клопотаннями, виходять за межі компетенції слідчого судді, а їх задоволення призведе до фактичного втручання слідчого судді у процесуальні повноваження прокурора та виконання функцій державного обвинувачення, слідча суддя дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги у цій частині.

Керуючись статтями 306 та 307 Кримінального процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської обласної прокуратури щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 19 квітня 2023 року задовольнити частково.

Зобов`язати посадову особу Харківської обласної прокуратури розглянути клопотання ОСОБА_3 від 22 грудня 2025 року та прийняти рішення у порядку, передбаченому частиною третьою статті 110 та частиною другої статті 220 Кримінального процесуального кодексу України.

Зобов`язати посадову особу Харківської обласної прокуратури вирішити питання про зміну підслідності у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 19 квітня 2023 року, та прийняти рішення у порядку, передбаченому частиною третьою статті 110 та частиною другої статті 220 Кримінального процесуального кодексу України.

У задоволенні скарги в частині зобов`язання прокурора передати матеріали кримінального провадження за належністю до Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Харкові; зобов`язання суб`єкта оскарження забезпечити визнання потерпілих цивільними позивачами на суму 1 620 000,00 гривень, згідно із поданими раніше клопотаннями відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 309 Кримінального процесуального кодексу України дана ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає; заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя ОСОБА_1