Справа № 946/7746/25
Провадження № 1-кс/946/1969/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділення №2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Відділенням №2 Слідчим відділенням Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001292 від 30.09.2025, кваліфікованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.09.2025 до ч/ч ВнП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення на лінію 102 від співробітника ДПСУ про те, що на пункті-пропуску «Орлівка-Ісакча» під час проходження прикордонного контролю громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надала співробітнику ДПСУ неправомірну вигоду у розмірі 700 євро за безперешкодний перетин державного кордону України її цивільного чоловіка ОСОБА_5 .

В ході досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка працює заступником начальника 3 відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А), який зазначив, що 29.09.2025 о 20:20 годині на міжнародний пропускний пункт "Орлівка-Ісакча", який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с.Орлівка, вул. Паромна дорога, 1 напрямку Румунія прибула громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 спільно зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які під час проходження паспортного контролю надали документи для виїзду за кордон, було встановлено, що ОСОБА_5 має інвалідність 2 групи, але не надав посвідчення яке підтверджує інвалідність. Під час винесення рішення про відмову ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю документів, які надають право для виїзду за кордон, а саме посвідчення інваліда, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні службового кабінету запропонувала неправомірну вигоду в розмірі 700 євро за безперешкодний проїзд за кордон її цивільного чоловіка ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_6 повідомила на лінію 102 про даний факт.

Зокрема першочерговими діями слідчо оперативної групи став виїзд на місце події на територію міжнародного пункту пропуску "Орлівка Ісакча", який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Орлівка, вул. Паромна дорога, 1, де в службовому кабінеті прикордонної служби виявлено та вилученого грошові кошти номіналом 700 євро, а саме сім купюр номіналом по 100 євро, 1) серійний номер SD, 2) серійний номер SD, 3) серійний номер SD, 4) SD 5)SD 6)SD 7)SD які упаковані в спеціальний сейф пакет №ICR0178062, які постановою визнані речовими доказами.

Як посилається слідчий у своєму клопотанні, враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що для встановлення важливих обставин у кримінальному проваджені, необхідно зберегти речові докази, а саме: грошові кошти номіналом 700 євро, а саме сім купюр номіналом по 100 євро, 1) серійний номер SD, 2) серійний номер SD, 3) серійний номер SD, 4) SD 5)SD 6)SD 7)SD які упаковані в спеціальний сейф пакет №ICR0178062, які мають значення речового доказу для досудового розслідування та в подальшому можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, і без цих складових не можливо буде в подальшому прийняти об`єктивне рішення по кримінальному провадженню, тому виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Слідчий та прокурор про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з`явились, в клопотанні зазначили про розгляд справи без їх участі.

В судове засідання від 02.10.2025 власник майна ОСОБА_4 не з`явилася, її представник адвокат ОСОБА_7 надав заяву про відкладення розгляду клопотання про арешт майна, у зв`язку з наданням можливості на ознайомлення з матеріалами клопотання. В судове засідання від 15.10.2025 власник майна ОСОБА_4 не з`явилася, повідомлені належним чином у телефонному режимі, про що складено відповідну телефонограму, свої пояснення чи заперечення на клопотання не надали.

Згідно рішення від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України» в силу ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. В своїх рішення Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на сповіщення про час, дату та місце розгляду справи власника майна, вжиття судом заходів для недопущення порушення прав власника майна шляхом переносу розгляду за відповідною заявою, скороченні строки розгляду клопотання та те, що у власника майна було достатньо часу для висловлення своєї позиції з приводу арешту майна, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна підлягає розгляду 15.10.2025.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділення №2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти номіналом 700 євро, а саме сім купюр номіналом по 100 євро, 1) серійний номер SD, 2) серійний номер SD, 3) серійний номер SD, 4) SD 5)SD 6)SD 7)SD які упаковані в спеціальний сейф пакет №ICR0178062, заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Майно на яке накладено арешт, а саме: грошові кошти номіналом 700 євро, а саме сім купюр номіналом по 100 євро, 1) серійний номер SD, 2) серійний номер SD, 3) серійний номер SD, 4) SD 5)SD 6)SD 7)SD які упаковані в спеціальний сейф пакет №ICR0178062 залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження № 0001292 від 30.09.2025, кваліфікованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення або отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1