Справа № 216/686/24
провадження 1-кп/216/278/25
ВИРОК

іменем України

23 грудня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

за участю : секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника, адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 кримінальне провадження №0002286 від 06.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кубова Новосибірського району, Новосибірської області, Російської Федерації, громадянки України, не працюючої, маючої на утриманні 3 малолітніх дітей,зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до арешту проживаючої як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Обвинувачена ОСОБА_8 , 05.11.2023 року у вечірній час разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 , та знайомою ОСОБА_9 вживали спиртні напої за місце свого проживання - в приміщенні будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час вживання спиртних напоїв в приміщенні зали даного будинку між ОСОБА_8 та її співмешканцем ОСОБА_6 на ґрунті побутового пияцтва відбулася сварка, в ході якої останній ображав нецензурною лайкою ОСОБА_8 , та, будучи ображеною, у ОСОБА_8 виникла гостра неприязнь до ОСОБА_6 та умисел заподіяння йому смерті за вказаних мотивів.

Діючи з цією метою, ОСОБА_8 в кухні будинку за вказаною адресою взяла ніж господарсько-побутового призначення, та таким чином підшукала собі знаряддя злочину. Відразу ж після цього, ОСОБА_8 , утримуючи підшуканий нею ніж в правій руці, прослідувала до приміщення зали будинку АДРЕСА_2 , де в цей час на спині на спальному мішку лежав співмешканець ОСОБА_6 , та, реалізуючи свій злочинний умисел, схилившись над співмешканцем, який продовжував ображати її нецензурною лайкою, приблизно о 22-45 годин 05.11.2023 умисно завдала удар клинком даного підшуканого нею ножа в ліву ділянку грудної клітини - місце розташування життєво важливого органу - серця, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_6 , та бажала настання саме таких наслідків.

Свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_6 з мотивів гострої неприязні до нього, ОСОБА_8 не довела до кінця, з причин, що не залежали від її волі, так як потерпілого ОСОБА_6 цього ж вечора 05.11.2023 року бригадою швидкої медичної допомоги було госпіталізовано до КП «Криворізька міська клінічна лікарні №2»КМР», де йому було надано своєчасну медичну допомогу, унаслідок чого смерть потерпілого ОСОБА_6 не настала.

В результаті протиправних дій ОСОБА_8 , спрямованих на заподіяння смерті ОСОБА_6 , останньому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: 1 проникаючого колото - різаного поранення грудної клітини ліворуч з пошкодженням внутрішньої грудної артерії, язичкових сегментів лівої легені, передньої стінки правого шлуночку, травматичний гемопневмоторакс ліворуч, гемоперикард та геморагічний шок 3 ступеню, які згідно висновку експерта № 1909 від 06.12.2023 року у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Обвинувачена свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала, вказала, що вона захищалась, її побої не було зафіксовано. При цьому, удару вона потерпілому не наносила: ОСОБА_6 наштовхнувся на ніж грудною клітиною, який вона піднесла до нього, щоб залякати. Пояснила, що з 03.11.2023 року вона шукала квартиру, щоб переселитися від співмешканця ОСОБА_6 , через те, що вони регулярно сварились та билися. 05.11.2023 року ОСОБА_6 довів до сліз її дитину, тому вона була на нього зла.Після 19:00 год. їй зателефонував знайомий. ОСОБА_6 почав її ревнувати та між ними виникла сварка на побутовому рівні. У цей вечір вона випила 3 чарки горілки та стакан пива, щоб заспокоїтись. ОСОБА_6 продовжував сваритися на неї, та вона сказала, щоб він заспокоївся та дав дитині спати. Потім вона пішла з кімнати на кухню з прибраним посудом, взяла ніж, яким різала рибу вправу руку, пішла до зали, де на спальному мішку лежав ОСОБА_6 . Вона піднесла ніж до тіла ОСОБА_6 , а останній різко почав підійматися. Тому, коли вона хотіла відвести ніж від тіла ОСОБА_6 , той несподівано і різко підвівся та наткнувся на ніж в області грудної клітини. Всі були налякані, донька викликала швидку допомогу, а вона розмовляла з оператором, пояснюючи, куди приїжджати та що трапилося. ОСОБА_6 вона вбивати не хотіла, пояснила, що вже не могла терпіти його свари, ножом хотіла пригрозити, думала, що потерпілий злякається та припинить лаятися на неї.

Винуватість ОСОБА_8 в інкримінованому кримінальному правопорушенні підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачена була його співмешканкою з серпня 2020 року, з якою мав намір одружитись. 05.11.2023 року вони випивали разом з обвинуваченою та свідком ОСОБА_10 вдома горілку та пиво. Приблизно о 23:00 год. обвинуваченій хтось подзвонив по телефону, як виявилось це був ОСОБА_11 з населеного пункту Попасного. Вона приблизно 10 хвилин спілкувалась, що йомуне сподобалося. Він, обурившись, почав виражатися в бік обвинуваченої нецензурною лайкою, щоб вона зупинила спілкування. Непокрита його заспокоювала,після чого він штовхнув обвинувачену у плече 3-4 рази.Він заспокоївся, взяв свій телефон та ліг в залі на спальній мішок біля серванту, продовжуючи обурюватись на адресу обвинуваченої. Остання договорила по телефону та почала прибирати на кухні, а потім він побачив, як вона підійшла до нього з правого боку та вдарила його ножем в груди. Завдавши один удар, Непокрита одразу витягнула ніж та почала кричати, щоб викликали швидку допомогу. Він періодично втрачав свідомість, а Непокрита до приїзду медиків намагалася зупинити йому кров, стискаючи рану. Потім приїхала швидка допомога та його забрали до лікарні. Стверджує, що у той вечір конфлікт виник із-за дзвінка ОСОБА_12 , з якою вони до цього домовились, що обвинувачена занесе ОСОБА_11 до телефонного «чорного списку», але не виконала домовленостей.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_8 її знайома, 05.11.2023 року вони втрьох разомз потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_8 знаходилися у будинку останніх, де вживали алкогольні напої горілку та пиво, всі були в стані алкогольного сп`яніння. Обвинуваченій хтось подзвонив по телефону, вона з ним спілкувалась. В цей час потерпілий через ревнощі почав сварку з обвинуваченою, остання штовхнула потерпілого і той впав.Вона бачила, як обвинувачена вдарила потерпілого, який лежав на підлозі на матраці, в груди ножем кухонним з рукояттю коричневого кольору, з приблизною довжиною леза 12-15 см. Після цього, Непокрита попросила ОСОБА_13 (донька обвинуваченої), щоб та викликала швидку допомогу, а сама пішла за рушником та намагалась зупинити кров потерпілому.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні засвідчив, що він є фельдшером у бригаді Швидкої допомоги та на початку листопада 2023 року приблизно о 22:00 год. їх надійшов виклик до будинку АДРЕСА_2 , у зв`язку з ножовим пораненням чоловіка. Ворота подвір`я їм відкрила обвинувачена Непокрита, яка зайшли до кімнати, де на підлозі лежав чоловік з пораненням, який був в стані свідомості.Членами бригади були встановлені паспорті дані потерпілого, після чого його відвезли до лікарні. ОСОБА_8 повідомила обставини, за якими вона завдала тілесної шкоди потерпілому. Сказала, що потерпілий, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скандалив, заважав спати їй та її дітям, після чого вона взяла ніж та нанесла йому удар в груди. Також, обвинувачена ОСОБА_15 , яка також перебувала в стані алкогольного сп`яніння, повідомила, що вдарила би потерпілого ножем ще раз, якщо б виникла аналогічна ситуація.Крім того, показала ніж з довжиною леза приблизно 17 см., яким вдарила потерпілого.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що він працює лікарем швидкої допомоги та їх бригаду в один з вечорів листопада 2023 року викликали добудинку №30 по вул. Муравйова м. Кривого Рогу за повідомленням про ножове поранення. Коли приїхали з`ясувалось, що жінка обвинувачена ОСОБА_8 вдарила ножом потерпілого ОСОБА_6 в зв`язку з тим, що той заважав їй спати. Потерпілий лежав на підлозі, в нього було тілесне ушкодження грудної клітини.Він повідомив, що його вдарила ножем обвинувачена, остання показала ніж довжиною приблизно 20 см., після чого потерпілого відвезли до лікарні.

Крім того, вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, наданими сторонами, дослідженими безпосередньо судом:

- протоколом огляду місця події від 06.11.2023 року, проведеного з 02:20 год. по 03:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , з фото таблицею, в ході якого в приміщенні кухні вилучено ніж з дерев`яним руків`ям зі слідами речовини бурого кольору за своїми характеристиками довжина леза 14,5 см, довжина руків`я 11,3 см, з підлоги кімнати змиви речовини бурого кольору, схожі на кров(а.кр.пр. 7-10);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.11.2023 року, згідно якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано 06.11.2023 року о 02:15 год, підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України. Під час особистого обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон «Редмі 9С», сенсорний, чорного кольору (а.кр.пр. 22-23);

- постановою про долучення до кримінального провадження речових доказів від 06.11.2023 року, - ножа, мобільного телефону «Редмі 9С», змиву на марлевому тампоні(а.кр.пр. 16, 18);

- постановою про долучення до кримінального провадження речових доказів - зразків крові підозрюваної ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_6 (а.кр.пр. 17,18);

- протоколом пред`явлення речей за фотознімками від 07.11.2023 року з додатком, згідно якого обвинувачена ОСОБА_8 показала на ніж, яким спричинила тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 05.11.2023 року в приміщенні будинку № 30 по вул. Муравйова в м. Кривий Ріг (а.кр.пр. 55-58);

- протоколом огляду речей від 15.12.2023 року з фототаблицями, згідно якого оглянуто мобільний телефон Redmi 9C, вилучений у підозрюваної ОСОБА_8 під час особистого обшуку (а.кр.пр. 59-61);

- довідкою-діагнозом КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР № 5014 від 06.11.2023 року, згідно якої ОСОБА_6 знаходиться на лікуванні в торакальному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР з 05.11.2023 року по теперішній час з попереднім діагнозом: проникаюча колото-різана рана грудної клітини ліворуч із пошкодженням міжреберної артерії, язичкових сегментів лівої легені, передньої стінки правого шлуночку, травматичний гемопневмоторакс ліворуч, гемоперикардит (а.кр.пр. 86);

- карткою виїзду швидкої медичної допомоги, згідно якої 05.11.2023 року ШМД була викликана за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Муравйова, 30, де був виявлений ОСОБА_6 з колото-різаною раною в проекції магістральних судин і/або життєво важливих органів та наявні ознаки внутрішньої або зовнішньої кровотечі, ножове поранення в грудну клітину серце (а.кр.пр. 88-89);

- висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР судово - медичної експертизи № 1909 від 06.12.2023 року, за яким встановлено, що у потерпілого ОСОБА_6 малося 1 проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч з пошкодженням внутрішньої грудної артерії, язичкових сегментів лівої легені, передньої стінки правого шлуночку. Травматичний гемопневмоторакс ліворуч, гемоперикард, геморагічний шок 3 ст. За своїм характером виявлені ушкодження в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; давність виявлених ушкоджень (дані медичних документів) може відповідати 05.11.2023 року; травмуючий предмет - плаский колюче-ріжучий предмет; всі тілесні ушкодження виникли від нанесення 1 удару травмуючим предметом; потерпілий під час спричинення йому ушкоджень був звернений передньою поверхнею грудної клітини в бік напрямку дії травмуючого предмета; ушкодження виникли від дії плаского колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, або інший предмет з такими ж властивостями в грудну клітину; у потерпілого малася 1 ділянка прикладання фізичної сили в грудну клітину; ушкодження спричинені з силою, достатньою для виникнення тілесних ушкоджень; травмуючий предмет - плоский колюче-ріжучий предмет; травмуючим предметом міг бути клинок ножа, або інший предмет з такими ж властивостями; всі ушкодження спричинені клинком ножа, про що свідчить характер ушкоджень; згідно даним медичних документів у потерпілого ОСОБА_6 малася рана з рівними краями, гострими кутами проходить під гострим кутом до грудної клітки і в 4 міжребер,ї проникає до плевральної порожнини; локалізація ушкоджень доступна для спричинення власною рукою (а.кр.пр. 173-176);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 27.12.2023 р. (з 11-18 год. до 11-40 год.) разом з відеозаписом на диску, який був переглянутий під час судового розгляду, в ході якого потерпілий повідомив, що 05.11.2023 року він знаходився за місцем спільного мешкання з ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 та лежав на підлозі у кімнаті на спальному мішку. ОСОБА_8 подзвонив на телефон чоловік на ім`я ОСОБА_11 , колишній сусід з попереднього місця мешкання.З даного приводу у ОСОБА_6 виникли ревнощі і він сказав ОСОБА_8 , щоб вона припинила спілкування. Після цього ОСОБА_8 пішла на кухню, де взяла ніж, підійшла до потерпілого і, тримаючи ніж в правій руці, сказала, щоб він заспокоївся,після чого підійшла до нього з правої сторони та різко вдарила його ножом в грудну частину тіла з лівої сторони, удар прийшовся в область серця. Під час слідчого експерименту потерпілий продемонстрував на манекені механізм та локалізацію завданого удару ОСОБА_8 та пояснив на запитання прокурора, що раніше давав неправдиві свідчення на двох слідчих експериментах в частині того, що сам наштовхнулася на ніж, оскільки не хотів, щоб ОСОБА_8 «посадили». (а.кр.пр. 113-116).

- висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР судово - медичної експертизи № 105 від 12.01.2024 року, за яким встановлено, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_6 могли виникнути при механізмі, на який вказав сам потерпілий під час проведення слідчого експерименту від 27.12.2023 року (а.кр.пр. 202-203);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченої ОСОБА_8 від 07.11.2023 р. разом з диском, відеозапис якого був переглянутий безпосередньо судом під час судового розгляду, в ході якого вона повідомила, що 05.11.2023 року вона знаходилась за місцем спільного проживання з потерпілим ОСОБА_6 , де в ході побутової сварки спричинила потерпілому ножове поранення в області грудної клітини з лівої сторони приблизно о 22-00 год. ОСОБА_6 в цей час лежав в положенні, лежачі на спині в залі на підлозі на спальному мішку, в лівій руці тримав мобільний телефон, щось там дивився та сварився на неї. Після обвинувачена ОСОБА_8 вклала на підлогу макет, оперла голову о стілець, пояснивши, що голова була оперта о шафу, макет розмістила в положенні лежачі на спині. Вона підійшла до макета і пояснила, що вона взяла із кухні ніж. Коли вона підійшла і сказала, щоб потерпілий заспокоївся, ОСОБА_6 почав підійматись, далі, ОСОБА_8 трохи підняла тулуб макету і з розмаху зверху в низ продемонструвала удар ножем в область серця. Після спричинення ножового поранення обвинувачена ОСОБА_8 пояснила, що витягла ніж з тіла ОСОБА_6 і почала зупиняти кров та надавати медичну допомогу потерпілому (а.кр.пр. 51-54);

- висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР судово - медичної експертизи № 1998 від 23.12.2023 року, за яким встановлено, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_6 могли виникнути при механізмі, на який вказала підозрювана ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту від 07.11.2023 року (а.кр.пр. 191-192);

- протоколом огляду диску та записів, збережених на ньому від 28.11.2023 року, згідно якого на номер 103 надійшов телефонний дзвінок з викликом швидкої медичної допомоги за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Муравйова, 30 з приводу ножового поранення чоловіку, нанесеного його співмешканкою. Під час прослуховування судом встановлено, що жінка розповідає на запитання оператора, що вона «подрезала человека, начал выступать, достал так, что я немножко в сердце. Кровоточит, скорую надо». На уточнююче запитання оператора: «Вы мужчину подрезали?» Жінка відповідає : «Да». На уточнююче запитання головуючого, обвинувачена підтвердила, що це є запис розмови між нею та оператором служби 103 в той вечір, коли ОСОБА_6 наштовхнулася на ніж (а.кр.пр. 91-94);

- висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР судово - медичної експертизи № 1787 від 06.11.2023 року, за яким встановлено, що у ОСОБА_8 маються синці правого плеча, ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, за механізмом удар (удар-стиснення); синці по зовнішній поверхні верхньої третини правого плеча виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею, за механізмом удар (удар-стиснення). За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки; давність виявлених ушкоджень (синці з нечіткими контурами) - не менше 3-х діб до моменту огляду; локалізація ушкоджень доступна для спричинення власною рукою; локалізація ушкоджень та їх взаємне розташування свідчить про нанесення їх сторонньою рукою (а.кр.пр. 155-156).

- висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР судово - медичної експертизи № 177 від 07.11.2023 року, за яким встановлено, що кров підозрюваної ОСОБА_8 належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 (а.кр.пр. 162-163);

- висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР судово - медичної експертизи № 185 від 28.11.2023 року, за яким встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_6 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 (а.кр.пр. 169-170);

- висновком експерта судово - психіатричної експертизи № 739 від 06.12.2023 року, за яким встановлено, що ОСОБА_8 в період інкримінованого їй діяння перебувала в стані простого алкогольного сп`яніння, про що свідчить вживання нею алкоголю в той день та виявляла правильне орієнтування в навколишньому й особах, певну послідовність і цілеспрямованість дій, відсутність у її поведінці і висловлюваннях у той період час ознак маячіння, галюцинацій, розладів свідомості або інших хворобливих порушень психічної діяльності, коли вона могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом іспитована на час проведення експертизи також може усвідомлювати дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.кр.пр. 179-182);

- висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи Львівської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» № 64 від 03.09.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тяжким психічним розладом не страждає, виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості, межовий тип з частими декомпенсаціями, може усвідомлювати свої дії та керувати ними; у період інкримінованих дій також тяжким психічним розладом не страждала, виявляла емоційно-нестійкий розлад особистості, межовий тип з частими декомпенсаціями; наявні у неї значні порушення особистісної, емоційно-вольової та афективної сфер мали значний вплив у досліджуваній ситуації на раціональність прийняття рішень, розуміння власного місця та ролі в досліджуваній ситуації, передбачення наслідків своїх дій та здатність регулювати свою поведінку. Тому, під час інкримінованих їй дій, вона не повною мірою могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. Питання осудності не належить до компетенції судово-психіатричної експертизи. Остання може сприймати обставини, які мають значення для справи, та давати по них покази, потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем перебування.

- висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР судово - медичної експертизи № 1999 від 28.12.2023 року, за яким встановлено, що показання потерпілого ОСОБА_6 , надані ним під час проведення слідчого експерименту від 15.12.2023 року не відповідають судово-медичним даним що до механізму спричинення йому тілесних ушкоджень (а.кр.пр. 195-196);

- висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР судово - медичної експертизи № 2000 від 28.12.2023 року, за яким встановлено, що показання підозрюваної ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту від 15.12.2023року суперечать механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 (а.кр.пр. 199-200);

Сукупність досліджених доказів, зазначених вище, представлених стороною обвинувачення, покази потерпілого ОСОБА_6 узгоджуються між собою, які судом приймаються в якості належних, допустимих, достовірних, будучи достатніми у своєму взаємозв`язку, що беззаперечно вказують на причетність обвинуваченої до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Доводи обвинуваченої в тій частині, що вона не наносила удару ножем потерпілому, який наштовхнувся на ніж грудною клітиною, який вона піднесла до нього, щоб залякати, підтверджені нею при проведенні слідчих дій, зокрема:

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченої ОСОБА_8 від 15.12.2023 р. . (час проведення з 10-56 год. до 11-08 год.) разом з диском, на якому знаходиться відеозапис такої процесуальної дії, який був переглянутий безпосередньо судом під час судового розгляду, в ході якої вона повідомила, що 05.11.2023 року за місцем спільного проживання з потерпілим ОСОБА_6 в ході побутової сварки ОСОБА_8 не втрималась і з ножем в правій руці підійшла до лежачого ОСОБА_6 , щоб йому пригрозити ножем. В цей час ОСОБА_6 почав підійматись і лівою грудною частиною тулубу напоровся на ніж, який ОСОБА_8 тримала в руці. На запитання захисника ОСОБА_8 відповіла, що не мала на меті прицільно нанести удар ОСОБА_6 , хотіла лише налякати (а.кр.пр. 101-104);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченої ОСОБА_8 від 15.12.2023 р. (з 14-20 год. до 14-38 год.) разом з диском, на якому знаходиться відеозапис такої процесуальної дії, який був переглянутий безпосередньо судом під час судового розгляду, в ході якої вона повідомила, що 05.11.2023 року вона знаходилась за місцем спільного мешкання з потерпілим ОСОБА_6 . ОСОБА_8 продемонструвала, що потерпілий, коли підводився, на торкнувся на ніж, який вона тримала у руці (а.кр.пр. 105-108),

суд не бере до уваги в якості належних доказів, які не свідчать про достовірність події. При цьому, суд приймає в якості належного доказу висновок експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР судово - медичної експертизи №2000 від 28.12.2023 року, за яким встановлено, що показання підозрюваної ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту від 15.12.2023року суперечать механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 (а.кр.пр. 199-200), що повністю спростовує позицію обвинуваченої ОСОБА_8 в частині механізму заподіяння нею тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , так само, як і сукупністю зазначених вище доказів, досліджених під час судового розгляду, представлених стороною обвинувачення, які у взаємозв`язку свідчать про доведеність вини ОСОБА_8 в інкримінованому їй злочині поза розумним сумнівом.

Також, суд не приймає в якості належних доказів:

- протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 15.12.2023 р. (з 09-25 до 09-35 год.) (а.кр.пр. 97-100);

- протокол проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 від 15.12.2023 р. (з 15-37 год. до 15-46 год.) (а.с. 109-112) з відеозаписами,

які були переглянуті під час судового розгляду безпосередньо судом, в ході яких він повідомив, що 05.11.2023 року за місцем спільного проживання з обвинуваченою ОСОБА_8 в ході побутової сварки, коли остання тримала ніж, він наштовхнувся на цей предмет, в результаті чого ніж увійшов йому в грудну клітину приблизно на 2 см, оскільки вони не свідчать про достовірність події. При цьому, суд приймає в якості належного доказу висновок експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР судово - медичної експертизи № 1999 від 28.12.2023 року, за яким встановлено, що показання потерпілого ОСОБА_6 , надані ним під час проведення слідчого експерименту від 15.12.2023 року не відповідають судово-медичним даним щодо механізму спричинення йому тілесних ушкоджень (а.кр.пр. 195-196) та виходить із показів потерпілого ОСОБА_6 при проведенні з ним слідчого експерименту від 27.12.2023 р. (з 11-18 год. до 11-40 год.) (а.кр.пр. 113-116), а також під час судового розгляду, де на запитання, відповідно, прокурора та членів колегії суддів потерпілий після перегляду зазначеного відеозапису підтвердив, що раніше давав неправдиві свідчення з метою сприяння уникненню ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, а вже під час проведення слідчого експерименту від 27.12.2023 р. давав правдиві свідчення, які повністю відповідають подіям, які відбулися ввечері 05.11.2023 р., під час яких ОСОБА_8 завдала йому удар ножем. Сукупність зазначених вище доказів, досліджених під час судового розгляду, представлених стороною обвинувачення, а також покази потерпілого під час судового розгляду у взаємозв`язку свідчать про встановлення факту завдання удару ножем ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_17 поза розумним сумнівом.

Щодо інших письмових матеріалів, на які йдеться посилання прокурором, зокрема: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002286 від 06.11.2023 року (а.кр.пр. 1-3), то з огляду на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 9 вересня 2020 року (справа № 761/28347/15-к), витяг з ЄРДР є електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, що використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру. Витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів у розумінні ст. 84 КПК, а лише підтверджує свідчення фіксації правоохоронним органом фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінального правопорушення, тому, судом не приймається в якості належного доказу у справі.

Також, рапорт Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 06.11.2023 року (а.кр.пр 4-5), представлений стороною обвинувачення, судом не береться до уваги, оскільки він не являється процесуальними джерелом доказів в розумінні ч.2 ст. 84 КПК України.

Інші докази сторонами не надавалися та судом не досліджувалися.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, тощо.

Характер та локалізація спричинених обвинуваченою ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, знаряддя вчинення злочину - ніж, яким безсумнівно може бути заподіяна смерть, той факт, що обвинувачена озброїлася ним заздалегідь, свідчить у сукупності, про те, що ОСОБА_8 , зокрема, приготувала його саме для нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. Спрямованість завданого удару у життєво важливий орган потерпілого - в грудну клітину ліворуч з пошкодженням внутрішньої грудної артерії, язичкових сегментів лівої легені, передньої стінки правого шлуночку, свідчать про направленість умислу обвинуваченої саме на позбавлення життя потерпілого, оскільки визначальним у поведінці обвинуваченої було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися). Такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, не свідчать про отримання потерпілим тілесних ушкоджень з необережності, а набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Крім того, під час слідчого експерименту, проведеного 07.11.2023 р. обвинувачена у присутності захисника та судово-медичного експерта чітко зазначала про нанесення нею саме удару потерпілому за допомогою ножа, і дані нею покази знайшли підтвердження у висновку СМЕ №1998, за якими покази ОСОБА_8 , які надані нею під час проведення слідчого експерименту, відповідають даним СМЕ.

Слід зазначити, що безпосередньо після завдання удару потерпілому ОСОБА_8 , викликаючи швидку допомогу, пояснювала оператору 103, що вона «подрезала человека, начал выступать, достал так, что я немножко в сердце. Кровоточит, скорую надо» (а.с. кр.пр. 91-93). В присутності медичних працівників швидкої допомоги стверджувала про намагання вбити потерпілого, що встановлено із показів свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , що в сукупності із дослідженими під час судового розгляду доказів, зазначених вище, показів самої обвинуваченої, яка на уточнюючи запитання членів колегії та учасників процесу зазначала: «сказала йому або ти заткнешся, або я тебе приб`ю, або зроблю так, щоб він замовк по іншому…», «вже дістав мене, а битися не можна було, бо дитина спала…», «… вдарила його. Я на нього з ножем, а він на мене…», а також з висновком експерта СМЕ № 1909 від 06.12.2023 року, в описовій частині якого зазначений стан ОСОБА_6 при надходженні до лікарні та проведені медичні заходи для врятування життя потерпілого (а.с. кр.пр. 173-176), що безумовно свідчить про наявність у ОСОБА_8 саме умислу на умисне вбивство ОСОБА_6 , яке не настало в результаті надання своєчасної медичної допомоги потерпілому.

Із зазначених підстав, суд не приймає до уваги доводи захисника, адвоката ОСОБА_7 про необхідність перекваліфікації дії ОСОБА_8 на ст. 121 ч.1 КК України, які вважає суб`єктивним ставленням до вказаної події, тлумаченням кримінального законодавства, що не спростовує зазначених вище висновків суду.

Таким чином, ОСОБА_8 скоїла кримінальне правопорушення (злочин) закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, тому підлягає відповідальності за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. До того ж покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, таке покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Як зазначено вище, відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 64 від 03.09.2025 року ОСОБА_8 у період інкримінованих їй дій тяжким психічним розладом не страждала, виявляла емоційно-нестійкий розлад особистості, межовий тип з частими декомпенсаціями; наявні у неї значні порушення особистісної, емоційно-вольової та афективної сфер мали значний вплив у досліджуваній ситуації на раціональність прийняття рішень, розуміння власного місця та ролі в досліджуваній ситуації, передбачення наслідків своїх дій та здатність регулювати свою поведінку. Тому, під час інкримінованих їй дій, вона не повною мірою могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. Остання потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем перебування.

Згідно з ч. 2 ст. 20 КК визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру. Інтелектуальна ознака означає нездатність особи повністю усвідомлювати свої дії чи бездіяльність, тоді як вольова - нездатність особи повністю керувати цими діями.

Вказана вище норма матеріального права передбачає, що за наявності об`єктивних даних, які ґрунтуються на висновку відповідної експертизи, особа визнається судом обмежено осудною, і такий її стан повинен бути врахований судом під час постановлення остаточного рішення, яким закінчується кримінальне провадження, зокрема, може впливати на пом`якшення покарання такій особі за вчинення інкримінованого їй злочину.

Щодо таких осіб приписи статей 50, 65 КК України застосовуються з врахуванням положень ст. 20 КК України.

Така правова позиція викладена у Постанові від 14.07.2025 р. колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №237/3510/23.

Крім того, відповідно до ст. 92 КК примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Як визначено п. 2 ч. 1 ст. 93 КК примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення.

Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, серед інших, такий примусовий захід медичного характеру, як надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку (п. 1 ч. 1 ст. 94 КК).

За змістом ч. 2 ст. 94 КК надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Обставину, яка пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, судом встановлена: надання іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, суд враховує : вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 у присутності дитини. Щодо іншої обставини - відносно особи з інвалідністю, зазначеної органом досудового розслідування, даних про встановлення будь-якої групи інвалідності у потерпілого ОСОБА_6 під час судового розгляду не встановлено, тому судом до уваги не береться.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд також враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця. Особу винної, яка раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, законного джерела заробітку на момент скоєння злочину не мала, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, є ВПО, за місцем проживання характеризується позитивно. На обліку у лікаря нарколога не перебуває, хоча, на момент скоєння злочину перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи стан здоров`я ОСОБА_8 як на час вчинення нею злочину, а також на час розгляду кримінального провадження, з огляду на положення ч. 2 ст. 20 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання в межах санкції інкримінованого злочину, з урахуванням положень ч. ч. 1,3 ст. 68 КК України, оскільки її виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

При цьому, колегія суддів, з огляду на встановлені обставини, які зазначені вище, а також керуючись положенням закону України про кримінальну відповідальність, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_8 примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем відбування покарання.

Цивільний позов не заявлено. Долю речових доказів необхідно вирішити згідно ст. 100 КПК України. Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 615 ч.15 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, за яке призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком у 7 (сім) років.

У порядку ч. 2 ст. 20 КК України застосувати до ОСОБА_8 примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем відбування покарання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту її затримання, тобто з 06.11.2023 року.

До набрання вироку чинності ОСОБА_8 запобіжний захід не змінювати та вважати продовженим. Цивільний позов не заявлено, судові витрати відсутні.

Речові докази: ніж, який поміщено до паперового експертного пакету NPP00663409; змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон зі слідами РБК з підлоги в кімнаті № 4, який поміщено в паперовий конверт, зразок крові підозрюваної ОСОБА_8 , який поміщено в паперовий конверт, зразок крові потерпілого ОСОБА_6 , який поміщено в паперовий конверт, які зберігаються в камері схову речових доказів Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити (а.кр.пр. 16-18); мобільний телефон «Редмі 9С», сенсорний, чорного кольору, поміщений в спеціальний експертний пакет PSP 1368853, який повернутий під зберігальну розписку ОСОБА_18 , - залишити за належністю у ОСОБА_18 (а.кр.пр. 16, 77). Диски із записами слідчих дій залишити у матеріалах кримінального провадження (а.с. 30, 54, 67, 93, 100, 108, 112, 116).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженій особі, її захиснику, прокурору та потерпілому копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя-доповідач ОСОБА_19

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3