КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/8015/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 з доповненнями на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2025 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307, частиною другою статті 310 КК України, у кримінальному провадженні №0002058 від 18 липня 2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2025 року клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , погоджене прокурором третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27 листопада 2025 року включно.

Не погоджуючись з указаною ухвалою захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Уважає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, а тримання ОСОБА_7 під вартою - свавільним.

У доповненнях до апеляційної скарги зазначає, що згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 29 вересня 2025 року ОСОБА_7 затримано за адресою: АДРЕСА_3 , тоді як фактичне затримання відбулось на путівці, ближче до перехрестя з населеними пунктами Володарка і Сквира, тобто органом досудового розслідування зазначено місце розміщення рослин роду коноплі для максимальної правдоподібності зв`язку ОСОБА_11 із вказаним місцем.

Посилається на те, що під час розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, стороною захисту було детально пояснено щодо процесу затримання та подальших дій органу досудового розслідування, проте слідчим суддею такі доводи не взято до уваги.

Уважає, що дії органу досудового розслідування, вчинені під час затримання підозрюваного ОСОБА_11 , є абсурдними та є підтвердженням необґрунтованості підозри.

На переконання сторони захисту, ризики, наведені у статті 177 КПК України, відсутні, а обставини, вказані у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необґрунтовані та абстрактні, мають виключно оціночний характер із суб`єктивної точки зору.

Наполягає на тому, що підозрюваний зацікавлений у встановленні фактичних обставин справи і тому ніяким чином не впливатиме на свідків, поряд з цим, за необхідності, підозрюваний може утриматись від спілкування з особами, які будуть встановлені судом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження №0002058 від 18 липня 2025 року за фактом незаконного придбання, виготовлення, перевезення, зберігання, з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах та незаконному посіві конопель, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307, частиною другою статті 310 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , не маючи постійного офіційного джерела доходу, з мотивів швидкого незаконного збагачення, незважаючи на вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, знаючи способи вирощування рослин роду коноплі та місця придбання насіння вказаних рослин і необхідного обладнання, а також способи виготовлення наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, у невстановлені під час досудового розслідування місці і час, вирішив організувати незаконну діяльність, направлену на посів і вирощування рослин роду коноплі у кількості понад п`ятдесят рослин з метою збуту, а також подальше незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу в особливо великих розмірах.

Також установлено, що ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи процес організації посіву і вирощування рослин роду коноплі та виготовлення наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, а також потребу значних зусиль та великого проміжку часу для цього, з метою полегшення вчинення кримінальних правопорушень, повідомив про свої наміри раніше знайомим ОСОБА_12 і ОСОБА_13 та іншим невстановленим особам запропонував їм долучитись до здійснення незаконного посіву і незаконного вирощування рослин роду коноплі у кількості понад п`ятдесят рослин з метою збуту, а також незаконного виготовлення та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу.

У свою чергу, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , усвідомлюючи можливість швидкого незаконного збагачення, маючи намір допомогти своєму знайомому, добровільно погодились на пропозицію ОСОБА_7 долучитись до незаконної діяльності з посіву та вирощування рослин роду коноплі, виготовлення і зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, тим самим в цей час у них виник умисел на вчинення кримінального правопорушення.

У подальшому, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та інші невстановлені особи, діючи умисно, узгодили між собою план реалізації спільного злочинного умислу щодо незаконного посіву і вирощування рослин роду коноплі в кількості п`ятдесят і більше рослин з метою збуту та виготовлення і зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, розподілили між собою ролі, підшукали об`єкти нерухомості, придбали насіння рослин роду коноплі та обладнання для безпосереднього здійснення злочинної діяльності.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше липня 2025 року, ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами діючи за попередньою змовою між собою, переслідуючи спільний злочинний умисел та спільну мету, зайняли та підготували земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , для безпосереднього незаконного посіву та незаконного вирощування рослин роду коноплі.

Після цього, у невстановлений під час досудового розслідування час, приблизно у липні 2025 року, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та інші невстановлені особи, діючи умисно, за попередньою змовою між собою, маючи підготовлене місце вчинення кримінального правопорушення та необхідне обладнання, здійснили незаконний посів насіння рослин роду коноплі на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 , та надалі вчиняли дії, пов`язані з безпосереднім вирощуванням рослин роду коноплі, а саме займались культивуванням вказаних рослин, здійснення комплексу господарських робіт, направлених на систематичний полив, прополювання бур`янів, підв`язування, обробку рослин добривом та вчиняли інші дії, необхідні для досягнення очікуваного ними злочинного результату.

При цьому ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , реалізовуючи обумовлений раніше план спільного злочинного умислу, виконуючи відведену їм роль у вчиненні кримінального правопорушення, особисто займалися культивуванням вказаних рослин роду коноплі, а ОСОБА_11 контролював таку незаконну діяльність та забезпечував постачання необхідних знарядь вчинення кримінального правопорушення, тобто здійснював необхідний контроль та фінансування кримінального правопорушення.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 26 вересня 2025 року, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, реалізовуючи обумовлений раніше план спільного злочинного умислу, виконуючи відведену їм роль у вчиненні кримінального правопорушення, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом відокремлення частин з вирощених ними рослини роду коноплі зібрали канабіс, загальною масою не менше 6434,54 г, та перевезли його до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_4 , для подальшого зберігання.

28 вересня 2025 року з 13:48 год. по 29 вересня 2025 року 01:36 год., під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено шістдесят шість рослин конопель, а також обладнання, яке використовувалось останніми для вчинення вказаного злочину.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному посіві та незаконному вирощуванні конопель в кількості п`ятдесят і більше рослин, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з метою збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 310 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 , не маючи постійного офіційного джерела доходу, з мотивів швидкого незаконного збагачення, незважаючи на вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, знаючи способи вирощування рослин роду коноплі та місця придбання насіння вказаних рослин і необхідного обладнання, а також способи виготовлення наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, у невстановлені під час досудового розслідування місці і час, вирішив організувати незаконну діяльність, направлену на посів і вирощування рослин роду коноплі у кількості понад п`ятдесят рослин з метою збуту, а також подальше незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу в особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_11 , усвідомлюючи процес організації посіву і вирощування рослин роду коноплі та виготовлення наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, а також потребу значних зусиль та великого проміжку часу для цього, з метою полегшення вчинення кримінальних правопорушень, повідомив про свої наміри раніше знайомим ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , а також іншим невстановленим особам та запропонував їм долучитись до здійснення незаконного посіву і вирощування рослин роду коноплі у кількості понад п`ятдесят рослин з метою збуту, а також незаконного виготовлення та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу.

У свою чергу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , усвідомлюючи можливість швидкого незаконного збагачення, маючи намір допомогти своєму знайомому, добровільно погодились на пропозицію ОСОБА_7 долучитись до незаконної діяльності з посіву та вирощування рослин роду коноплі та виготовлення і зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, тим самим в цей час у них виник умисел на вчинення кримінального правопорушення.

У подальшому ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та інші невстановлені особи, узгодивши між собою план реалізації спільного злочинного умислу щодо незаконного посіву і вирощування рослин роду коноплі в кількості п`ятдесят і більше рослин з метою збуту та виготовлення і зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, розподіливши між собою ролі, підшукали об`єкти нерухомості, придбали насіння рослин роду коноплі та обладнання для безпосереднього здійснення злочинної діяльності.

У період з липня 2025 року по 26 вересня 2025 року ОСОБА_7 із ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, діючи за попередньою змовою між собою, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 , незаконно посіяли та виростили рослини роду коноплі у кількості понад п`ятдесят рослин з метою збуту.

У вказаний період, у невстановлені досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 26 вересня 2025 року, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, реалізовуючи обумовлений раніше план спільного злочинного умислу, виконуючи відведену їм роль у вчиненні кримінального правопорушення, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом відокремлення частин з вирощених ними рослини роду коноплі зібрали канабіс, загальною масою не менше 6 432,54 г, чим здійснили незаконне виготовлення з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабіс в особливо великих розмірах.

Після цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 26 вересня 2025 року, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, реалізовуючи обумовлений раніше план спільного злочинного умислу, виконуючи відведену їм роль у вчиненні кримінального правопорушення, з метою приховування своєї злочинної діяльності, перевезли незаконно отриманий наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс загальною масою не менше 6 432,54 г з території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , на територію домогосподарства за адресою: АДРЕСА_4 , та залишили зазначений наркотичний засіб на території вказаного домогосподарства для зберігання з метою подальшого збуту, тим самим здійснили незаконні перевезення та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабіс в особливо великих розмірах.

28 вересня 2025 року у період часу з 12:47 год. по 18:37 год. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_4 було виявлено та вилучено речовину рослинного походження.

Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів вказані вище речовини являються наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс загальною вагою 6 432,54 г.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні незаконного виготовлення, перевезення та зберігання з метою збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 307 КК України.

29 вересня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307, частиною другою статті 310 КК України.

30 вересня 2025 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , погоджене прокурором третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307, частиною другою статті 310 КК України, у кримінальному провадженні №0002058 від 18 липня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2025 року клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , погоджене прокурором третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою- задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27 листопада 2025 року включно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно частин першої, другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307, частиною другою статті 310 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307, частиною другою статті 310 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколами за результатами проведення НСРД від 08 вересня 2025 року; протоколами за результатами проведення НСРД від 15 вересня 2025 року; протоколами проведення обшуків від 28 вересня 2025 року; висновком експерта від 29 вересня 2025 року №СЕ-19/111-25/60043-НЗПРАП; висновком експерта від 29 вересня 2025 року №СЕ-19/111-25/60042-НЗПРАП; протоколами впізнання за фотознімками від 28 вересня 2025 року.

Окрім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Так, враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307, частиною другою статті 310 КК України, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, враховуючи стадію кримінального провадження (досудове розслідування), слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

При цьому, як вірно встановлено слідчим суддею, стороною захисту не доведено та в судовому засіданні не встановлено обставин, які б спростовували доводи сторони обвинувачення, та не надано будь-яких доказів щодо неможливості перебування підозрюваного під вартою.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Місцевим судом обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави з посиланням на пункт 5 частини четвертої статті 183 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим та підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 307, частиною другою статті 310 КК України.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то, з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, колегія суддів уважає безпідставними.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 в їх сукупності, колегія суддів доходить висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризиків можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

При цьому, посилання захисника на те, що підозрюваний зацікавлений у встановленні фактичних обставин справи і тому ніяким чином не впливатиме на свідків, поряд з цим, за необхідності, підозрюваний може утриматись від спілкування з особами, які будуть встановлені судом, не є достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Аргументи сторони захисту щодо неправильного зазначення у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 29 вересня 2025 року адреси затримання підозрюваного ОСОБА_7 не є самостійною підставою для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не є визначальним при вирішенні вказаного клопотання.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 з доповненнями - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4