Провадження №11-сс/801/117/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.4 ст. 107 КПК України апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2026 року,

якою залишено без задоволення скаргу військової частини НОМЕР_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_5 , на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_6 від 03.11.2025 про закриття кримінального провадження №0000480, внесеного до ЄРДР 28.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_6 від 03.11.2025 про закриття кримінального провадження №0000480, внесеного до ЄРДР 28.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Скарга мотивована тим, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, органом дізнання не вжиті вичерпні заходи щодо повного, об`єктивного розслідування кримінального провадження. Зокрема, покази ОСОБА_7 з приводу його непридатності до проходження військової служби та про повідомлення командування військової частини про намір 01.10.2025 виїхати за кордон, не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами службового розслідування. Окрім того, у даному кримінальному провадженні не допитані інші свідки на яких посилається ОСОБА_7 . На переконання заявника, є очевидним, що фактичні обставини в справі встановлені не у повному обсязі, відсутні докази того, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, а отже таке рішення підлягає скасуванню.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2026 року залишено без задоволення скаргу військової частини НОМЕР_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_5 , на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_6 від 03.11.2025 про закриття кримінального провадження №0000480, внесеного до ЄРДР 28.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Дослідивши та проаналізувавши в цілому матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що органом досудового розслідування в даному випадку були виконані всі можливі слідчі та процесуальні дії для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, здобутим доказам надано належної правової оцінки та за результатами досудового розслідування прийнято законне та неупереджене процесуальне рішення.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2026 року. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Свої вимоги мотивує тим, що покази свідка ОСОБА_7 не відповідають дійсності з приводу його непридатності до проходження військової служби, оскільки 22.02.2024 гарнізонною ВЛК військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_7 було проведено медичний огляд за результатами якого старшого солдата ОСОБА_7 визнано обмежено придатним до військової служби, придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, ТЦК та СП, установах, організаціях, навчальних закладах. Тобто старший солдат був придатним для проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , яка є закладом охорони здоров`я у системі Міністерства оборони України. Результати медичного огляду старший солдат ОСОБА_7 не оскаржив, чим погодився з даним рішенням гарнізонної ВЛК військової частини НОМЕР_1 , яке оформлене довідкою ВЛК № 319 від 22.02.2024.

У кримінальному провадженні не допитані інші свідки, на яких посилається ОСОБА_7 , тобто командування військової частини НОМЕР_1 , зокрема безпосередній начальник заступник командира ОСОБА_8 , інші посадові особи та не встановлені дійсні обставини, оскільки пояснення ОСОБА_7 суперечать встановленим обставинам та подіям, викладеним у акті службового розслідування від 11.10.2024.

Вказує, що всупереч поясненням старшого солдата ОСОБА_7 наявний рапорт з наміром звільнитися з військової служби, викладений ним власноручно та поданий до військової частини НОМЕР_1 лише 19 .09.2024, а не 16.09.2024.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Представник військової частини надіслав заяву про проведення апеляційного розгляду у його відсутність. Клопотань про відкладення розгляду провадження інші учасники процесу не надсилали.

За наведених обставин, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю представника військової частини, прокурора та слідчого, належним чином повідомлених про день, час та місце проведення апеляційного розгляду, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України, ці обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення апеляційного розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у випадку встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або із наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Положеннями ст.110 КПК України визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність приводів та підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження тощо.

Як слідує з ухвали слідчого судді, зазначені вимоги кримінального процесуального закону дотримані, а висновки про законність постанови слідчого про закриття кримінального провадження належним чином обґрунтовані.

Колегією суддів установлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000480, внесеному до ЄРДР 28.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що згідно з матеріалами службового розслідування, проведеного у військовій частині НОМЕР_1 , військовослужбовець військової служби за контрактом, діловод медичної частини військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 08.00 години 02.10.2024 самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який дислокується у АДРЕСА_1 та в умовах воєнного стану ухиляється від проходження військової служби по даний час.

За результатами проведення досудового розслідування 03 листопада 2025 року старшим слідчим в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_6 винесено постанову про закриття зазначеного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Постанова мотивована тим, що під час проведення досудового розслідування установлено, що солдат ОСОБА_7 , згідно з висновком ВЛК від 24.10.2022 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, має з 19.12.2022 встановлену 2 групу інвалідності, а тому згідно з вимог ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» останній підлягає звільненню з військової служби на підставі поданого ним рапорту від 16.09.2024.

Факт недотримання процедури звільнення ОСОБА_7 , хоча формально і містить ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, однак за вище вказаних обставин не утворює в діях ОСОБА_7 складу зазначеного кримінального правопорушення, так як останній не може у подальшому проходити військову службу за рішенням ВЛК та підлягає звільненню з військової служби, у будь-якому випадку.

Розглядаючи скаргу на постанову слідчого, слідчий суддя дослідивши та проаналізувавши в цілому матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку, що органом досудового розслідування в даному випадку були виконані всі можливі слідчі та процесуальні дії для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, здобутим доказам надано належної правової оцінки та за результатами досудового розслідування прийнято законне та неупереджене процесуальне рішення.

З вказаним висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.

Матеріали провадження свідчать про те, що слідчим проведено необхідні слідчі дії, зібрано необхідні докази з метою визначення придатності ОСОБА_7 до військової служби.

Зокрема, слідчим установлено, що відповідно до свідоцтва про хворобу № 1587 від 24.10.2022 ОСОБА_7 , за результатами проходження ВЛК у ВМКЦ ЦР визнаний на підставі статті 76а графи ІІ Розладу хвороб непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Крім того, згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 336056 від 19.12.2022 ОСОБА_7 встановлена друга група інвалідності безтерміново.

Таким чином, із матеріалів досудового розслідування встановлено, що у військовослужбовця ОСОБА_7 виявлено захворювання, з яким він фактично не міг знаходитися на військовій службі та виконувати покладені на нього завдання за станом здоровя, оскільки був визнаний на підставі статті 76а графи ІІ Розладу хвороб непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

А тому та обставина, що ОСОБА_7 22.02.2024 гарнізонною ВЛК військової частини НОМЕР_1 визнано обмежено придатним до військової служби, придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, ТЦК та СП, установах, організаціях, навчальних закладах не є підставою для скасування постанови слідчого.

Також під час досудового розслідування допитано в статусі свідків як самого ОСОБА_7 , так і інших військовослужбовців, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , показання яких слідчим покладено в основу оскаржуваної постанови, та які узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження.

Непроведення слідчим допиту свідка ОСОБА_8 , інших посадових осіб не свідчить про наявність у цьому кримінальному провадженні таких суттєвих недоліків, які б спростовували висновки про відсутність складу кримінального правопорушення, та саме по собі не може бути підставою для скасування постанови слідчого з огляду на відсутність для цього інших підстав.

Стверджуючи про необхідність їх допиту апелянт не розкриває, яким чином покази свідка ОСОБА_8 та інших не названих свідків можуть вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження, матеріали якого при цьому свідчать про те, що під час досудового розслідування в кримінальному провадженні було вжито всіх заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Крім того, посилання апелянта на висновок службового розслідування стосвовно ОСОБА_7 та недотримання процедури звільнення ОСОБА_7 із Збройних Сил також не спростовують висновку слідчого про необхідність закриття кримінального провадження.

При цьому слідчим під час досудового розслідування не заперечується, що факт недотримання процедури звільнення ОСОБА_7 , хоча формально і містить ознаки вчинення кримінального правопорушення, однак не утворює в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, оскільки останній не може у подальшому проходити військову службу за рішенням ВЛК та підлягає звільненню з військової служби, у будь-якому випадку.

Посилання на те, що в оскаржуваній постанові слідчий зазначив датою подання ОСОБА_7 рапорта на звільнення 16.09.2024, а не 19.09.2024 саме по собі не може свідчити про незаконність чи необґрунтованість прийнятого процесуального рішення слідчим, оскільки не спростовує самого факту подачі та наявності рапорту на звільнення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що формальне скасування постанови про закриття кримінального провадження з вказаних підстав для проведення процесуальних та інших слідчих дій є недоцільним.

Зміст постанови старшого слідчого від 03.11.2025 про закриття кримінального провадження №0000480, внесеного до ЄРДР 28.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, відповідає вимогам ст. 110 КПК України, є належним чином мотивованим та обґрунтованим. Підстав стверджувати, що під час нового розслідування можуть бути встановлені дані для висновку про наявність складу зазначеного кримінального правопорушення як слідчим суддею, так і апеляційним судом при розгляді скарги не встановлено.

З огляду на викладене, інші доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків як слідчого, так і слідчого судді.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено, а тому, оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 284, 404,407,419,422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2026 року залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4