Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1728/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , володільця майна - ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, подане начальником відділення СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодження прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження № 0000146, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2026, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділення СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодження прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження № 0000146 від 01.02.2026, за ознаками вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.01.2026 приблизно о 22 год. 15 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 25-Б, біля закладу відпочинку «Цегла», під час несення служби з охорони публічного порядку в Подільському районі капралом поліції ОСОБА_7 - поліцейським конвойної служби відділу превенції Подільського УП, спільно з рядовим поліції ОСОБА_8 - курсантом НАВС, невстановлена особа умисно заподіяла працівнику правоохоронного органу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тілесне ушкодження, у зв`язку із виконанням останнім своїх службових обов`язків.

Так 01.02.2026 слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві, в ході проведення невідкладного обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено речі, що належать підозрюваному ОСОБА_4 , серед яких: кросівки зеленого кольору, фірми «Аsiks», куртку сірого кольору фірми «Соlambia», сумку чорного кольору фірми «Timberlland», штани вельветові зеленого кольору, кепка коричневого кольору, фірми «The north Face», які поміщені до спец-пакету за № NPU5542211, два балончики сльозоточивої та дратівливої дії «Терен - 4», на одному з яких наклейка білого кольору із надписом - 284, які поміщено до спец-пакету № 121824, мобільний телефон марки «Sumsung» чорного кольору imei 1 - НОМЕР_1 , imei 2 - НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператору «Київстар» за номером НОМЕР_3 , який поміщено до спец-пакету № 1218253.

Окрім цього, 02.02.2026, постановою слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 про визнання предметів речовими доказами та визначення їх місця зберігання, перелічені предмети було визнано речовими доказами у кримінальному провадження № 0000146 від 01.06.2026, за ознаками вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Враховуючи те, що вище вказане вилучене майно являється предметами та засобами вчинення кримінального правопорушення та мають значення речового доказу, тому необхідно, на думку автора клопотання, на вказане майно накласти арешт, оскільки незастосування заборони на відчуження, використання та розпоряджання цим майном може призвести до перепродажі майна, його пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Як вказано у клопотанні, зазначені речі самостійно та в сукупності з іншими фактичними даними мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та можуть бути використані як докази під час судового розгляду.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речового доказу та недопущення подальшої зміни його цілісності, для проведення судових експертиз.

В судовому засіданні прокурор вказав, що клопотання підтримує за вказаних обставин; надав копію ухвали Подільського районного суду міста Києва від 04.02.2026 (у справі № 758/1727/26), якою надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , який було проведено 01.02.2026.

Володілець майна ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання про накладення арешту на майно, зазначивши, що підозрюваний ОСОБА_4 визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується (ч. 2 ст. 345 КК України); подали письмові заперечення, в яких зазначили, зокрема про невідповідність фактичних обставин протоколу обшуку, про відсутність зв`язку майна з обставинами підозри та про недоведеність необхідності арешту окремого майна; додатково зазначив, що метою арешту мобільного телефону є також проведення окремих слідчих (розшукових) дій, зокрема огляд його змісту.

Дослідивши клопотання та додані матеріали, якими обґрунтовано доводи, заслухавши учасників судового засідання, суд дійшов висновку про те, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Про факти, встановлені під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, зазначено вище. Вказані у клопотанні обставини справи відповідають долученим до нього матеріалам.

Зокрема, в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000146 від 01.02.2026, в ході проведення невідкладного обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено речі, щодо яких внесено вказане клопотання.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Загальні правила (засади) застосування заходів забезпечення визначені ст. 132 КПК України, за змістом частини 3 якої: застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням; а за змістом частини 5 якої: для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ст. 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуженню, передачі, перетворенню, використанню, втрати, приховуванню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Уданому випадку виявлені та вилучені майно ймовірно було засобом вчинення кримінального правопорушення, зокрема, може зберігати на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, матимуть значення для проведення досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Таким чином вилучені речі підпадають під ознаки речових доказів, визначених ст. 98 КПК України.

Метою застосування заходу забезпечення - арешту майна є збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя уповноважений оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу в кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини кримінального провадження, та того, що вилучене майно являється речовими доказами, з метою досягнення дієвості кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на майно, що було вилучено у ході обшуку ,який було проведено 01.02.2026.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують вимоги клопотання про арешт майна, приходжу до висновку про наявність достатнього обґрунтування стороною обвинувачення відповідності вилучених речей критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України, зокрема, що вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, чи є вони об`єктами кримінально протиправних дій, речами, набутими кримінально протиправним шляхом. Накладення арешту на зазначене вилучене майно може вплинути на досягнення дієвості кримінального провадження, що згідно зі ст. 131 КПК України є загальною метою забезпечення заходу кримінального провадження. Клопотання подано в строки, визначені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, наявні підставі для арешту майна, визначені ст. 170 КПК України.

Зазначене дає підстави для задоволення клопотання.

Окремо звертається увага, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 131-132, 168, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання, подане начальником відділення СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодження прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження № 0000146 від 01.02.2026, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 01.02.2026 в ході огляду обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: кросівки зеленого кольору фірми «Аsiks», куртку сірого кольору фірми «Соlambia», сумку чорного кольору фірми «Timberlland», штанів вельветових зеленого кольору, кепки коричневого кольору фірми «The north Face», які поміщені до спец-пакету за № NPU5542211, двох балончиків сльозоточивої та дратівливої дії «Терен - 4», на одному з яких наклейка білого кольору із надписом - 284, які поміщено до спец-пакету № 121824, мобільного телефону марки «Sumsung» чорного кольору imei 1 - НОМЕР_1 , imei 2 - НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператору «Київстар» з номером НОМЕР_3 , який поміщено до спец-пакету № 121825.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1