Справа № 229/3090/24
У Х В А Л А

06 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, що зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000498 від 25 травня 2023 року та за № 0001429 від 09 грудня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 410, ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, тож, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання його винним, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, може незаконно впливати на свідків та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, при цьому більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, при цьому захисник, якого підтримав обвинувачений, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки ризики, на які посилається прокурор, є надуманими та необґрунтованими, окрім того, наголошували на тому, що вина за ч.4 ст.410 КК України не доведена.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд зазначає, що метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, при цьому покарання за скоєння злочину, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, передбачає позбавлення волі строком від 10 до 15 років. Тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, а також те, що обвинувачений, будучи військовослужбовцем, може вплинути на показання свідків, що беззаперечно свідчить про наявність ризиків переховування від суду, незаконного впливу на інших учасників процесу, а також перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також суд ураховує, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Підставами продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , тяжкість кримінальних правопорушень та способу їх вчинення.

Крім того, наявність ризиків перешкоджання обвинуваченим встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, вчинення ним нових правопорушень, виключає підстави для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню, відповідно у задоволенні клопотання сторони захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт належить відмовити.

Крім того, суд не вбачає підстав для зміни розміру застави, визначеного раніше ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2024 року, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 176, 178, 183, 331, 369 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою до 06 квітня 2026 року включно.

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисну про зміну запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1