Справа № 276/2407/24
Провадження № 1-кп/293/67/2026
УХВАЛА

02 лютого 2026 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянув у закритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Черняхів кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000134 від 14.10.2024 по обвинуваченню ОСОБА_6

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України.

13.11.2025 законний представник потерпілого ОСОБА_7 , в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , подав заяву про відвід прокурора ОСОБА_3 Володарськ-Волинського відділу Коростишівської окружної прокуратури від участі у кримінальному провадженні № 0000134.

Заява про відвід прокурора мотивована тим, що обвинувальний акт містить спотворене посилання на мотив вчинення кримінального правопорушення та не містить в собі всі обставини і вже доведені факти, які доповнюють перебіг подій у кримінальному провадженні № 0000134, а прокурор відкрито демонструє змову з обвинуваченим, внаслідок неупереджених дій, що порушує права потерпілого.

Законний представник потерпілого доводить, що обвинувальний акт містить спотворене посилання на мотив вчинення кримінального правопорушення, що вважає ознакою фальсифікації.

Окрім того вказує, що прокурор під час досудового розслідування відмовляв, у приєднанні доказів, залученні свідка, що ставить під сумнів всебічний розгляд обставин кримінальної справи, що порушує його права згідно з ст. 56 КПКУ та права неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 на всебічне повне і не упереджене розслідування ч. ч. 1; 2, ст. 9 КПК України.

Серед іншого вказав, що події та обставини вчинення кримінального правопорушення мають ознаки іншої кримінального правопорушення, а саме кваліфікацію за ст. 296 КК України, а не ст. 125 КК України.

Вважає, що прокурор під час здійснення досудового розслідування проявив упередженість по відношенню до потерпілого, у зв`язку з чим прокурор підлягає відводу у даній справі відповідно до норм ст. 77 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти заяви про відвід, мотивуючи тим, що незгода сторони кримінального провадження із процесуальними рішеннями прокурора не є підставою для відводу.

Обвинувачений, законний представник та захисник в судовому засіданні підтримали думку прокурора.

Заслухавши учасників справи, дослідивши зміст заяви про відвід прокурора, суд дійшов такого висновку.

Положеннями ст.77 КПК України визначено підстави відводу прокурора.

Так, згідно вимог вказаної статті прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Отже, для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які передбачені вказаною вище статтею.

Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Підставами для відводу не можуть бути припущення законного представника неповнолітнього потерпілого чи його захисника, щодо упередженості прокурора, який підтримує обвинувачення в суді.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема в рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Білуха проти України», особиста безсторонність та неупередженість особи, яка виконує функції держави, резюмується, поки не надано доказів протилежного. Доказами протилежного є переконливі факти порушення безсторонності, тобто факти, які дають підстави для обґрунтованого побоювання прийняття упередженого рішення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Стаття 10 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів передбачає, що прокурор зобов`язаний діяти справедливо, неупереджено, додержуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації повноважень прокуратури в межах її функцій. Він має бути об`єктивним у відносинах з органами влади, громадськістю та окремими особами й усвідомлювати соціальну значимість прокурорської діяльності, міру відповідальності перед суспільством.

Таким чином, неупередженість прокурора є необхідною умовою виконання ним своїх повноважень на стадії досудового розслідування й в судовому провадженні (ст. 36 КПК України), що буде сприяти здійсненню завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) та забезпеченню законності (ст. 9 КПК України).

Враховуючи доводи законного представника потерпілого, викладені в заяві про відвід, ним визначено правову підставу для відводу прокурору, наведенув п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, - існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Водночас, подана заява про відвід прокурора не містить належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність таких підстав для відводу прокурора.

Доводи законного представника потерпілого щодо упередженого ставлення прокурора до потерпілого, з підстав відмови у клопотаннях законного представника потерпілого під час здійснення досудового розслідування суд не розцінює як упередженість прокурора по відношенню до потерпілого.

Такі доводи сторони потерпілого ґрунтуються на припущеннях, а незгода з процесуальним рішенням прокурора не є підставою, визначеною ст. 77 КПК України для відводу прокурора.

Відтак, з огляду на вищевикладене, при відсутності обґрунтованих сумнівів в неупередженості прокурора, суд уважає, що заява законного представника потерпілого про відвід прокурора із заявлених ним підстав, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 314-316, 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви законного представника потерпілого ОСОБА_7 від 13.11.2025 про відвід прокурора відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали оголошений: 04.02.2026 об 10:30 год.

Суддя ОСОБА_10