Провадження № 11-кп/824/5506/2025 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0001997 від 08 червня 2025 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 06 серпня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 06 серпня 2025 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івашковиця Закарпатської області, громадянина України, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Обухівського районного суду Київської області від 29.05.2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_8 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Обухівського районного суду м. Києва від 29.05.2025 року, за яким ОСОБА_8 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільнений від його відбування на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, і остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць;

вирішено питання про речові докази.

Відповідно до вироку, в період дії правового режиму воєнного стану, ОСОБА_8 , перебуваючи 08.06.2025 року приблизно о 13 год. 10 хв. в приміщенні торгової зали магазину «Sinsay» ДП «ЛПП Україна», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 37, проходячи по відділам з представленим асортиментом товару, в період часу з 13 год. 10 хв. до 13 год. 42 хв., достовірно знаючи про введення та дію на території України воєнного стану, умисно, таємно, протиправно, повторно шляхом вільного доступу взяв з полиць різний товар, на загальну суму 10 982 грн. 52 коп. без урахування ПДВ, та поклав його до двох паперових пакетів, які приніс з собою, після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинув.

Своїми злочинними діями ОСОБА_8 завдав матеріальних збитків ДП «ЛПП Україна» на загальну суму 10 982 грн. 52 коп. без ПДВ.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 вказав, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням судом положень ст. 71 КК України. На обґрунтування своєї позиції зазначив про те, що в ст. 71 КК України мова йде саме про засудженого - особи, обвинувальний вирок щодо якого набрав законної сили, а враховуючи, що вирок Обухівського районного суду Київської області від 29.05.2025 року набрав законної сили не раніше 29.06.2025 року, то на момент вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні, тобто на момент 08.06.2025 року, він не набув процесуального статусу засудженого, а тому положення ст. 71 КК України до нього не можуть бути застосовані. Вважає, що суд мав застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки після постановлення вироку Обухівського районного суду Київської області від 29.05.2025 року, який набрав законної сили не раніше 29.06.2025 року, тобто після 29.06.2025 року стало відомо, що ОСОБА_8 винний в іншому кримінальному провадженні, вчиненому ним 08.06.2025 року, тобто до набрання вироком Обухівського районного суду Київської області від 29.05.2025 року законної сили. Крім того, зазначив, що на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 не мав судимості, щиро покаявся та активно співпрацював з органом досудового розслідування щодо розкриття кримінального правопорушення, має на утриманні малолітню дитину та викрадене майно повернуто потерпілому, а тому наявні всі підстави для застосування положень ст. 69, 75 КК України. Просив суд оскаржуваний вирок змінити, призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк менше 5 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Обухівського районного суду Київської області від 29.05.2025 року, остаточне покарання ОСОБА_8 визначити у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку захисника обвинуваченого, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються. Рішення суду в частині доведеності вини ОСОБА_8 та правильності кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 185 КК України учасниками судового провадження також не оспорюється. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд повинен був застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України, а не положення ст. 71 КК України, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до правової позиції, сформованої Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного суду у постанові від 01.06.2020 року у справі № 766/39/17 з питань застосування норм права, при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 раніше судимий вироком Обухівського районного суду Київської області від 29.05.2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, яке він повністю не відбув, про що свідчить відсутність відповідних даних у матеріалах кримінального провадження.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за яке ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений оскаржуваним вироком, вчинене ним 08.06.2025 року, тобто після постановлення вироку Обухівського районного суду Київської області від 29.05.2025 року, а тому колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість застосування судом першої інстанції положень ч. 1 ст. 71 КК України та призначення ОСОБА_8 остаточного покарання за сукупністю вироків.

Доводи захисника ОСОБА_7 щодо необхідності застосування ст. 69, 75 КК України з огляду на те, що він щиро покаявся та активно співпрацював з органом досудового розслідування щодо розкриття кримінального правопорушення, має на утриманні малолітню дитину, викрадене майно повернуто потерпілому, також не можуть бути взятими до уваги, адже вони були враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України та не є такими, що безумовно приводять колегію суддів до переконання про можливість застосування до обвинуваченого положень ст. 69, 75 КК України, а посилання захисника на те, що на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 не мав судимості, необґрунтоване, оскільки воно не відповідає фактичним обставинам справи та даним про особу обвинуваченого.

Наведене у своїй сукупності вказує на необґрунтованість апеляційної скарги захисника обвинуваченого та відсутність підстав для її задоволення.

Враховуючи викладене, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 06 серпня 2025 року щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування колегією суддів не встановлено, а тому колегія суддів вважає за необхідне вказаний вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 06 серпня 2025 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4