ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 752/3635/24

провадження № 51-3338 км 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 22 травня 2025 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Диковини Горохівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

1. За вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 367 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати адміністративні посади в підприємствах, установах чи організаціях державної чи комунальної форми власності на строк 3 роки.

2. Вирішено питання щодо процесуальних витрат.

3. Київський апеляційний суд ухвалою від 22 травня 2025 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишив без змін.

4. Як установив суд, ОСОБА_6 , обіймаючи на підставі наказу в.о. директора ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - ритуальна служба СКП «СПЕЦКОМБІНАТ ПКПО») від 18 квітня 2014 року № 58-к, посаду завідувача Байкового кладовища ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО», будучи наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, відповідно до посадової інструкції завідувача кладовища від 22 квітня 2014 року, тобто будучи службовою особою, вчинив службову недбалість, а саме неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, за наступних обставин.

5. ОСОБА_6 , будучи службовою особою, в період 2020-2023 років, більш точний час досудовим розслідуванням та судом не встановлено, перебуваючи на території Байкового кладовища у м. Києві (вул. Байкова, 6 у Голосіївському районі міста Києва), неналежно виконував свої службові обов`язки, передбачені пунктами 2, 3 розділу ІІ «Посадової інструкції завідувача Байкового кладовища», затвердженої в.о. директора ритуальної служби СКП «СПЕЦКОМБІНАТ ПКПО» від 22 квітня 2014 року, оскільки несумлінно ставився до здійснення керівництва роботою працівників кладовища та контролю за виконанням підлеглими своїх функціональних обов`язків, правил внутрішнього трудового розпорядку, наказів та настанов керівництва, неналежно здійснив керівництво роботою прибиральників території Байкового кладовища ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО», а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , як наслідок зазначені особи не відвідували територію Байкового кладовища та не виконували покладені на них завдання та обов`язки.

6. Так, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду завідувача Байкового кладовища у період 2020-2023 років, більш точний час досудовим розслідуванням та судом не встановлено, перебуваючи на території Байкового кладовища у м. Києві (вул. Байкова, 6 у Голосіївському районі міста Києва), неналежно виконуючи свої службові обов`язки, передбачені пунктами 2, 3 розділу ІІ Посадової інструкції завідувача Байкового кладовища, підписував та подавав до адміністрації СКП «Спецкомбінат ПКПО» табелі обліку використання робочого часу, в яких були визначені кількість днів і годин відпрацьованих прибиральниками території Байкового кладовища ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО», а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які фактично не відвідували територію Байкового кладовища та не виконували завдання та обов`язки прибиральників, за період з 15 січня 2020 року по 30 січня 2023 року а саме: три табелі від 15 січня 2020 року, три табелі від 31 січня 2020 року, три табелі від 15 лютого 2020 року, три табелі від 29 лютого 2020 року, три табелі від 15 березня 2020 року, три табелі від 31 березня 2020 року, три табелі від 30 квітня 2020 року, три табелі від 15 травня 2020 року, три табелі від 31 травня 2020 року, три табелі від 15 червня 2020 року, три табелі від 30 червня 2020 року, три табелі від 15 липня 2020 року, три табелі від 31 липня 2020 року, три табелі від 15 серпня 2020 року, три табелі від 15 вересня 2020 року, три табелі від 15 жовтня 2020 року, три табелі від 31 жовтня 2020 року, три табелі від 15 листопада 2020 року, три табелі від 15 грудня 2020 року, три табелі від 31 грудня 2020 року, два табелі від 15 січня 2021 року, два табелі від 29 січня 2021 року, три табелі від 15 лютого 2021 року, три табелі від 28 лютого 2021 року, три табелі від 15 квітня 2021 року, три табелі від 30 квітня 2021 року, три табелі від 15 травня 2021 року, два табелі від 15 червня 2021 року, два табелі від 30 червня 2021 року, три табелі від 15 липня 2021 року, три табелі від 15 вересня 2021 року, три табелі від 15 жовтня 2021 року, три табелі від 31 жовтня 2021 року, три табелі від 15 листопада 2021 року, три табелі від 30 листопада 2021 року, три табелі від 15 грудня 2021 року, три табелі від 31 грудня 2021 року, три табелі від 15 січня 2022 року, три табелі від 31 січня 2022 року, три табелі від 15 лютого 2022 року, табель від 28 лютого 2022 року, три табелі від 15 червня 2022 року, три табелі від 15 серпня 2022 року, три табелі від 31 серпня 2022 року, три табелі від 15 вересня 2022 року, три табелі від 30 вересня 2022 року, три табелі від 15 жовтня 2022 року, три табелі від 31 жовтня 2022 року, три табелі від 30 листопада 2022 року, два табелі від 15 грудня 2022 року, два табелі від 31 грудня 2022 року, три табелі від 15 січня 2023 року, два табелі від 30 січня 2023 року.

7. У подальшому, на підставі підписаних ОСОБА_6 табелів обліку робочого часу, вищезазначеним працівникам було безпідставно нараховано та виплачено заробітну плату особами, матеріали щодо яких виділені в окреме кримінальне провадження.

8. Враховуючи вищевикладене, неналежне виконання у період 2020-2023 років завідувачем Байкового кладовища ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» ОСОБА_6 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, призвело до завдання збитків державі в особі Київської міської ради, а саме місцевому бюджету територіальної громади м. Києва в розмірі 12 245 199,6 грн, що згідно із п. 4 Примітки до ст. 364 КК у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є тяжкими наслідками.

Вимоги таузагальненідоводиособи, якаподалакасаційнускаргу

9. У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, порушує питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

10. Стверджує, що суд першої інстанції не мав права розглядати кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК. На обґрунтування своєї позиції вказує, що незважаючи на те, що ОСОБА_6 у судовому засіданні, визнав вину, однак під час допиту не міг чітко відповісти на поставлені йому питання щодо фактичних обставин кримінального провадження, плутався і фактично не визнав весь обсяг висунутого йому обвинувачення. Водночас захисник наголошує, що його підзахисний, відповідно до журналу судових засідань, повідомив, що визнає вину та щиро кається.

11. Апеляційний суд на зазначені порушення, допущені судом першої інстанції, уваги не звернув, чим і сам припустився істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

12. Заперечень на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило.

Позиції учасниківсудовогопровадження

13. Засуджений та його захисник підтримали подану касаційну скаргу. Прокурор заперечував щодо її задоволення.

Мотиви Суду

14. Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

15. Статтею 438 КПК визначено підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції, якими є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції керується положеннями статей 412-414 КПК.

16. Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

17. Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

18. Частиною 2 ст. 349 КПК передбачено, що обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. При цьому ч. 3 цієї статті визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Також суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

19. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК доказуванню підлягають обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, а також ті, що виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК обвинувальний акт, серед іншого, має містити обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

20. Прийняття рішення про розгляд провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть уважатися встановленими в судовому засіданні й суд буде це враховувати під час ухвалення вироку.

21. Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК, затверджений прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_21 , у якому детально викладено обставини вчинення кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_6 , а також зазначено про наявність обставин, які пом`якшують покарання, - щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які його обтяжують (т. 1 а.п. 1-14).

22. Розгляд кримінального провадження судом першої інстанції здійснено в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК.

23. Із звукозапису судового засідання від 23 вересня 2024 року, яке відбулося за участю прокурора ОСОБА_21 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_22 , вбачається, що після оголошення обвинувального акта прокурором, обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, в обвинувальному акті все зазначено вірно і ці обставини він не оспорює, вину визнає в повному обсязі. Після того, як усі присутні в судовому засіданні учасники вважали за можливе розглянути провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК, суддя роз`яснила ОСОБА_6 положення ч. 3 ст. 349 КПК і наслідки такого розгляду, зокрема те, що учасники будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на що обвинувачений відповів, що він погоджується на такий розгляд, йому зрозумілі вимоги закону і наслідки такого розгляду. На підставі зазначеного, місцевий суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. У цьому ж судовому засіданні було допитано ОСОБА_6 , досліджено дані, що характеризують його особу та досліджено письмові докази щодо понесених процесуальних витрат (т. 1 а.п. 87-90).

24. У наступному судовому засіданні 10 грудня 2024 року, відбулися судові дебати, в яких ніхто не заперечував викладені в обвинувальному акті обставини, у тому числі й наявність обставин, які пом`якшують покарання, та обвинуваченому було надано останнє слово, в якому він також не заперечував свою винуватість за пред`явленим йому обвинуваченням (т. 1 а.п. 99-100). У своїх показаннях обвинувачений наголошував, що він щиро кається, співпрацював зі слідством. Прокурор просив суд, урахувати обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання, і призначити ОСОБА_6 покарання за ч. ч. ст. 367 КК та на підставі ст. 75 цього Кодексу звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

25. Разом із тим, суд першої інстанції, ухваливши вирок, зазначив, що обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено, залишивши поза увагою, що такі обставини були зазначені в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 , і ніхто з учасників судового провадження їх не заперечував. Далі в судовому рішенні, суд зазначив, що доводи про активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення не були доведені стороною захисту та стороною обвинувачення. Проте, суд не з`ясовував наявності/відсутності таких обставин, зокрема, у сторони обвинувачення.

26. Водночас, кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості оскаржувати обставини, які не оспорювалися учасниками судового провадження під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. Це стосується і обставин, що впливають на покарання.

27. Урахувавши наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним та таким, що позбавило можливості ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

28. Апеляційний суд, у свою чергу, не взявши до уваги, що дослідження доказів було проведено у порядку ч. 3 ст. 349 КПК, вдався до оцінки обставин у кримінальному провадженні, які ніхто з учасників провадження не оспорював, чим також допустив порушення вимог кримінального процесуального закону.

29. Оскільки під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій було допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, що ставить під сумнів законність і обґрунтованість судових рішень, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК оскаржувані судові рішення щодо ОСОБА_6 необхідно скасувати з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

30. Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно врахувати наведене, судовий розгляд здійснити відповідно до вимог КПК та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

31. Ураховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК є нетяжким злочином, однак внаслідок цього правопорушення державі завдано збитку у розмірі 12 245 199,60грн, що є тяжким наслідком, з метою забезпечення можливості проведення нового розгляду судом першої інстанції, а також забезпечення виконання процесуальних рішень у справі, колегія суддів вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 22 травня 2025 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК, а саме: прибувати на виклики до суду; не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків встановити на строк 2 місяці.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора у цьому кримінальному провадженні.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3