Провадження № 1-кп/686/1883/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002406 від 01.08.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Авратин, Любарського району, Житомирської області, громадянина України, українця, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , старшого механіка-водія 1 відділення спостереження взводу спостереження розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», раніше не судимого, -

установив:

31 липня 2025 року о 22 годині 40 хвилин військовослужбовець ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою, діючи умисно, маючи на меті дезорганізувати роботу органу державної влади які функціонують на території м. Хмельницького, а саме спеціального правоохоронного формування у складі Збройних Сил України, призначеного для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України, які функціонують на території м. ІНФОРМАЦІЯ_2 , розуміючи, що таке повідомлення створить паніку та страх серед військовослужбовців, населення та порушить громадську безпеку, здійснив два телефонних дзвінки з належного йому мобільного телефону марки «Sigma», IMEI НОМЕР_2 IMEI2 НОМЕР_3 , який укомплектований сім-карткою мобільного оператора «Київстар» із маркуванням « НОМЕР_4 , НОМЕР_5 », на гарячу лінію «102» ГУНП в Хмельницькій області, та після з`єднання з диспетчером повідомив завідомо неправдиву інформацію про загрозу безпеці військовослужбовців та громадян в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , а саме про те, що приміщення заміноване вибуховими речовинами та невдовзі відбудеться вибух, тим самим здійснив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку дій, які загрожують загибелі людей.

Указані дії ОСОБА_4 призвели до безпідставного відволікання сил та засобів спеціальних служб Національної поліції України, Державної служби України із надзвичайних ситуацій, а також припиненню роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відноситься до будівлі, яка забезпечує діяльність органів державної влади, з метою перевірки вказаного повідомлення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи жодних фактичних обставин кримінального правопорушення свою вину визнав повністю та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, надавши детальні показання про те, що він заради своїх двох малолітніх дітей, які проживали разом із колишньою дружиною у неналежних умовах, після відпустки не повернувся на службу, влаштувався на роботу. Проте думка про повернення на військову службу його не залишала та він вирішив звернутися до працівників ТЦК на блокпості у м.Хмельницькому , після чого він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому повідомили, що його повернуть до тієї частини, яку він самовільно залишив та він не буде вибирати місце подальшої служби. Злякавшись командування, з яким у нього були напружені відносини, вирішив повідомити про замінування ІНФОРМАЦІЯ_3 . У вчиненому щиро розкаюється, жалкує про свій вчинок.

Також обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив розмір процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

З`ясувавши позицію учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюють ся, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Кримінальне провадження розглянуте згідно з вимогами ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху щодо будівлі, що забезпечує діяльність органів державної влади,тобто він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 259 КК України, винуватість у якому доведена поза розумним сумнівом.

Обвинувачений на момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час. Тому суд визнає його осудним.

При призначенні покарання суд згідно із ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Згідно з положеннями статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Як випливає із законодавчих приписів, значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й справедливістю.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, те, що воно є тяжким злочином.

Суд ураховує особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, є особою молодого віку, розлучений, має на утриманні двох малолітніх дітей, яких зобов`язаний утримувати, за наданими відомостями нейтрально характеризується, на профілактичному обліку не перебуває, під диспансерним наглядом у лікаря психіатра не перебуває, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога, раніше не судимий та вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставинами, що пом?якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, при якому ОСОБА_4 продемонстрував готовність понести заслужене покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, суд не встановив.

Норми кримінального законодавства наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Така функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу.

Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Суд також зазначає, що звільнення від відбування покарання з випробуванням (ст. 75 КК) може застосовуватися у випадках, коли у матеріалах кримінального провадження є дані, які є свідченням того, що зниження суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та самого засудженого зумовлює можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладених обставин, беручи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, усі в сукупності обставини кримінального провадження та їх поєднання, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують та ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд, вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавленні волі у мінімальній межі визначеній санкцією ч. 2 ст.259 КК України.

Зважаючи на усі встановлені обставини, позицію ОСОБА_4 , який бажає бути корисним суспільству, служити народу України у Збройних Силах України, має бойових досвід під час повномасштабного вторгнення у нашу державу загарбників та який під час судового розгляду продемонстрував усвідомлення негативності свого вчинку,розуміє необхідність спрямованості власної поведінки на підтримання цінностей суспільства, а не задля негативних проявів, дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Такий вид кримінально-правового примусу за конкретних обставин відповідатиме меті кримінального провадження та буде справедливим.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 серпня 2025 року (справа № 686/21828/25) на частини пошкодженого кнопкового телефону чорного кольору марки «SIGMA», IMEI1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 , поміщені до сейф-пакету №PSP2090840; сім-картку мобільного оператора «Київстар», поміщену до сейф-пакету №ICR0115784 слід скасувати, оскільки потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді домашнього арешту у зв`язку із відсутністю його порушень до набрання вироком законної сили слід скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 7131,20 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 259 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: частини пошкодженого кнопкового телефону чорного кольору марки «SIGMA», IMEI1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 , поміщені до сейф-пакету №PSP2090840; сім-картку мобільного оператора «Київстар», поміщену до сейф-пакету №ICR0115784 знищити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.08.2025 (справа № 686/21828/25) на указані речові докази скасувати.

Застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 7131,20 грн. процесуальних витрат за залучення експерта.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_6