У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, згідно з якою просить зобов`язати уповноважених осіб ГУНП в Закарпатській області та Закарпатської обласної прокуратури внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 11.11.2025 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 171 КК України.

На обґрунтування скарги заявник зазначає, що 11.11.2025 він в статусі журналіста онлайн медіа «Народний контроль Закарпаття» звернувся до ГУНП в Закарпатській області та прокуратури Закарпатської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 171 КК України.

11.11.2025 Закарпатська обласна прокуратура надала відповідь, що вона його заяву від 11.11.2025 направила в Ужгородську окружну прокуратуру, хоча місце події було на території Хустського району.

Своєю чергою, Ужгородська окружна прокуратура також не внесла відомості до ЄРДР щодо заяви від 11.11.2025.

Зауважує, що уповноважена особа ГУНП в Закарпатській області, а саме заступник начальника слідчого управління ОСОБА_4 , отримавши заяву 11.11.2025, не вніс відомості до ЄРДР, а направив заяву про злочин від 11.11.2025 до Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Хустським РУП ГУНП в Закарпатській області його заява про злочин від 11.11.2025 розглядається в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Вказує, що станом на 21.11.2025 ГУНП в Закарпатській області та Закарпатською обласною прокуратурою відомості в ЄРДР не внесено, досудове розслідування не розпочате.

Таким чином, працівниками ГУНП в Закарпатській області та Закарпатської обласної прокуратури було порушено порядок, який встановлений нормами КПК України.

Зазначає, що працівники ГУНП в Закарпатській області та Закарпатської обласної прокуратури, зокрема, заступник начальника слідчого управління ОСОБА_4 , зобов`язані були не пізніше, ніж через 24 години після отримання його заяви про вчинення кримінального правопорушення внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування.

На підставі наведеного, заявник просить: визнати незаконною бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Закарпатської області та Закарпатської обласної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви від 11.11.2025 про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 171 КК України; зобов`язати уповноважених осіб ГУНП в Закарпатській області та Закарпатської обласної прокуратури внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 11.11.2025 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 171 КК України.

Заявник у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, при цьому у прохальній частині скарги просить розгляд скарги здійснити без його участі. Також подав заяву про розгляд скарги без його участі, зазначивши, що вимоги у скарзі підтримує повністю.

Уповноважена особа Закарпатської обласної прокуратури у судове засідання не з`явилася, про розгляд скарги повідомлялася належним чином.

Водночас прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 подав заперечення (відзив) на скаргу від 26.11.2025, у яких зазначив, що у заяві від 11.11.2025 ОСОБА_3 наводить наступні відомості (пряма мова): «На підставі поданої заяви від 25.09.2025 року про намір здійснювати моніторинг судового засідання по справі №309/1246/25 шляхом здійснення фото відеозйомки на портативні технічні засоби та дозволу головуючого по справі ОСОБА_6 10 листопада під час судового засідання мною, як журналістом газети «Народний контроль Закарпаття» здійснювалося фотографування судового процесу. Натомість адвокат ОСОБА_7 звернулася до мене не фотографувати її та видалити фото з мобільного телефону, таку позицію підтримав головуючий, суддя Хустського районного суду ОСОБА_6 ». З огляду на викладене, слід констатувати, що у заяві ОСОБА_3 не наведено будь-яких відомостей щодо реалізації об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 171 КК України, адвокатом ОСОБА_7 чи суддею ОСОБА_6 , з огляду на відсутність ухвали суду про надання дозволу ОСОБА_3 на здійснення фото-, відеозйомки на портативні технічні засоби. Крім того, із заяви випливає, що скаржнику ніхто не забороняв чи заважав вести стенограму, робити нотатки, використовувати портативні аудіозаписуючі пристрої, як це визначено ч. 6 ст. 27 КПК України, з метою реалізації своїх прав, як журналіста. Ураховуючи наведене, вважає, що у даному випадку скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та не містить конкретних відомостей, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, натомість у такій містяться виключно доводи загального характеру щодо незгоди із процедурними формальностями, які виникли у ході судового засідання. Відтак, просить скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Разом з тим, прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 подав заяву від 26.11.2025, відповідно до якої просить розгляд скарги ОСОБА_3 провести за відсутності представників обласної прокуратури з урахуванням поданого письмового відзиву.

Уповноважена особа ГУНП в Закарпатській області у судове засідання не з`явилася, про розгляд скарги повідомлялася належним чином, про причини неявки слідчого суддю не повідомлено.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, та положень ч. 3 ст. 306 КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутності заявника та особи, бездіяльність якої оскаржується, на підставі поданих доказів.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги з доданими до неї документами, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Підстави та порядок оскарження до слідчого судді рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначені § 1 Глави 26 КПК України (ст. 303-308 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявник може оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

У цьому контексті слідчий суддя зауважує, що кримінальним правопорушенням є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене субєктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (ч. 1 ст. 1 КК України).

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовують до осіб, що їх вчинили (ч. 2 ст. 1 КК України).

У силу ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз у взаємозв`язку наведених норм матеріального (ст. 1, 2, 11 КК України) та процесуального (ст. 214 КПК України) законів свідчить про те, що критерієм для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування мають бути конкретні фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення.

Тобто підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначене узгоджується із висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, наведеними у постановах від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18 та від 20 квітня 2023 року у справі №373/18/23.

Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Указане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 та від 24 квітня 2019 року у справі №818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчим суддею встановлено, що 11.11.2025 на офіційну електронну пошту Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , як журналістом онлайн медіа «Народний контроль Закарпаття», подано заяву про злочин щодо перешкоджання законній журналістській діяльності в частині заборони фото-, відеозйомки та видалення фотографій судового процесу у справі №309/1246/25 в залі Хустського районного суду від 11.11.2025.

Як слідує зі змісту вказаної заяви, заявник повідомив, що на підставі поданої ним заяви від 25.09.2025 про намір здійснювати моніторинг судового засідання у справі №309/1246/25 шляхом здійснення фото-, відеозйомки на портативні технічні засоби та дозволу головуючого у справі ОСОБА_6 10 листопада під час судового засідання ним, як журналістом газети «Народний контроль Закарпаття», здійснювалося фотографування судового процесу. Натомість адвокат ОСОБА_7 звернулася до нього не фотографувати її та видалити фото з мобільного телефону, таку позицію підтримав головуючий суддя Хустського районного суду ОСОБА_6 . На питання, на підставі якого Закону він має це зробити, вони відповіли, що 16 липня 2025 року Верховна Рада України ухвалила Закон №4547-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУПАП), Кримінального кодексу України (КК) та Кримінального процесуального кодексу України (КПК) щодо забезпечення дотримання гарантій адвокатської діяльності» (проект №12320). Станом на 10 листопада 2025 року Закон №4547-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), Кримінального кодексу України (КК) та Кримінального процесуального кодексу України (КПК) щодо забезпечення дотримання гарантій адвокатської діяльності» (проект №12320) ще не підписаний Президентом. Він був прийнятий Верховною Радою 16 липня 2025 року і тепер чекає на підпис глави держави для набрання чинності. А тому правових підстав забороняти йому здійснювати фотографування судового процесу не було, а тому, на його думку, в діях адвоката ОСОБА_7 та судді Хустського районного суду ОСОБА_6 є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 171 КК України. Факти, наведені ним з питань заборони фотографування судового процесу можуть бути підтверджені показаннями ОСОБА_8 та аудіозаписом судового засідання, що здійснюється автоматично за допомогою технічних засобів суду.

За наведених у заяві обставин заявник просив прийняти до розгляду подану заяву, розгляд здійснити у його присутності у відповідності до ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», про дату, час та місце розгляду повідомити його додатково; провести перевірку по фактах, вказаних в змісті поданої заяви, в разі виявлення в діях адвоката ОСОБА_7 та судді ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 171 КК України, внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування протягом терміну, вказаного ст. 214 КПК України; про результати розгляду поданої заяви та прийняте рішення повідомити письмово у відповідності до ст. 60 КПК України.

Статтею 171 КК України передбачена відповідальність за перешкоджання законній професійній діяльності журналістів.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення полягає у вчиненні дій, які спрямовані на перешкоджання законній професійній діяльності журналістів і може мати дві форми: перешкоджання законній діяльності журналістів; переслідування журналіста за виконання професійних обов`язків та за критику.

Під перешкоджанням слід розуміти будь-які способи впливу на журналіста, наприклад, шантаж, залякування, або інше; тобто створення різних перепон, обмежень, заборон щодо одержання, використання, поширення та зберігання інформації окремим журналістом (журналістами) чи засобами масової інформації.

Переслідування за критику може виражатися в обмеженні прав і свобод журналіста, фізичному та психічному впливі на нього або його близьких, незаконному звільненні з роботи, накладенні дисциплінарного стягнення, створенні різноманітних перешкод при здійсненні журналістської діяльності тощо.

Дослідивши зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.11.2025 слідчий суддя констатує, що у заяві не наведено конкретних відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Заявник не наводить об`єктивних даних, які б підтверджували зазначені ним відомості, а лише висуває загальне припущення про можливе вчинення протиправних (злочинних) дій, надаючи суб`єктивну оцінку правомірності тих чи інших дій, виходячи з власного аналізу та бачення (трактування) норм закону про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення є його суспільна небезпечність. Кримінальне правопорушення, серед інших правопорушень, характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших). Саме по собі припущення щодо вчинення суддею незаконних на думку заявника дій при здійсненні ним правосуддя не є свідченням вчинення кримінального правопорушення, оскільки суперечить визначальним засадам правового регулювання побудови та діяльності судової влади.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне ж відкриття кримінального провадження є недопустимим, позаяк призводить до можливого порушення прав конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційовано, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року, не гарантується захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що обставини, які викладені у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 11.11.2025, не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування у розумінні ч. 1 ст. 214 КПК України, не містять відомостей щодо ймовірного вчинення кримінального правопорушення, є занадто абстрактними та не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а тому не потребують перевірки засобами кримінального процесу.

Таким чином, матеріали скарги свідчать про відсутність підстав вважати, що уповноваженими особами ГУНП в Закарпатській області та Закарпатської обласної прокуратури вчинено бездіяльність, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість доводів скарги, у задоволенні якої слід відмовити.

Керуючись ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1