провадження № 1-кс/362/878/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2025 року

Слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Василькові клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000849 від 21.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Слідчий суддя встановив:

На розгляд слідчого судді надійшло зазначене клопотання, відповідно до якого у провадженні органу досудового розслідування перебуває зазначене кримінальне провадження. Так, 21.12.2025 року близько 10 год 00 хв. до ЧЧ відділу поліції №1 Обухівського РУП надійшло повідомлення по лінії 102 з органів охорони здоров`я про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 було заподіяно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої ВЧМТ, перелому правої лобної та скроневої кістки, забою головного мозку, параорбітальної гематоми праворуч, забійною раною тім`яної ділянки голови.

21.12.2025 слідчим слідчого відділення ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 в період часу з 16 год. 03 хв. по 16 год. 21 хв. за адресою: АДРЕСА_2 було проведено затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , при проведенні обшуку якого, було вилучено наступні речі:

- спортивні штани чорного кольору з вертикальними полосами білого кольору, які поміщено до паперового конверту;

- куртку синьо-сірого кольору з міховим утепленням, яку поміщено до паперового конверту.

22.12.2025 речі, які були вилучені в ході проведення затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки вони є матеріальним об`єктом, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України мають значення як речові докази у кримінальному провадженні №0000849 від 21.12.2025.

У судове засідання слідчий і володілець майна не прибули.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

За приписами частини 1 статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми статті 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі слідчого та володільця майна.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями частини 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За правилами пункту 1 частини 2 цієї ж статті арешт майна допускається, з-поміж іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Підставою для арешту майна, щодо якого заявляється клопотання та його метою є, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, забезпечення збереження речових доказів.

У силу частин 1-2 статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 10 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (частина 11 статті 170 КПК України).

Слідчий просить суд накласти арешт на майно для забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні. На обґрунтування необхідності арешту майна посилається на те, що метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, у даному випадку обґрунтування відповідності згаданого майна критеріям, визначеним статті 98 КПК України, у вказаній постанові про визнання речовим доказом та у клопотанні про арешт майна, є достатнім для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Враховуючи, що слідчим доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також з урахуванням того, що вказане у клопотанні майно відповідає визначеним статтею 98 КПК України критеріям, а також беручи до уваги, що не накладення арешту на майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або подальшого використання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для арешту майна, а тому клопотання є обґрунтованим.

Керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

задовольнити клопотання.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів із забороною розпорядження, користування, окрім проведення експертних досліджень під час досудового розслідування, на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку затриманої особи ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , при здійснені його затримання а саме:

- спортивні штани чорного кольору з вертикальними полосами білого кольору, які поміщено до паперового конверту;

- куртку синьо-сірого кольору з міховим утепленням, яку поміщено до паперового конверту - із забороною користування, відчуження та розпорядження даним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1