Справа № 342/14/26
Провадження № 1-кп/342/93/2026
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні у залі суду міста Городенка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 19.12.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який проходить військову службу за контрактом на посаді водія електрика групи регламенту і ремонту зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, в силу ст.89 КК України несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 умисно спричинив легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, потерпілому ОСОБА_4 за наступних обставин.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №231 від 27.08.2020 солдата контрактної служби ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначено на посаду водія автомобільного взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 .

Надалі наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2021 №42-РС солдата ОСОБА_3 , який уклав контракт строком на 3 роки для проходження військової служби за контрактом у ЗСУ, призначено на посаду водія-електрика групи регламенту і ремонту зенітно ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2021 №57 солдат ОСОБА_3 вважається таким, що 01.03.2021 вищевказану посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9,11,16,49 Статуту внутрішьої служби ЗСУ, ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів ЗСУ. Згідно п.п.1,3 ч.4 ст.24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до Указу Президена України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнний стан в Україні запроваджено із 05.30 год 24.02.2022 строком на 30 діб та в подальшому продовжено по теперішній час у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Проте ОСОБА_3 , у порушення вимог вказаних нормативно-правових актів, став на шлях протиправної діяльності та вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

18.12.2025, близько 20.00 год, ОСОБА_3 спільно із своїм знайомим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували поблизу ресторану «Прикарпаття» по вул.Шевченка у м.Городенка Городенківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області, де розмовляли між собою. В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Надалі ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, 18.12.2025, близько 20.00 год, перебуваючи поблизу ресторану «Прикарпаття» по вул.Шевченка у м.Городенка Городенківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області, під час з`ясування з ОСОБА_4 особистих неприязних відносин, маючи на меті спричинити останньому тілесні ушкодження, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки щодо здоров`я потерпілого та бажаючи їх настання, цілеспрямовано наніс ОСОБА_4 своєю правою рукою один удар в ділянку обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток спинки носа, перелому нижньої та медіальної стінок лівої орбіти, параорбітальної гематоми зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор ОСОБА_5 подав до суду клопотання про розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 19.12.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні та без його участі.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано розписки про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, підписаних ОСОБА_3 , його захисником адвокатом ОСОБА_6 , розписки про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального проступку та отримання копії матеріалів дізнання, підписаних ОСОБА_3 , його захисником адвокатом ОСОБА_6 , потерпілим ОСОБА_4 , заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , та підписаною ним та захисником щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 , відповідно до поданої ним заяви, згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України, та не заперечив проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та за відсутності всіх учасників розгляду за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Крім того, до обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000091 від 19.12.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Ухвалою судді від 09.01.2026 року розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000091 від 19.12.2025 року щодо ОСОБА_3 про обвинувачення його у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, призначено у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до частини 4 ст.107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вимогами частини 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

На підставі встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження у поданих заявах, беручи до уваги беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості в інкримінованому йому діянні, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_3 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Діяння, окреслене диспозицією ч.2 ст.125 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду, про що зазначив Верховний Суду у постанові від 13.08.2020 року у справі № 716/1224/19.

Відповідно до ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується нейтрально, за місцем проходження служби характеризується негативно, як такий, що нехтує своїми службовими обов`язками, є недисциплінованим; не знаходиться на диспансерному обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах КНП «Городенківська БЛІЛ» Городенківської міської ради.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні, є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - Постанови) суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення щодо здоров`я потерпілого ОСОБА_4 в порушення засад Конституції України, третя стаття якої передбачає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Суд вважає, що словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин не потребував застосування фізичної сили з боку обвинуваченого, що полягала у нанесенні потерпілому удару рукою в ділянку обличчя, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, оскільки такі дії неспівмірні з обставинами та обстановкою виниклого конфлікту.

За вчинення проступку, передбаченого санкцією ч.2 ст.125 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до одного року, або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, те, що він в силу вимог ст.89 КК несудимий, проте притягувався раніше до кримінальної відповідальності, його вік та стан здоров`я, пом`якшуючі покарання обставини (щире каяття), та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та вважає необхідним для виправлення ОСОБА_3 призначити покарання у межах санкції ч.2 ст. 125 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість досягти мети виправлення обвинуваченого шляхом призначення покарання у виді пробаційного нагляду.

Суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення більш м`якого покарання судом не встановлено.

Крім цього, на переконання суду, призначене покарання забезпечує дотримання балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, ч.2 ст.125 КК України, ст.ст. 369-371, 373-374, 381-382, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі п.п.1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, ухвалений за результатами спрощеного провадження не може бути оскаржений у апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1