Провадження № 1-кс/461/7339/25
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

02.12.2025 слідча суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погодженого заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000307 від 01.12.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.359 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулася до слідчої судді зі вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на предмет, виявлений та вилучений в ході проведення огляду місця події 01.12.2025, в кабінеті № 315 Голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, за адресою: м.Львів, , вул. Липинського, 11, а саме: пристрій чорного кольору прямокутної форми з одної сторони, якого наявні три шнури жовтого, чорного та червоного кольору, які перемотані чорною стрічкою та на яких також наявна шпаклівка. Також, на корпусі вказаного пристрою з одного боку наклейкою жовтого кольору з написом «PAL», з іншого кольору наклейко срібного кольору з написом «QC Passed 02» ззовні схожий на спеціальний технічний пристрій отримання інформації.

В обґрунтування клопотання зазначає, що з матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що 19.11.2025 у робочому кабінеті №315 голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 11, який розташований на 3-му поверсі будівлі, а саме в куті між стіною та стелею, який був замурований та під`єднаний до кабелю живлення мережі інтернет під декоративним багетом виявлено технічний пристрій, який має ознаки спеціального технічного засобу для негласного отримання інформації.

Перед початком слідчої дії, заступником голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради з питань житлово-комунального господарства ОСОБА_5 надано письмовий дозвіл на проведення слідчих дій у будівлі Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради.

01.12.2025 під час проведення огляду місця події в кабінеті № 315 Голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, за адресою: м.Львів, , вул. Липинського, 11 виявлено та вилучено:

1. Пристрій чорного кольору прямокутної форми з одної сторони, якого наявні три шнури жовтого, чорного та червоного кольору, які перемотані чорною стрічкою та на яких також наявна шпаклівка. Також, на корпусі вказаного пристрою з одного боку наклейкою жовтого кольору з написом «PAL», з іншого кольору наклейко срібного кольору з написом «QC Passed 02» ззовні схожий на спеціальний технічний пристрій отримання інформації.

Таким чином, вищевказаний предмет, що був вилучений під час огляду місця події, мають ознаки зазначені у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме засіб вчинення злочину та предмет, який зберіг на собі сліди правопорушення, тобто має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а також є об`єктом проведення відповідних експертиз, під час яких планується отримати додаткові докази, щодо причетності особи до скоєння кримінального правопорушення.

Досудовим розслідування встановлено, що вищевказані предмети, вилучені під час проведення огляду місця події є засобами вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що зберігали на собі сліди його вчинення тобто відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки, в сукупності з іншими отриманими в ході досудового розслідування доказами, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме обставин вчинення кримінального правопорушення, осіб, причетних до його скоєння, часу та способу його вчинення.

01.12.2025 вищевказаний вилучений в ході огляду місця події предмет визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Незастосування у цьому випадку арешту вищевказаних речових доказів, призведе до їх втрати, оскільки згідно ч. 3 та ч. 6 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення майна особі у якої воно було вилучено.

Таким чином, враховуючи, що вищевказаний пристрій, який визнаний речовим доказам, накладення на нього арешту являється обґрунтованим та запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі пошкодженню, знищенню або втраті майна. Арешт майна є необхідним також задля забезпечення в подальшому дослідження обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та беручи до уваги, що вказані у цьому клопотанні предмети та документи можуть бути предметами вчинення кримінальних правопорушень, та використовувались в якості засобів та знарядь вчинення злочину і необхідні для розкриття кримінального правопорушення,

Слідча у судове засідання не з`явилася, у клопотанні просить проводити розгляд у її відсутності та відсутності прокурора.

З метою забезпечення арешту майна, слідча суддя вважає за можливе у порядку ч.2 ст.170 КПК України, проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідча суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження

Клопотання узгоджено з вимогами ст. 171 КПК України і доводи слідчого, якими він обґрунтовує клопотання, підтверджені доданими до клопотання копіями документів.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У частині 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000307 від 01.12.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.359 КК України, триває, та у подальшому може виникнути необхідність у додатковому дослідженні вказаних у клопотанні речових доказів для встановлення відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, враховуючи викладене, слідча суддя доходить до висновку, що вказані у клопотанні земельні ділянки відповідають критеріям ст. 98, ч.2 ст. 170 КПК України, а також можуть мати суттєве значення для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні для швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних до відповідальності. у зв`язку з чим, з метою їхнього збереження, слідча суддя вважає за необхідне накласти на них арешт.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під. час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження, вилученими в ході огляду місця події речима та предметами, з метою запобігання їхньому зникненню, пошкодженню чи відчуженню. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

На підставі вищевикладеного, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідча суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Клопотання задовольнити.

2. Накласти арешт на предмет, виявлений та вилучений у ході проведення огляду місця події 01.12.2025 у кабінеті № 315 Голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, за адресою: м.Львів, , вул. Липинського, 11, зокрема:

- Пристрій чорного кольору прямокутної форми з одної сторони, якого наявні три шнури жовтого, чорного та червоного кольору, які перемотані чорною стрічкою та на яких також наявна шпаклівка. Також, на корпусі вказаного пристрою з одного боку наклейкою жовтого кольору з написом «PAL», з іншого кольору наклейко срібного кольору з написом «QC Passed 02» ззовні схожий на спеціальний технічний пристрій отримання інформації.

3. Виконання ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова покласти на прокурорів Львівської обласної прокуратури, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000307 від 01.12.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України, арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя ОСОБА_6