Провадження № 1-кп/947/1446/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 21.11.2025 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинила пособництво у внесенні завідомо неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи-підприємця, а також пособництво в умисному поданнідля проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, повторно, за попередньою змовою групою осіб в порушення законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб`єктів підприємництва за наступних обставин.

Згідно з вимогами ст. 81 Цивільного Кодексу України юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу.

Положеннями ст. 87 Цивільного кодексу України встановлено, що для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затвердженийучасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше

не встановлено законом. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою. Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Згідно зі ст. 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Порушення встановленого законом порядку створення юридичної особи або невідповідність її установчих документів закону є підставою для відмови у державній реєстрації юридичної особи.

Положеннями ст. 4 Закону України «Про господарські товариства» визначено, що товариства з обмеженою відповідальністю створюються і діють на підставі установчого договору і статуту, їх установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного фонду, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань», документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням.

Згідно зі ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань», для державної реєстрації створення юридичної особи (у тому числі в результаті виділу, злиття, перетворення, поділу), крім створення державного органу, органу місцевого самоврядування, подаються такі документи:

-заява про державну реєстрацію створення юридичної особи;

-примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) рішення засновників, а у випадках, передбачених законом, рішення відповідного державного органу про створення юридичної особи;

-установчий документ юридичної особи у разі створення юридичної особи на підставі власного установчого документа.

Відповідно до ч. 19 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань» у разі подання документів, крім випадку, коли відомості про повноваження цього представника містяться в Єдиному державному реєстрі, представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує його повноваження.

Положеннями ст. 35 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань» передбачено,

що суб`єкти державної реєстрації за порушення законодавства у сфері державної реєстрації несуть відповідальність у порядку, встановленому законом. Засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству, а також за відповідність перекладу тексту документів у випадках, визначених пунктом 1 частини першої статті 15 цього Закону. Особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом. Заявник несе відповідальність за відповідність копій документів в електронній формі оригіналам таких документів у паперовій формі.

Всупереч діючому законодавству України, у невстановленої особи, у невстановлений час та у невстановленому місці виник злочинний умисел на внесення завідомо неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, з метою отримання незаконного доходу.

Для реалізації свого злочинного умислу невстановлена особа залучила ОСОБА_4 , яка була згодна на цей злочинний план з метою отримання незаконного доходу.

Усвідомлюючи протиправний характер запропонованих їй дій, діючи у порушення вимог вищенаведених нормативних актів, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановлений час та місці, але не пізніше 03.05.2024 року, з корисливих мотивів погодилася на таку пропозицію, вступивши таким чином у попередню змову із зазначеною особою і до початку кримінального правопорушення домовилась про спільне його вчинення.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на внесення завідомо неправдивих відомостей у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, та у поданні їх державному реєстратору, перебуваючи у невстановлений час та місці, але не пізніше 03.05.2024 року, ОСОБА_4 зателефонувала невстановленій особі, яка в ході розмови запропонувала останній стати засновником та директором підприємства, а саме: товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «БІРЧ ГРУП» (код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі код ЄДРПОУ) - 45468917) без наміру здійснювати господарську діяльність, передбачену статутом вказаного товариства.

Отримавши зазначену пропозицію, ОСОБА_4 на неї погодилась. При цьому ОСОБА_4 усвідомлювала протиправний характер дій, запропонованих їй невстановленою особою, розуміла, що стає засновником та директором ТОВ «БІРЧ ГРУП» () не маючи наміру здійснювати фінансово-господарську діяльність від імені товариства.

ОСОБА_4 , реалізовуючи злочинний умисел, направлений

на внесення завідомо неправдивих відомостей в документи, які відповідно

до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи,

діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, усвідомлюючи настання юридичних наслідків, у невстановленому місці та час, але не пізніше 03.05.2024 року надала невстановленій особі копії свого паспорта громадянки України серії НОМЕР_1 , який виданий Ленінградським РУ ГУ МВС України в місті Києві 18.09.2001 року та реєстраційного номеру облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Після виконання цих дій у невстановленому місці, але не пізніше 03.05.2024 року за невстановлених обставин, невстановленою особою, яка діяла за попередньою згодою з ОСОБА_4 виготовлено установчі та реєстраційні документи ТОВ «БІРЧ ГРУП», в яких остання була зазначена як засновник та директор вказаного товариства.

В подальшому, невстановлена особа, використовуючи паспортні данні ОСОБА_4 , з метою державної реєстрації новоутвореної юридичної особи, подала державному реєстратору Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації установчі

та реєстраційні документи ТОВ «БІРЧ ГРУП» в які внесено завідомо неправдиві відомості.

Так, 03.05.2024 року ОСОБА_4 перебуваючи у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за адресою: м. Київ, пр-т Берестейський (Перемоги), 93, підписала наступні документи, в які внесено завідомо неправдиві відомості, а саме:

?рішення засновника № 1 ТОВ «БІРЧ ГРУП» від 02.05.2024, що містить завідомо неправдиві відомості про входження ОСОБА_4 до складуучасників ТОВ «БІРЧ ГРУП», формування ОСОБА_4 статутного капіталу ТОВ «БІРЧ ГРУП» у розмірі 60 000,00 грн, що становить 100 % статутного капіталу ТОВ «БІРЧ ГРУП», місцезнаходження юридичної особи ТОВ «БІРЧ ГРУП» за адресою: м. Київ, пр-т Оболонський, 12, призначення ОСОБА_4 на посаду директора ТОВ «БІРЧ ГРУП», види економічної діяльності підприємства;

?заяву щодо державної реєстрації юридичної особи (крім громадських формувань та державних органів) (з 01.05.2023) ТОВ «БІРЧ ГРУП» від 03.05.2024, що містить завідомо неправдиві відомостіпро місцезнаходження юридичної особи за адресою: м. Київ,пр-т Оболонський, 12, розмір статутного (складеного) капіталу у розмірі 60 000,00 грн, відсоток частки статутного капіталу в юридичній особі або відсоток права голосу в юридичній особі

у розмірі 100 %, види економічної діяльності підприємства;

?схематичне зображення структури власності ТОВ «БІРЧ ГРУП»

від 02.05.2024, що містить завідомо неправдиві відомості про володіння ОСОБА_4 відсотком частки статутного капіталу в юридичній особі або відсотком права голосу в юридичній особі у розмірі 100 %.

Відповідно до підписаних вищезазначених документів, ОСОБА_4 стала єдиним засновником ТОВ «БІРЧ ГРУП» та з 03.05.2024 призначена на посаду директора даного підприємства.

На час підписання установчих, реєстраційних документів підприємства, ОСОБА_4 розуміла, що вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації ТОВ «БІРЧ ГРУП», оскільки адресу місцезнаходження та види економічної діяльності підприємства не обирала, статутний капітал у розмірі 60 000,00 грн не формувала.

Крім того, ОСОБА_4 та невстановлена особа, діючи за попередньою змовою, домовились, що фінансово-господарську діяльність від імені ТОВ «БІРЧ ГРУП» здійснюватиме інша особа, ОСОБА_4 фактично не матиме відношення до його діяльності.

Того ж дня, у невстановленому місці та час, після підписання вищевказаних документів, які містять завідомо неправдиві відомості, ОСОБА_4

за грошову винагороду передала їх невстановленій особі.

У свою чергу, невстановлена особа, 03.05.2024 року подала зазначені реєстраційні документи ТОВ «БІРЧ ГРУП» державному реєстратору Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_7 за адресою: м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, буд. 16, чим здійснила державну реєстрацію новоствореної юридичної особи ТОВ «БІРЧ ГРУП», про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено запис від 03.05.2024 №000049560.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинила пособництво у внесенні в документи завідомо неправдивих відомостей, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи-підприємця,а також пособництво в умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, у невстановлений час, але не пізніше 05.08.2024 року, перебуваючи у невстановленому місці, з невстановленою особою, яка діяла за попередньою згодою з ОСОБА_4 виготовлено установчі

та реєстраційні документи ТОВ «БІРЧ ГРУП», що містять завідомо неправдиві відомості.

05.08.2024 ОСОБА_4 перебуваючи у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , підписала виготовлені невстановленою особою документи ТОВ «БІРЧ ГРУП», а саме:

?рішення засновника № 2 одноосібного учасника ТОВ «БІРЧ ГРУП»

від 05.08.2024, що містить завідомо неправдиві відомості про входження ОСОБА_4 до складу учасників ТОВ «БІРЧ ГРУП», формування ОСОБА_4 статутного капіталу ТОВ «БІРЧ ГРУП» у розмірі 60 000,00 грн, що становить 100 % статутного капіталу ТОВ «БІРЧ ГРУП», про місцезнаходження юридичної особи ТОВ «БІРЧ ГРУП`за адресою: м. Київ, пр-т Оболонський, 12, про призначення ОСОБА_4 на посаду директора ТОВ «БІРЧ ГРУП», види економічної діяльності підприємства;

?заяву щодо державної реєстрації юридичної особи (крім громадських формувань та державних органів) (з 01.05.2023) ТОВ «БІРЧ ГРУП» від 05.08.2024, що містить завідомо неправдиві відомості про види економічної діяльності підприємства.

На час підписання установчих, реєстраційних документів підприємства, ОСОБА_4 розуміла, що вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації ТОВ «БІРЧ ГРУП», оскільки адресу місцезнаходження та види економічної діяльності підприємства не обирала, статутний капітал у розмірі 60 000,00 грн не формувала.

Крім того, ОСОБА_4 та невстановлена особа, діючи за попередньою змовою, домовились, що фінансово-господарську діяльність від імені ТОВ «БІРЧ ГРУП» здійснюватиме інша особа, ОСОБА_4 фактично не матиме відношення до його діяльності.

Того ж дня, у невстановленому місці та час, після підписання вищевказаних документів, які містять завідомо неправдиві відомості, ОСОБА_4 передала їх невстановленій особі.

У свою чергу, невстановлена особа, 05.08.2024 року подала зазначені реєстраційні документи ТОВ «БІРЧ ГРУП» державному реєстратору Печерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_9 за адресою: м. Київ, вул. М. Омеляновича-Павленка, 15, чим здійснила державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «БІРЧ ГРУП», про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено запис від 06.08.2024 №001049560.

Таким чином, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленою особою, діючи з корисливих мотивів, досягнула своєї злочинної мети, яка полягала у внесенні неправдивих відомостей до документів, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації.

З урахуванням вищезазначеного, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинила пособництво у внесенні завідомо неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи-підприємця,а також пособництво в умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини, визнала свою вину повністю та пояснила, що на протиправні дії погодилася з корисливих мотивів, оскільки перебувала у складному матеріальному становищі. Зазначила, що за грошову винагороду у сумі близько 3 000 гривень невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_10 ) запропонував їй стати засновником та директором юридичної особи, переконуючи, що ризиків немає та що її участь є формальною. Під його керівництвом вона декілька разів приїжджала до банківських установ, де підписувала запропоновані документи, не маючи наміру вести господарську діяльність від імені підприємства та усвідомлюючи, що документи містять неправдиві відомості.

У скоєному щиро розкаялася, просила суворо не карати, запевнила, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Пояснила суду, що вчинили протиправні дії, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги, що обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся та не заперечував фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, суд, керуючись положеннями частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, після з`ясування думки всіх учасників судового провадження, дійшов висновку про можливість обмеження обсягу дослідження доказів.

Суд роз`яснив сторонам кримінального провадження зміст зазначеної норми закону, відповідно до якої, у разі визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину та за наявності згоди сторін, суд має право не досліджувати ті докази, що стосуються фактичних обставин справи, якщо вони ніким не оспорюються, за умови, що таке обмеження не суперечить завданням кримінального провадження, визначеним статтею 2 КПК України.

Під час судового розгляду суд з`ясував, що учасники процесу не заперечують проти застосування вказаної процедури, погоджуються з тим, що фактичні обставини події встановлені достатньо повно, а визнання обвинуваченим вини не викликає сумнівів у його добровільності та усвідомленості. У зв`язку з цим суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, окрім допиту самого обвинуваченого та вивчення матеріалів, що характеризують його особу, оскільки зазначені обставини не є спірними та підтверджуються сукупністю доказів, наявних у матеріалах кримінального провадження.

Суд окремо роз`яснив обвинуваченому правові наслідки застосування положень частини третьої статті 349 КПК України, а саме що в такому випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції, оскільки вони визнаються такими, що не підлягають подальшому перегляду. Обвинувачений підтвердив, що зазначене йому зрозуміло, і наполягав на розгляді справи у скороченому порядку.

Таким чином, дотримавшись вимог кримінального процесуального закону, суд дійшов висновку, що обмеження обсягу дослідження доказів не порушує прав сторін, відповідає принципам безпосередності, змагальності та диспозитивності судового розгляду, закріпленим у статтях 22, 23, 26 КПК України, та спрямоване на забезпечення розумних строків судового провадження відповідно до статті 28 КПК України.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченої, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують її особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками пособництво у внесенні в документи завідомо неправдивих відомостей, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи-підприємця,а також пособництво в умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; та у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.205-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками пособництво у внесенні завідомо неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи-підприємця,а також пособництво в умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого нею кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, її щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України та призначити показання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Речові докази по кримінальному провадженню у вигляді документів зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1