УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000368 від 23.10.2025 за ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000368 від 23.10.2025 за ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

За обставин викладених у клопотанні, в ході огляду від 13.11.2025 в приміщенні Київської обласної прокуратури за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 Б, кабінет № 712 прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 провів огляд білого целофанового пакету з написом «Фора» з одного боку та « Алан з іншого з його вмістом, які перебували у володінні ОСОБА_6 та видані ним в ході допиту його, як свідка. Під час огляду вказаного целофанового пакету білого кольору з написами Фора Завжди поруч з одного боку та Алан з іншого боку з вмістом в ньому знаходився поліетиленовий пакет з написами, клаптик паперу з написами кульковою ручкою та пачками речей, схожими на грошові кошти, які видані свідком ОСОБА_8 , серед яких: 16 пачок з купюрами, схожими на долари США номіналом по 100 доларів США; 3 пачки з купюрами, схожими на ЄВРО номіналом по 100 ЄВРО; 1 пачка з купюрами, схожими на ЄВРО номіналом по 50 ЄВРО та по 500 ЄВРО. Перерахунком вищевказаних коштів встановлена загальна їх сума, зокрема: 160000 доларів США в 16 пачках з купюрами, схожими на долари США та 51500 ЄВРО в 4 пачках з купюрами, схожими на ЄВРО.

Виявлені речі, пред`явлені учасникам огляду, вилучені та поміщені до сейф-пакетів: № 0438338 з написом кульковою ручкою на ньому: «До протоколу огляду від 13.11.2025 у кримінальному провадженні № 0000368 від 23.10.2025 проведеному за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 Б, кабінет № 712, приміщення Київської обласної прокуратури. Вилучені речі: 1) целофановий пакет; 2) поліетиленовий пакет; 3) клаптик паперу із написами кульковою ручкою; 4) грошові кошти в сумі 160000 доларів США. Учасники. прокурор. підписи»; № 0438338 з написом кульковою ручкою на ньому: «До протоколу огляду від 13.11.2025 у кримінальному провадженні № 0000368 від 23.10.2025 проведеному за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 Б, кабінет № 712, приміщення Київської обласної прокуратури. Вилучені речі: 1) 51500 ЄВРО. Учасники. прокурор. підписи».

Постановою прокурора від 14.11.2025 вказані предмети визнані речовим доказом.

У судове засідання прокурор не з`явився, водночас прокурором ОСОБА_3 до суду подано клопотання з додатками, у якому прокурор просив розглянути клопотання про арешт тимчасово вилученого майна без його участі. Крім того, просив вважати майно, яке було вилучене як грошові кошти, оскільки при візуальному огляді, останні мали на собі серійні номери та візуально відповідали загальним стандартам до банкнот доларів США та Євро. Зазначив, що клопотання підтримує.

Володілець майна у судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що прокурорами Київської обласної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за №0000368.

13.11.2025 проведено огляд в приміщенні Київської обласної прокуратури за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 Б, кабінет № 712, білого целофанового пакету з написом «Фора» з одного боку та «Алан» з іншого з його вмістом, які перебували у володінні ОСОБА_6 та видані ним в ході допиту його, як свідка.

14.11.2025 постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , вилучене майно визнано речовим доказом.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч.3 ст.132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Аналіз матеріалів клопотання дозволяє стверджувати про належний рівень обґрунтованості тверджень прокурора про те, що має місце вчинення кримінального правопорушення необхідного ступеня тяжкості.

Прокурор заявляє метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відтак належить врахувати положення ч. 11 ст. 170 КПК України, відповідно до якої заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Вказані обставини, разом із розумністю та співрозмірністю обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя оцінюватиме за допомогою критеріїв, що випрацювані практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

При цьому, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку.

Для цілей арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів КПК України передбачено дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК (частина 3 статті 170 КПК України).

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу причетність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Враховуючи обставини можливого вчинення злочину, який розслідується у цьому кримінальному провадженні, існує сукупність розумних підозр вважати, що зазначене майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування та прокурора при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Разом з тим, можна дійти висновку, що клопотання прокурора відповідає вимогам та меті кримінального процесуального законодавства, оскільки існує сукупність підстав вважати, що інформація речах (грошових коштах), які 13.11.2025 вилучено під час проведення огляду в приміщенні Київської обласної прокуратури за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 Б, кабінет № 712, білого целофанового пакету з написом «Фора» з одного боку та «Алан» з іншого з його вмістом, які перебували у володінні ОСОБА_6 та видані ним в ході допиту його, як свідка, може мати доказове значення в даному кримінальному провадженні, а також містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доказів настання невиправданих негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у межах даного клопотання прокурора слідчим суддею не встановлено.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, що слідча суддя дійшла висновку, що наявні достатні підстави для задоволення даного клопотання та застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 168, 170-173, 309, 395, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду 13.11.2025, а саме на:

1) целофановий пакет білого кольору з написами Фора Завжди поруч з одного боку та Алан з іншого боку;

2) поліетиленовий пакет з написами;

3) клаптик паперу із написами кульковою ручкою;

4) грошові кошти валютою «долар США» номіналом по 100 доларів США в загальній сумі 160 000 доларів США;

5) грошові кошти валютою «ЄВРО» номіналом 50 та 500 ЄВРО в загальній сумі 51500 ЄВРО, які перебували у володінні ОСОБА_6 та видані ним в ході допиту як свідка від 13.11.2025 в приміщенні Київської обласної прокуратури за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26 Б, кабінет № 712.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_1