Провадження №1-кс/523/3558/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного, розглянув у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002309 від 16.11.2024 відносно :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, Одеська область, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2025 року до Пересипського районного суду міста Одеси звернувся старший слідчий в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Слідчий в обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 14.10.2024 самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка розташовується за адресою: АДРЕСА_2 (більш точне розташування не вказується у зв`язку із введенням на території України воєнного стану), та ухиляється від проходження військової служби до теперішнього часу, тривалістю понад три доби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , 20.05.2025 року складено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження ОСОБА_6 до цього часу не надалося можливим.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_6 заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

Відповідно до ухвали слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 18.06.2025 року, справа № 523/11236/25, провадження №1-кс/523/3558/25 надано дозвіл на затримання ОСОБА_6

21.01.2026 року о 12 год. 53 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, про що в той же день був складений відповідний протокол.

На підстав вищезазначеного, слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , посилаючись на те, що метою та підставами обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування зазначених ризиків, слідчий зазначає:

- п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 проживає на значній відстані від місця знаходження орану досудового розслідування, що може дати змогу йому переховатися від органів досудового розслідування. Про це також свідчить сам факт нез`явлення вчасно до місця дислокації військової частини та переховування в дійсний час, неповідомлення про себе органу досудового розслідування, органам військового управління. Підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_6 фактично знаходиться на волі та має фактичну можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідки у справі його співслужбовців, про яких йому відомо.

Слідчий додав, що залишаючись на волі, підозрюваний має можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти правопорушення, в якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування підозрюваного в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я не здобуто, а тому орган досудового розслідування вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою.

Слідчий в клопотанні зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, тобто злочин віднесений до категорії тяжких злочинів, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам, а також те, що підозрюваний продовжує переховуватися від органу досудового розслідування, а тому треба застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити в повному обсязі, оскільки вважає мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Він повідомив, що підозрюваний має постійне місце проживання, одружений та утримує двох малолітніх дітей, що свідчить про міцні соціальні зв`язки. Крім того, підозрюваний виявив бажання продовжити військову службу, у зв`язку з чим 20.01.2026 року до командира військової частини було направлено відповідне клопотання. На підставі викладеного, захисник просив суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід або визначити йому розмір застави як альтернативу триманню під вартою

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002309 від 16.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , 20.05.2025 року складено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження ОСОБА_6 до цього часу не надалося можливим.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_6 заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

Відповідно до ухвали слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 18.06.2025 року, справа № 523/11236/25, провадження №1-кс/523/3558/25 надано дозвіл на затримання ОСОБА_6

21.01.2026 року о 12 год. 53 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, про що в той же день був складений відповідний протокол

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допитів свідків, копіями наказів; іншими матеріалами досудового розслідування, які містять дані, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким.

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 проживає на значній відстані від місця знаходження орану досудового розслідування, що може дати змогу йому переховатися від органів досудового розслідування. Про це також свідчить сам факт нез`явлення вчасно до місця дислокації військової частини та переховування в дійсний час, неповідомлення про себе органу досудового розслідування, органам військового управління. Підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_6 фактично знаходиться на волі та має фактичну можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідки у справі його співслужбовців, про яких йому відомо.

Існування ризиків п.п. 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, передбачених ст.177 КПК України слідчим суддею не встановлено, у зв`язку із тим, що прокурором не доведено.

Оцінюючи сукупність обставини, які визначені ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховується: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється; 3) дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , його, вік та стан здоров`я, те, що останній раніше не судимий, є військовослужбовцем.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але прокурором доведено, що з урахуванням обставин по справі, а також того, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.407 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років, що вказує на відсутність підстав для обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Доказів, які б підтвердили неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 за станом здоров`я чи з інших підстав такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, стороною захисту не надано, а слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991).

В той же час, Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що обґрунтовуючи неможливість обрання інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, суд повинен послатися на ті чи інші конкретні обставини, як цього вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі «Осипенко проти України»). Уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою.

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п.п. 23-24).

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи вказану практику ЄСПЛ, ст. 183 КПК України, яка наділяє слідчого суддю, суд дискреційними повноваженнями щодо питання стосовно застави, однак відповідно до вказаної статті зобов`язує слідчого суддю, суд визначити розмір застави застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Проте, згідно з ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, слідчий суддя вважає необхідним не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002309 від 16.11.2024 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на шістдесят діб, тобто до 21.03.2026 року включно, без визначення розміру застави та можливості її внесення.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1