ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
Справа № 991/8972/25
Провадження № 1?кс/991/9060/25
У Х В А Л А

03 жовтня 2025 рокумісто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення,

в с т а н о в и в:

До Вищого антикорупційного суду у порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України (далі ? НАБ України), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомостей про кримінальні правопорушення після отримання його заяви від 28.08.2025.

На підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 02.09.2025 указану скаргу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Обґрунтування скарги

Зі змісту скарги слідує, що 28.08.2025 ОСОБА_3 звернулася до НАБ України із заявою про кримінальні правопорушення, яке, на його думку, вчинене службовими особами Міністерства охорони здоров`я України.

Утім, у порушенням вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, викладені у заяві ОСОБА_3 відомості про кримінальні правопорушення не були внесені до ЄРДР, його не повідомлено про початок досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_3 у скарзі прохав слідчого суддю постановити ухвалу відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, якою зобов`язати уповноважену особу НАБ України виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України, внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, що викладені в його заяві від 28.08.2025.

Позиції учасників справи

Заявник ОСОБА_3 та представник НАБ України, будучи належно повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не прибули.

Судовий розгляд указаної скарги призначався на 04.09.2025, 24.09.2025 та 03.10.2025, про що заявник ОСОБА_3 кожен раз повідомлявся засобами телефонного зв`язку. Утім, у жодне з призначених судових засідань заявник не прибув, під час його повідомлення про судовий розгляд прохав розглянути скаргу у його відсутність.

Представник НАБ України подав заперечення на скаргу ОСОБА_3 , в яких прохав відмовити в її задоволенні, судовий розгляд провести у його відсутність.

За наведених обставин та у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважав за можливе розглянути скаргу у відсутність осіб, які не прибули у судове засідання.

Мотиви слідчого судді

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити з огляду на таке.

Підстави та порядок оскарження до слідчого судді рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначені § 1 Глави 26 КПК України (ст. 303?308).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявник може оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь?якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

У цьому контексті слідчий суддя зауважує, що кримінальним правопорушенням є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально?протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (ч. 1 ст. 1 КК України).

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовують до осіб, що їх вчинили (ч. 2 ст. 1 КК України).

У силу ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз у взаємозв`язку наведених норм матеріального (ст. 1, 2, 11 КК України) та процесуального (ст. 214 КПК України) законів свідчить про те, що критерієм для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування мають бути конкретні фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення.

Тобто підставою початку досудового розслідування є не будь?які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких вноситься до ЄРДР.

Зазначене цілком узгоджується із висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, наведеними у постановах від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), від 20.04.2023 (справа № 373/18/23).

Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь?якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР. Указане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30.01.2019 (справа № 818/1526/18) та від 24.04.2019 (справа № 818/15/18) зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як уже згадувалося, 02.09.2025 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи НАБ України, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення після отримання його заяви від 28.08.2025.

Зі змісту згаданої заяви ОСОБА_3 слідує, що він повідомив НАБ України про те, що 21.08.2025 йому стало відомо про те, що Міністр охорони здоров'я України ОСОБА_4 видав наказ від 13.08.2025 № 1288 «Про затвердження акта приймання?передачі та статуту комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня (нова редакція)», яким також закріплено право оперативного управління нерухомим майном указаного підприємтсва.

Однак, відповідно до ст. 78 Господарського кодексу України виключно орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Таким органом, до сфери управління якого входить комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» є Львівська обласна рада.

Водночас, Міністерство охорони здоров'я України, що діє на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 267 від 25.03.2025 «Про затвердження Положення про Міністерство охорони здоров`я України» не наділено повноваженнями органу місцевого самоврядування, до відання якого належить функція та повноваження затвердження статуту комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради.

У результаті протиправних дій Міністра охорони здоров'я України ОСОБА_5 , виконання його доручень виконувачем обов'язків генерального директора комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня», а також дій нотаріуса ОСОБА_6 у реєстрі, всупереч законодавству, змінено засновника комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня».

Далі, на підставі наказу Міністерства охорони здоров'я України від 20.08.2025 № 1316 «Про реорганізацію комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» Міністр охорони здоров'я України ОСОБА_4 протиправно, з перевищенням службових повноважень розпочав процес реорганізації комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня», маючи на меті його реорганізацію з приєднанням до установи, що перебуває у віданні Міністерства охорони здоров'я України.

Зазначені протиправні дії Міністра охорони здоров'я України ОСОБА_5 мають наслідком знищення комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» та порушення трудових прав його працівників.

З урахуванням наведених обставин ОСОБА_3 убачав у діях Міністра охорони здоров`я України ОСОБА_5 ознаки кримінальних правопорушень, передбаченихст. 356, 364, 367 КК України.

За наведених у заяві обставин ОСОБА_3 прохав НАБ України внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення та розпочати досудове розслідування.

Як убачається із заперечень представника НАБ України, що подані слідчому судді, за результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_3 листом від 01.09.2025 (вих. № 514?294/26148) його повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Зокрема у запереченнях звернуто увагу на те, що згідно із ст. 5 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» передача об`єктів з комунальної у державну власність здійснюється за рішенням районних, обласних рад - щодо об`єктів права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні районних, обласних рад.

Однією з правових підстав видачі згаданого раніше наказу Міністра охорони здоров`я від 13.08.2025 № 1288 «Про затвердження акта приймання?передачі та статуту комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня (нова редакція)» було рішення Львівської обласної ради від 06.08.2025 № 597, копію якого долучено до заперечень.

Дослідивши зміст заяви ОСОБА_3 від 28.08.2025 та заперечень НАБ України слідчий суддя констатує, що у заяві, як і в скарзі від 02.09.2025, не наведено конкретних відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Заявник не наводить об`єктивних даних, які б підтверджували зазначені ним відомості, а лише висуває загальне припущення про можливе вчинення протиправних (злочинних) дій, надаючи суб`єктивну оцінку правомірності тих чи інших дій, виходячи з власного аналізу та бачення (трактування) норм закону України про кримінальну відповідальність.

Указане позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності / відсутності в діяннях особи складу злочину (злочинів). У той же час здійснення на стадії внесення до ЄРДР відомостей попередньої перевірки викладеної в заяві інформації покликано не допустити перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне ж відкриття кримінального провадження є недопустимим, позаяк призводить до можливого порушення прав конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційовано, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Артіко проти Італії» від 13.05.1980, не гарантується захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що обставини, які викладені у заяві ОСОБА_3 від 28.08.2025, не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування у розумінні ч. 1 ст. 214 КПК України, не потребують перевірки засобами кримінального процесу.

Тому, слідчий суддя не вбачає бездіяльності з боку уповноваженої особи НАБ України, яка б полягала у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення після отримання заяви ОСОБА_3 від 28.08.2025.

Отже, скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307 КПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 від 28.08.2025 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей після отримання його заяви про кримінальні правопорушення від 28.08.2025, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7