Провадження №1-кс/447/467/26
Справа №447/230/26
У Х В А Л А

про арешт майна

28 січня 2026 р. місто Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2026 за №0000046, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

слідчий Слідчого відділення ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, звернувся до слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області з клопотанням у кримінальному провадженні №0000046 від 25.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке погоджено прокурором Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області про арешт майна, вилученого при огляді місця події 24.01.2026, а саме: автомобіля марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпоряджатися та користуватися майном.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.

Відповідно до положень ч.6 ст.173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Майно, щодо якого вирішується питання про накладення арешту, було вилучено 24.01.2026 (вихідний день). Клопотання про арешт майна надійшло до суду 26.01.2026, яке є першим робочим днем після вилучення майна, тобто в межах строку встановленого ч.5 ст.171 КПК України, та розглянуто слідчим суддею в межах строків визначених процесуальним законом.

Подане клопотання слідчий мотивує тим, що слідчим відділенням відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000046 від 25.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 24.01.2026 близько 10:30год.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись заднім ходом на власному автомобілі марки «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 поблизу будинку по вул. Яворницького, 4 у м. Новий Розділ Стрийського району Львівської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому стегнової кістки лівої ноги.

Знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення є автомобіль марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 .

24.01.2026 в ході проведення огляду місця події вказаний транспортний засіб було вилучено.

У зв`язку із тим, що вилучений автомобіль є знаряддям вчинення та відповідно до ст.98 КПК України, є речовим доказом, який може бути використано, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речового доказу та проведення щодо нього експертного дослідження, слідчий просить накласти на вказане майно арешт.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий, прокурор, власник майна ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлялися у встановленому законом порядку та своєчасно, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Власник майна ОСОБА_5 просив у разі задоволення клопотання, дозволити йому користуватися транспортним засобом , оскільки такий необхідний йому для сімейних потреб.

Оскільки неприбуття цих осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд клопотання без їх участі.

Враховуючи вищенаведене, згідно положень ч.4 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя постановляє ухвалу про наступне.

Як вбачається із витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань, 25.01.2026 до реєстру внесено відомості за №0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України про те, що 24.01.2026 близько 10:30год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись заднім ходом на власному автомобілі марки «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_1 поблизу будинку по вул. Яворницького, 4 у м. Новий Розділ Стрийського району Львівської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому стегнової кістки лівої ноги.

За вказаним фактом відділенням відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області розпочато досудове розслідування.

Згідно протоколу огляду місця події від 24.01.2026, в ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено автомобіль марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 25.01.2026, автомобіль марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2026 за №0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно ч.2 ст.131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч.1 ст.132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст.237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У відповідності з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Частиною 10 вказаної статті передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 4 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що майно на яке він просить накласти арешт є речовим доказом, оскільки зберегло на собі сліди вчиненого злочину і може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, якими характеризується речовий доказ.

Окрім цього, слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України. Зокрема, вилучене під час огляду місця події майно, а саме автомобіль марки автомобіль марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , є знаряддям вчинення злочину та має ознаки речового доказу, а тому, з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, проведення необхідних експертиз із автомобілем, важливо зберегти його у стані, в якому воно знаходилося на час вилучення, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя приходить до висновку, що при наданні власнику майна можливості користуватися вказаним автомобілем, на даному етапі досудового розслідування, наведені ризики, не будуть усунуті.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність арешту зазначеного майна шляхом заборони розпоряджатися та користуватися ним, а тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 167, 170-173, 174, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив :

Клопотання слідчого Слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , про арешт майна, задовольнити.

В рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2026 за №0000046, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 24.01.2026, а саме: автомобіль марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпоряджатися та користуватися майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Крім цього, у відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, власник майна або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_7