Справа № 742/6310/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/238/26
Категорія - про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

29 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження:

засудженого ОСОБА_6

представника органу пробації ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції з Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, кримінальне провадження в порядку виконання вироку суду за апеляційною скаргою прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання фахівця Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, не працюючому, не одруженому, в силу ст. 89 КК України не судимому, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 грудня 2024 року, яким він був засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі та на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік шість місяців, за умови виконання покладених на нього обов`язків.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд вказав на відсутність наявності комплексу умов, передбачених ч. 2 ст. 78 КК України, які б свідчили про явне небажання засудженого ОСОБА_6 стати на шлях виправлення, та були б підставою для скасування звільнення від покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновку суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання фахівця органу пробації про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком.

Звертає увагу на те, що орган пробації обґрунтовано звернувся з поданням, враховуючи те, що будучи попередженим про необхідність з`являтися на реєстрацію у визначені фахівцем органу пробації дні, засуджений порушив покладений на нього обов`язок та тричі не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважних на те причин. При цьому, жодних письмових підтверджень поважності причин нез`явлення на реєстрацію засудженим надано не було.

ОСОБА_6 не прибув на реєстрацію 19 березня 2025 року, за що 26 березня 2025 року йому були винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання, оскільки доказів поважності причини не з`явлення на реєстрацію у визначений день засуджений не надав.

Не зважаючи на проведену роботу, засуджений не прибув на реєстрацію 16 квітня 2025 року і при з`явленні до органу пробації 07 травня 2025 року надав пояснення про те, що не прибув у визначений день з тих підстав, що його сильно побили, забрали телефон і він сильно погано себе почував. Однак, доказів того, що ці події дійсно мали місце засудженим надано не було. За порушення обов`язку засудженому винесено застереження у виді письмового попередження.

ОСОБА_6 не взяв до уваги роз`яснення фахівця органу пробації та 17 вересня 2025 року вкотре не прибув на реєстрацію, а з`явившись наступного дня пояснив, що не прибув до органу пробацію тому, що в цей день його забрали працівники поліції з метою залучення його до слідчих дій, однак, ця інформація не знайшла свого підтвердження, що підтверджується відповіддю на запит фахівця органу пробації.

Документи, які в ході судового розгляду надав засуджений ОСОБА_6 , не підтверджують поважність причин його неявок до органу пробації 19 березня 2025 року, 16 квітня 2025 року та 17 вересня 2025 року.

На думку прокурора, викладені фактичні обставини свідчать про те, що своїми діями засуджений ОСОБА_6 підтверджує своє небажання стати на шлях виправлення, легковажно відноситься до відбування звільнення з випробуванням, не виконує обов`язки, які встановлені КВК України, Законом України «Про пробацію» та покладені на нього судом, а саме, не виконав обов`язок суду згідно статті 76 КК України три рази не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважної на те причини.

Відтак вважає, що наявні всі підстави для задоволення подання. Проте, згідно рішення суду не встановлено підстав для скасування звільнення від відбування покарання, що свідчить про наявність істотних суперечностей в них.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, вказував на те, що порушення умов відбування покарання з випробування свідчить про небажання ОСОБА_6 ставати на шлях виправлення і він має бути направлений у місця позбавлення волі для відбування призначеного строку покарання, представника органу з питань пробації, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, засудженого, який заперечив проти доводів апеляційної скарги прокурора, визнав, що дійсно допустив порушення умов відбування покарання, однак, зауважив, що вони були ним допущені з об`єктивних причин, які він намагався довести, зауважив, що порушення не були систематичними та він не мав на меті уникати відбування покарання, адже інших порушень він не допускає, просив не направляти його в місця позбавлення волі та дати шанс довести, що він може виправитись без ізоляції від суспільства, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали особової справи № 05/2025, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 грудня 2025 року ОСОБА_6 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 був звільнений від відбування призначеного вироком суду покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік шість місяців, за умови виконання обов`язків, визначених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з ч. 3 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України несприятливий наслідок направлення засудженого для відбування покарання настає в двох випадках. Перший коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених одного чи кількох обов`язків. Другий якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, види яких, передбачені ст. 24 КУпАП.

13 січня 2025 року вирок суду надійшов на виконання Прилуцькому районному відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

24 січня 2025 року ОСОБА_6 був поставлений на облік, ознайомлений зі своїми правами та обов`язками, йому були роз`яснені порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наслідки порушення цих умов.

Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію ОСОБА_6 був зобов`язаний з`являтись до Прилуцького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області першого та третього понеділка кожного місяця.

12 лютого 2025 року на підставі постанови про встановлення днів явки на реєстрацію засудженому було змінено раніше визначені дні явки на реєстрацію, з огляду на те, що по середах ОСОБА_6 приїжджає до м. Прилуки для отримання замісної терапії, тому фахівцем встановлено дні явки для реєстрації перша та третя середа кожного місяця.

З матеріалів особової справи убачається, що ОСОБА_6 не з`явився на реєстрацію 19 березня 2025 року. Коли засуджений прибув до органу пробації 26 березня 2025 року та надав пояснення, що не прибув на реєстрацію у визначений день з тих підстав, що коли 19 березня 2025 року прибув до м. Прилуки, то спочатку сходив в наркологічний диспансер та отримав ліки по замісній терапії, а коли йшов у відділ пробації, то його затримали працівники ТЦК та СП, доставивши його відділ, де протримали до 10 години. Після того, як його відпустили,то він зайшов у ЦНАП, де забрав паспорт, після чого пішов на зупинку, оскільки о 10 год. 30 хв. у нього автобус додому.

Засуджений зауважив, що пам`ятав про те, що йому необхідно прибути на реєстрацію до органу пробації, але він не міг до вечора гуляти містом, оскільки останній потяг до с. Мала Дівиця о 18 год.

За невиконання обов`язку прибути на реєстрацію засудженому було оголошено застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, а також повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням.

16 квітня 2025 року ОСОБА_6 також не прибув до органу пробації для реєстрації. В ході телефонної розмови із заступником начальника Прилуцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» засуджений повідомив, що не прибув для реєстрації у зв`язку з тим, що його сильно побили та забрали його телефон, після чого він себе дуже погано почуває. Вказував про те, що не може підвестися з ліжка.

На повідомлені обставини засудженому було рекомендовано звернутися до лікаря для обстеження та призначення лікування, після чого надати органу пробації підтверджуючі документи.

Станом на 23 квітня 2025 року засуджений не прибув до орану пробації та в телефонній розмові з фахівцем органу пробації повідомив, що погано себе почуває, отримав направлення для проходження медичного обстеження від сімейного лікаря, але через погане самопочуття не може чекати на свою чергу, тому не зможе надати довідку щодо поважності причини пропуску явки на реєстрацію.

07 травня 2025 року засуджений прибув до органу пробації для реєстрації, йому було оголошено застереження у вигляді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

17 вересня 2025 року засуджений також не прибув на реєстрацію до органу пробації. Однак, прибув самостійно 18 вересня 2025 року та вказав про те, що 17 вересня 2025 року вранці його з дому забрали працівники Чернігівської поліції з метою залучення його до слідчих дій, після яких додому він повернувся лише о 18 годині. Вказав, що на його повідомлення про те, що йому треба до органу пробації, працівники поліції не зважали.

У визначений фахівцем органу пробації день засуджений не зміг надати підтверджуючі документи того, що 17 вересня 2025 року був залучений до співпраці з працівниками поліції.

Після надання засудженим пояснень 01 жовтня 2025 року та отримання відомостей, що докази підтвердження поважності причини неявки ОСОБА_6 на реєстрацію 17 вересня 2025 року надані не будуть, з урахуванням відповідей, які фахівець органу пробації отримала з поліції про те, що засуджений до оперативної співпраці працівниками поліції не залучався, ОСОБА_6 був попереджений про недопущення вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень та днем наступної явки йому було визначено 15 жовтня 2025 року.

При цьому, фахівцем органу пробації засудженому не було винесено письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Під час судового розгляду на підтвердження поважності причин неявки на реєстрацію 19 березня та 16 квітня 2025 року, засуджений надав довідку з Центру первинної медико-санітарної допомоги Малодівицької селищної ради, з якої убачається, що 17 квітня 2025 року ОСОБА_6 звертався за медичною допомогою та йому був поставлений діагноз: забій грудної клітки. Також, засуджений надав довідку за підписом т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 19 березня 2025 року ОСОБА_6 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками Національної поліції України.

На думку колегії суддів, засудженим належним чином були підтверджені причини неявки до органу пробації 19 березня 2025 року та 16 квітня 2025 року.

Так, пояснення надані засудженим з приводу причин свого неприбуття на реєстрацію 19 березня 2025 року повністю узгоджуються з матеріалами справи, та свідчать про їх правдивість. Той факт, що засуджений не встиг до органу пробації, оскільки після отримання замісної терапії в лікарні, вимушеного візиту до ІНФОРМАЦІЯ_2 не встиг з`явитись на реєстрацію, адже о 10 год. 30 хв. йшов автобус до місця його проживання, а до потяга було багато часу, є поважною причиною неявки на реєстрацію.

Колегія суддів звертає увагу, що до потяга, який мав бути о 18 годині, засуджений мав вісім годин десь провести час в місті, де не мешкає, що може бути поважною причиною того, чому він обрав замість йти на реєстрацію поїхати додому, адже усвідомлював, що не має куди піти, а просто ходити містом у березні місяці, коли несприятливі погодні умови, не має можливості. При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що засуджений отримує замісну терапію, тобто є особою з певними проблемами,оскільки перебуває на обліку в наркологічному диспансері, але намагається стати на шлях виправлення, а тому уникає зайвих спокус, що й спонукало його поїхати додому.

Вказана ситуація свідчить про поважність причини неявки ОСОБА_6 на реєстрацію та про бажання засудженого довести своє виправлення.

Щодо неявки засудженого на реєстрацію 16 квітня 2025 року, колегія суддів також вважає, що його нез`явлення було обумовлено об`єктивними причинами, які можуть бути розцінені як поважні.

Зокрема, був підтвердженим факт отримання засудженим забою грудної клітки, що узгоджується з наданими ним поясненнями про те, що його побили і він не міг підвестися для того, щоб прибути до органу пробації. Той факт, що засуджений не спромігся отримати лікування через те, що йому було важко чекати на свою чергу, а також не звертався до правоохоронних органів з приводу свого побиття та заволодіння телефоном, не свідчить про неповажність причин його неявки для реєстрації до органу пробації, як помилково вважає сторона обвинувачення.

Лише неявка засудженого на реєстрацію 17 вересня 20-25 року була без поважної причини, оскільки працівники поліції не підтвердили того факту, що залучали засудженого до участі в оперативних діях.

Аналізуючи всі обставини, колегія суддів приходить до переконання, що неявки засудженого на реєстрацію не носили систематичного характеру, були випадковими, а дві з них обумовлені певними причинами,з яких явка ОСОБА_6 до органу пробації була неможливою.

Крім того, матеріали особової справи не містять жодних відомостей, які б негативно характеризували засудженого ОСОБА_6 під час випробування, він посередньо характеризується за місцем проживання, не притягувався до адміністративної відповідальності, нового злочину не вчиняв, перебуває на обліку у лікаря нарколога та отримує замісну терапію, проживає в цивільному шлюбі, заробляє на життя, працюючи на сусідів.

Отже, перевіркою матеріалів достеменно встановлено, що засуджений ОСОБА_6 допустив одну неявку на реєстрацію до органу пробації без поважних причин. Допущені засудженим інші дві неявки до органу пробації були з об`єктивних підстав, які приймаються до уваги, як поважні причини.

Фактично, допущені ОСОБА_6 неявки на реєстрацію не можуть свідчити про стійке небажання засудженого ставати на шлях виправлення або ж свідчити про умисне та злісне невиконання ним, покладених на нього обов`язків, як намагається переконати сторона захисту.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що з Карти періодичного проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_6 був встановлений низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, визначено необхідність у проведенні мотиваційних бесід щодо пошуку альтернативних джерел доходу, профілактичних бесід щодо негативного впливу алкоголю на організм людини.

За результатами виконання індивідуального пану роботи з ОСОБА_6 були проведені тренінгові заняття зі зміни посткримінального мислення та по управлінню гнівом. Станом на 19 лютого 2025 року індивідуальний план роботи із засудженим був виконаний повністю.

Тобто, інспектор фактично задокументувала наявність позитивних змін у поведінці засудженого, про що склала відповідні документи. Таким чином, безпідставними є твердження, як подання органу пробації, так і апеляційної скарги прокурора про те, що своєю поведінкою ОСОБА_6 довів небажання ставати на шлях виправлення та заслуговує на скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі.

З огляду на досліджені матеріали особової справи, документи судової справи, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 сумлінно виконує покладені на нього судом обов`язки, майже не допускає неявок на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації (дві неявки були допущені ним з поважних причин затримання працівниками РТЦК та СП та необхідність їхати додому, оскільки проживає він в іншому населеному пункті, а також незадовільний стан здоров`я через отримані від сторонніх осіб травми, одна неявка була допущена без поважної причини, але не свідчать про умисність дій засудженого) формально посередньо характеризується за місцем проживання, не вчиняв адміністративних правопорушень під час відбування покарання з випробуванням, перебуває на обліку у наркологічному диспансері, де отримує замісну терапію, в силу ст. 89 КК України не судимий, вживає заходів щодо отримання прибутку, допомагаючи сусідам та обробляючи власну земельну ділянку, що свідчить про його щирий намір довести своє виправлення.

З урахуванням викладеного, за відсутності інших даних, які б свідчили про стійке та злочинне небажання засудженого стати на шлях виправлення, а також негативних характеризуючих даних, даних про вчинення інших правопорушень, які б об`єктивно вказували на те, що ОСОБА_6 має намір продовжити свою злочинну діяльність, колегія суддів вважає, що питання про скасування іспитового строку та направлення засудженого в місця позбавлення волі для відбування призначеного вироком суду покарання, є передчасним.

Тим більше, що з урахуванням наявних в особовій справі матеріалів, визначений ОСОБА_6 індивідуальний план роботи ним був повністю виконаний, всі програми реалізовані, профілактичні бесіди проведені.

Отже, подання фахівця Прилуцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного вироком покарання, є передчасним, не відповідає встановленим фактичним обставинам справи, суперечить даним про особу засудженого та його поведінці під час випробування.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 грудня 2025 року про відмову у задоволенні подання фахівця Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання і направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12