Єдиний унікальний номер 205/1014/26
Номер провадження 1-кс/205/422/26
УХВАЛА

23 січня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 15.01.2026 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, неодружений, малолітніх та неповнолітніх дітей, а також непрацездатних осіб на утриманні не має, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-15.03.2024 року вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15.03.2024 року за ч. 4 ст. 186, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільний з іспитовим строком 2 роки,

ВСТАНОВИВ:

До Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучі обізнаним про те, що з 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан, який продовжено відповідними указами Президента України, в останнє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 20.10.2025 № 793/2025, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 21.10.2025 № 4643-ІХ з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року до 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року, вчинив, повторно кримінальне правопорушення проти власності, в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Так, 14.01.2026 року, близько 15 години 47 хвилин, ОСОБА_6 прийшов до магазину «ЄВА-44» (ТОВ «РУШ»), що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 29, де в нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, яке належить ТОВ «РУШ», а саме: тестеру туалетної води «MM La Rive Absolute Sport» об`ємом 100 мл, яку він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , у той же час, перебуваючи в приміщенні вказаного магазину, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно в умовах воєнного стану, цілеспрямовано підійшов до стелажу із парфумами, звідки взяв 1 тестер туалетної води «MM La Rive Absolute Sport» об`ємом 100 мл.

Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, утримуючи при собі вказаний тестер туалетної води, не маючи на меті розрахуватись за вищевказаний товар, направився до виходу з магазину «ЄВА-44» ТОВ «РУШ», поклавши тестер туалетної води «MM La Rive Absolute Sport» об`ємом 100 мл. до правої кишені своєї куртки, але в цей момент його злочинні дії були помічені адміністратором ТОВ «РУШ» ОСОБА_7 , яка вибігла до торгівельного залу та окликнула ОСОБА_6 з вимогою зупинитись. В цей час, ОСОБА_6 усвідомлюючи що його злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, став явними для працівників магазину, змінив свій умисел на відкрите викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна в період дії воєнного стану ОСОБА_6 14.01.2026 року, приблизно 15:47 год. оминув касову зону та із викраденим тестером туалетної води «MM La Rive Absolute Sport» об`ємом 100 мл., вибіг з приміщення магазину «ЄВА-44» ТОВ «РУШ», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 29, та втік у невідомому напряму, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми злочинними діями спричинив майнову шкоду ТОВ «РУШ», яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 436,75 грн.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України.

23.01.2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, та з метою уникнення від кримінальної відповідальності останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не одружений, утриманців не має, тим самим немає стійких соціальних зв`язків. Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цього кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може шляхом залякування, погроз схилити їх до зміни наданих показів. В обґрунтування п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України необхідно вказати, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний зможе вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки він вже раніше судимий за кримінальні правопорушення проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не встав, вчинив дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку, визначеного попереднім вироком суду.

З огляду на зазначене, слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні змісту клопотання.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо обрання його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме, домашній арешт.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Слідчим у клопотанні та доданих документів з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про його причетність до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, при вирішенні даного клопотання, враховує, що підозрюваний раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину вчиненого в період іспитового строку, вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 під загрозою застосування покарання за злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні, як шляхом вмовлянь так і шляхом погроз застосування насильства з метою зміни ними своїх показів в суді з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, сукупність викладених обставин свідчать про недоцільність застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження існує обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідним є застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки альтернативні запобіжні заходи не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного.

Обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею, на даному етапі не встановлено та стороною захисту не доведено.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, який, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави вважає, що застава у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 166 400 гривень, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000062 від 15.01.2026 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 21 березня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 166 400 гривень (сто шістдесят шість тисяч чотириста гривень).

У разі внесення застави у визначеному розмірі, вважати, що до ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді застави із встановленням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого та/або прокурора за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Повідомити ОСОБА_6 , що невиконання обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1